Справа № 487/1928/23
Провадження № 1-кп/487/584/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000354 від 18.02.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, не працює, є студентом 3 курсу МНАУ, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

17.02.2023 в період часу 23:00 по 23:40 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 , перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де у той же час знаходився потерпілий ОСОБА_8 , з яким вони спільно вживали спиртні напої.

Перебуваючи у приміщенні кімнати вищевказаної квартири, між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт на грунті раптово виниклих неприязних відносин. Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_3 виник раптовий умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та маючи можливість передбачити їх суспільно-небезпечні наслідки, знаходячись навпроти ОСОБА_8 , утримуючи в руці кухонний ніж, наніс не менше трьох ударів останньому в область живота , в результаті чого спричинив ОСОБА_8 тілесні пошкодження у вигляді сліпого, проникаючого, колото-різаного поранення задньої поверхні лівої плевральної порожнини, з пошкодженням лівої легені, сліпого, проникаючого, колото-різаного поранення черевної порожнини зліва, з пошкодженням лівої долі печінки, які ускладнилися внутрішньочеревною кровотечею, непроникаючого, колото-різаного поранення лівої здухвинної ділянки.

По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться: сліпе, колото-різане поранення задньої поверхні лівої плевральної порожнини, з пошкодженням лівої легені, сліпе, проникаюче, колото-різане поранення черевної порожнини зліва, з пошкодженням лівої долі печінки, які ускладнилися внутрішньочеревною кровотечею, - до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя; непроникаюче, колото-різане поранення лівої здухвинної ділянки - до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України, а саме - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, просить вибачення у потерпілого. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди визнав частково в сумі 40 000 грн.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 17.02.2023 він знаходився у ОСОБА_8 . Потім по телефону ОСОБА_8 домовився з ОСОБА_9 прийти до того в гості за адресою АДРЕСА_4 . Вони разом із ОСОБА_8 прийшли до вказаного будинку, де біля під`їзду зустрілись із ОСОБА_9 . Після чого, вони разом пішли до супермаркету «Таврія», в якому придбали продукти харчування та спиртні напої, та потім пішли до квартири ОСОБА_9 . Коли вони разом прийшли в квартиру ОСОБА_9 там знаходилась дівчина останнього - ОСОБА_10 . Потім вони всі сіли за стіл, відпочивали вживали алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_9 вирішив йти на вулицю, щоб вигуляти собак, але його дівчина була проти цього, оскільки вже було темно та вони почали сперечатися між собою. Він підтримав ОСОБА_9 , після чого між ним та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 вдарив його долонею по обличчю. Але після цього вони поговорили та залагодили конфлікт. Потім вони разом пішли вигулювати собак, після чого ще раз зайшли за покупками до супермаркету «Таврія». Повернувшись до квартири, вони знову відпочивали. Через деякий час ОСОБА_9 вирішив піти до магазину за цигарками. Його дівчина була проти цього та вони почали сперечатися. У спорі ОСОБА_8 підтримав ОСОБА_10 , а він знову підтримав ОСОБА_9 та сказав, що вони разом підуть. В цей час він сидів на дивані та відчув боковий удар в голову. Від удару він впав на підлогу та підіймаючись побачив поруч із собою на столі кухонний ніж. Він схопив ніж та коли піднявся на ноги побачив перед собою ОСОБА_8 . Він наніс ОСОБА_8 три удари ножем в живіт. Коли зрозумів, що накоїв, то приставив ніж до свого горла та сказав, що якщо з ОСОБА_11 щось трапиться, то він також піде за ним. ОСОБА_9 почав його заспокоювати, після чого він кинув ніж на підлогу. ОСОБА_8 сказав викликати швидку, після чого, він зі свого телефону зателефонував на номер «102», повідомив про чоловіка з ножовим пораненням та попросив викликати швидку допомогу. Через деякий час йому зателефонували та попросили відкрити двері у під`їзд. Він відразу ж пішов відкривати, спустівся на перший поверх та зустрічав працівників поліції, після чого разом з ними повернувся у квартиру. Але в квартиру його впустили тільки у коридор. Працівникам поліції він відразу повідомив, що це він завдав ножові поранення ОСОБА_8 . Потім прихали лікарі швидкої допомоги та потерпілого забрали до лікарні.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що 17.02.2023 вони разом із ОСОБА_3 поїхали до товариша ОСОБА_9 . Коли вони зустрілись із ОСОБА_9 біля його будинку, то всі разом пішли до магазину, де придбали продукти харчування та алкогольні напої. Потім пошли додому до ОСОБА_9 , де відпочивали. Через деякий час між ним та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт. З метою його залагодження ОСОБА_9 запропонував піти вигулювати собак. Він був проти цього, після чого ОСОБА_3 почав його звинувачувати у командному тоні та позбавленні інших учасників дискусії можливості висловити свої думки. В ході словесної перепалки ОСОБА_3 образив його дружину, за що він дав ляпасу ОСОБА_3 (вдарив долонею по щоці). Потім вони розійшлись, обговорили все із ОСОБА_9 , після чого, він вибачився перед ОСОБА_3 за цей удар. Конфлікт був залагоджений та вони продовжили відпочивати, обговорювали нейтральні теми. Через деякий час у них закінчились цигарки та ОСОБА_9 запропонував піти на АЗС щоб купити цигарки. В цей час він лежав на дивані, а між ОСОБА_9 та його дівчиною виник конфлікт. Він у цей конфлікт втрутився лише коли дівчина ОСОБА_9 почала вже голосно сваритися. Він піднявся та відштовхнув ОСОБА_3 , звинувативши його в тому, що він не допомагає залагодити конфлікт, а лише посилює його. Він поговорив із ОСОБА_9 . В цей час ОСОБА_3 вже сів на стілець в кухні. У нього розпочався діалог з ОСОБА_3 , в ході якого останній дуже сильно образив його. Він втратив контроль над собою та сказав ОСОБА_3 , що хоче його вдарити. Що було далі він не пам`ятає, але знає зі слів ОСОБА_9 , що він вдарив ОСОБА_3 ногою по обличчю, після чого ОСОБА_3 встав та наніс йому удари ножем в живіт. Ударів він також не пам`ятає. Пам`ятає як впав на підлогу, а ОСОБА_9 йому допомагав, закривав рани на животі. ОСОБА_3 наніс йому удари ножем, ніж лежав на столі. В зв`язку з чим припинився конфлікт він не пам`ятає, оскільки впав на підлогу. Чи надавав ОСОБА_3 йому допомогу він не пам`ятає, оскільки не бачив його. Пам`ятає, що допомогу йому надавав ОСОБА_9 . Пам`ятає, що ОСОБА_3 намагався викликати швидку допомогу. З матір`ю ОСОБА_3 він спілкувався після лікарні, вона запитувала про його стан здоров`я. Він відмовився отримувати матеріальну допомогу від матері ОСОБА_3 , оскільки на той момент необхідні для лікування кошти йому надали його батьки. Моральну шкоду він оцінює в 500000 грн., оскільки ОСОБА_3 був його кращим другом, але за пів року після злочину, він не почув від нього вибачень. Після завдання тілесних ушкоджень, у нього з`явилися напади паніки, безсоння, постійно згадує завданий біль та побоюється його повторення. ОСОБА_3 вибачався перед ним, але це було відразу після його виписки з лікарні та він сприйняв це як знущання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що 17.02.2023 він домився із ОСОБА_8 про зустріч. Приблизно о 18-00 год. біля під`їзду його будинку по АДРЕСА_4 , він зустрів ОСОБА_8 , який приїхав до нього разом з ОСОБА_3 . Вони разом пішли у супермаркет «Таврія», після чого прийшли до нього додому, де відпочивали, вживали спиртні напої. Приблизно о 20-00 год. між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 виник конфлікт в ході якого ОСОБА_3 образливо висловлювався на адресу дівчини ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_8 дав ляпасу ОСОБА_3 . Потім вони примирилися та вони всі разом знову пішли в «Таврію». Після повернення вони продовжили відпочивати у нього вдома. Приблизно о 23-30 год. він з ОСОБА_3 вирішили піти за цигарками, але його дівчина заперечувала та не відпускала їх. ОСОБА_3 почав їй щось казати та в цей момент з дивану встав ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_3 та почав тому казати, щоб він не ліз в чужі відносини. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 почалась словесна перепалка. ОСОБА_3 сказав ОСОБА_8 , що він поводить себе як «підкаблучник». ОСОБА_8 сказав ОСОБА_3 , що хоче вдарити його ногою. При цьому ОСОБА_3 сидів на дивані, а ОСОБА_8 стояв навпроти нього. Він не пам`ятає, чи відповідав ОСОБА_3 щось ОСОБА_8 , але в цей момент ОСОБА_8 вдарив ногою ОСОБА_3 або в плече або в шию. Після чого ОСОБА_3 встав, схопив зі стола ніж та наніс ОСОБА_8 удари ножем в живіт. ОСОБА_8 впав на підлогу, у нього пішла кров, він почав кофтою затуляти його рану. Після нанесення ударів ОСОБА_3 кинув ніж на підлогу, а коли ОСОБА_8 почав втрачати свідомість, ОСОБА_3 знову схопив ніж, притиснув його до свого горла та сказав, що якщо ОСОБА_8 помре, то він також піде за ним. В цей момент він вибив ніж з рук ОСОБА_3 та сказав йому викликати швидку допомогу. Чи вдалось ОСОБА_3 викликати швидку допомогу він не знає, але пам`ятає, що ОСОБА_3 був з телефоном та намагався викликати швидку. Його дівчина також побігла до сусідів, щоб викликати швидку. Приблизно через 10 хвилин приїхали працівники поліції та ще через 10 хвилин приїхали лікарі швидкої допомоги.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України підтверджується доказами - фактичними даними, отриманими у передбаченому КПК України порядку, які містяться у речових доказах, показах, зафіксованих у процесуальних документах, висновках експертів та безпосередньо досліджених судом, зокрема:

У протоколі обшуку від 18.02.2023 з таблицею зображень до нього та відеозаписом його проведення зафіксовано проведення обшуку квартири АДРЕСА_5 , в ході якого виявлено та вилучено: - пляшку горілки об`ємом 1 л; - предмет зовні схожий на ніж з наявними на ньому плямами бурого кольору; - предмет зовні схожий на бонг зі слідами бурого кольору; - паперовий конверт №1 зі слідом РБК; змиви РБК з пральної машини; - кофту чорного кольору зі слідами бурого кольору; кофту білого кольору за слідами бурого кольору; предмет зовні схожий на ніж; - ковдру зі слідами бурого кольору.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.02.2023 з фото таблицею до нього, слідчим оглянуто приміщення ординаторської хірургічного відділення Миколаївської обласної клінічної лікарні, розташованої за адресою м. Миколаїв, вул. Київська, 1, в ході якого виявлено та вилучено речі потерпілого, а саме: - спортивні штани сірого кольору; - спідня білизна (труси) чорного кольору; - халат коричнево-бежевого кольору з візерунком у клітину.

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.02.2023 підтверджується факт затримання ОСОБА_3 17.02.2023 о 23:52 год. за адресою АДРЕСА_3 та вилучення у нього мобільного телефону марки «ОРРО А16» моделі «СРН 2269» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_1 синього кольору у чохлі чорного кольору.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.02.2023, свідок ОСОБА_10 на фотознімку №2 (зображений ОСОБА_3 ) впізнала чоловіка, який 17.02.2023 спричинив знайомому хлопцю на імя ОСОБА_13 3 або 4 дари ножем в живіт.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.02.2023 ОСОБА_8 просить вжити заходу до його знайомого ОСОБА_3 , який 17.02.2023 близько 23:00 год. спричинив йому тілесні ушкодження.

У протоколі проведення слідчого експерименту від 23.02.2023 та додатку до нього - відеозаписі його проведення за участю підозрюваного ОСОБА_3 зафіксовано відтворення на місці події дій ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_8 , відтворення обставин події, з яких вбачається, що ОСОБА_3 на місці події показав та надав пояснення, аналогічні поясненням, які були надані ним в судовому засіданні.

У протоколі проведення слідчого експерименту від 23.02.2023 та додатку до нього - відеозаписі його проведення за участю свідка ОСОБА_9 зафіксовано відтворення на місці події дій обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_8 , відтворення обставин події, з яких вбачається, що свідок ОСОБА_9 на місці події показав та надав пояснення, аналогічні поясненням, які були надані ним в судовому засіданні.

Висновком експерта №166-і від 03.03.2023 встановлено, що кров ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти- В ізосерологічної системи АВО

Висновком експерта №167-і від 03.03.2023 встановлено, що кров ОСОБА_3 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти- В ізосерологічної системи АВ0.

Відповідно до висновку експерта №170-і від 14.03.2023 встановлено: - кров ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО; - кров ОСОБА_3 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО; - на 2- гігієнічних паличках зі змивами, наданих на експертизу, знайдено кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО, походження якої не виключається від ОСОБА_8 ; - дані серологічного дослідження не виключають можливості змішування крові в плямах та її походження від осіб з групами крові : А з ізоглемаглютиніном анти-В як з супутнім антигеном Н так і без нього та О з ізогемаглютиніном анти-А, анти-В, у тому числі від ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

Висновком експерта №47/Ц від 08.03.2023 встановлено: На ножі (об.1,2), наданому на дослідження знайдено сліди крові людини, статева приналежність яких не встановлена через відсутність ядер крові в препаратах. Епітеліальні клітини, придатні для цитологічного обліку, на ножі не знайдено. При серологічному дослідженні слідів крові на ножі виявлено антиген АВ ізосерологічної системи АВО. Отже сліди крові на ножі могли походити від особи (осіб), в крові якої (яких) міститься виявлений антиген А, в тому числі від потерпілого ОСОБА_8 , але не походять від підозрюваного ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку експерта №213-і від 23.03.2023 встановлено: На джемпері з каптуром, представленому на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, у тому числі ОСОБА_8 . Дані серологічного дослідження не виключають можливості змішування крові в плямах і походження її від осіб з групами А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н і 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, у тому числі від ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку експерта №214-і від 17.03.2023 встановлено: На джемпері, представленому на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, в тому числі ОСОБА_8 . У випадку змішання крові в плямах на речовому доказі, її походження не виключається від осіб з групами: А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н та О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО, в тому числі від ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

Висновком експерта №216 від 20.03.2023 підтверджено:

У ОСОБА_8 мають місце тілесні пошкодження у вигляді сліпого, проникаючого, колото-різаного поранення задньої поверхні лівої плевральної порожнини, з пошкодженням лівої легені, сліпого, проникаючого, колото-різаного поранення черевної порожнини зліва, з пошкодженням лівої долі печінки, які ускладнилися внутрішньочеревною кровотечею, непроникаючого, колото-різаного поранення лівої здухвинної ділянки. Дані тілесні пошкодження могли утворитися від трьох дій будь-яким колюче-ріжучим предметом, не виключено клинком ножа. Утворення даних тілесних пошкоджень в строк вказаній в постанові - 17.02.2023, не виключається.

По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться: сліпе, проникаюче, колото-різане поранення лівої плевральної порожнини, з пошкодженням лівої легені, сліпе, проникаюче, колото-різане поранення черевної порожнини зліва, з пошкодженням лівої долі печінки, які ускладнилися внутрішньочеревною кровотечею, - до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя; непроникаюче, колото-різане поранення лівої здухвинної ділянки - до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Дані тілесні пошкодження являється небезпечними для життя в момент заподіяння згідно «Правилам визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень».

Після отримання даних тілесних пошкоджень потерпілий міг здійснювати будь-які активні дії в короткий проміжок часу від декілька десятків хвилин до декілька годин.

Будь-яких тілесних пошкоджень характерних для самооборони потерпілого, наданих в медичних документах, не мається.

При нанесенні тілесних пошкоджень взаєморозташування потерпілого та нападника (нападників) могло змінюватись.

Враховуючи дані медичних документів, дані тілесні пошкодження були спричинені будь-яким колюче-ріжучим предметом.

Будь-яких судово-медичних даних про наявність етилового спирту у крові потерпілого на момент звернення в лікувальний заклад не мається.

Протоколом огляду предмету від 24.03.2023 зафіксовано проведення слідчим огляду мобільного телефону марки «ОРРО А 16» моделі «СРН 2269» бірюзового кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_1 , в якому знаходиться сім карта оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_2 , в ході огляду якого було встановлено наявність вихідних дзвінків за 17.02.2023, а саме: - Екстрена служба «102» о 23:39 год.; - Екстрена служба «103» о 23:40 год. Більше на 17.02.2023 вихідних дзвінків не має.

Відповідно до висновку експерта №28-МК від 28.03.2023 встановлено: 1. На наданому на експертизу джемпері виявлено три колото-різаних ушкодження, розташованих на передній поверхні ліворуч.

2. Зазначені ушкодження утворились від трикратної дії плаского колюче-ріжучого предмета, який має вістря, лезо та обух.

3. Можливість утворення ушкоджень на джемпері від дії клинка ножа з сейф- пакету №SUD 3047028 не виключена.

4. Можливість утворення ушкоджень на джемпері від дії клинка ножа з сейф-пакету №SUD 3047026 виключена.

Досліджені докази судом визнані належними та допустимими, оскільки отримані у порядку встановленому КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що мають значення для кримінального провадження. Підстав для визнання вище вказаних доказів недопустимими судом не встановлено.

Разом з цим, суд не приймає до уваги та вважає неналежними доказами висновки експертів №169-і від 10.03.2023, №168-і від 13.03.2023, №46/Ц від 08.03.2023, оскільки вони не містять даних, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Аналізуючи в сукупності всі досліджені судом докази, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій він діяв тощо, суд робить висновок про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, є студентом Миколаївського національного аграрного університету, має постійне місце проживання, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд критично оцінює доводи представника потерпілого ОСОБА_7 щодо відсутності пом`якшуючих обставин виходячи за наступного.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 відверто визнав свою провину у вчиненому злочині, висловив щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки, просив вибачення у потерпілого. Про намагання ОСОБА_3 виправити наслідки вчиненого та осуд своє поведінки, окрім показів самого обвинуваченого, свідчать також покази допитаного судом свідка ОСОБА_9 , який пояснював, що відразу після нанесення ударів потерпілому, обвинувачений злякавшись за його життя, висловлював намір вчинення самогубства, якщо потерпілий не виживе. Також обвинувачений зі свого телефону викликав поліцію та швидку допомогу, що також підтверджено письмовими доказами, а саме: рапортом старшого інспектора чергового Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 від 18.02.2023, відповідно до якого повідомлення про злочин надійшло 17.02.2023 о 23:43 год. з телефону № НОМЕР_3 . Телефон саме з цим номером в подальшому був вилучений у ОСОБА_3 при затриманні, що підтверджується протоколом затримання від 18.02.2023 та відповідно до протоколу огляду предмету від 24.03.2023 при огляді вказаного телефону ОСОБА_3 виявлено вихідні дзвінки на екстрені служби «102» та «103».

Доводи представника потерпілого щодо відсутності доказів того, що саме ОСОБА_3 телефонував до поліції та швидкої допомоги, суд вважає безпідставними, оскільки ані потерпілий ОСОБА_8 , ані свідок ОСОБА_9 не телефонували з телефону ОСОБА_3 , а свідок ОСОБА_10 телефонувала 17.02.2023 о 23:44 год. оператору на лінію «102» з іншого телефону - НОМЕР_4 , про що в матеріалах справи мається відповідний рапорт старшого інспектора чергового Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 від 18.02.2023.

Посилання представника потерпілого на невідповідність показів обвинуваченого щодо вхідного дзвінку на його телефон від працівників поліції з посиланням на протокол огляду телефону, суд також вважає безпідставними, оскільки як вбачається з протоколу огляду предмету від 24.03.2023, яким зафіксовано огляд мобільного телефону марки «ОРРО А 16», в якому знаходиться сім карта оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_2 , слідчим проведено огляд вихідних дзвінків за 17.02.2023, а інформації про огляд слідчим журналу вхідних дзвінків даний протокол не містить.

Далі, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 на запитання захисника підтвердив, що після виписки з лікарні до нього приходила мати обвинуваченого, яка пропонувала матеріальну допомогу, від якої він відмовився. Також суд звертає увагу, що в ході досудового розслідування відносно ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до якої на нього був покладений обов`язок утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні, що пояснює неможливість особистого вибачення ОСОБА_3 перед потерпілим. Крім того, зважаючи на вік обвинуваченого, на те, що він є студентом денної форми навчання та не має власного джерела доходів, суд вважає, що особисте відшкодування обвинуваченим матеріальної або моральної шкоди потерпілому є неможливим, а від отримання матеріальної компенсації від матері обвинуваченого потерпілий відмовився.

Крім того, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 підтвердив, що після злочину, він змінив місце проживання, щоб не бачити своїх знайомих, не бажає спілкуватися з обвинуваченим, видалив номер телефону ОСОБА_3 з усіх месенджерів, а листа з вибаченнями ОСОБА_3 , копію якого долучено до відзиву на позовну заяву, він не отримував. Враховуючи викладені обставини, а також вилучення працівниками поліції мобільного телефону ОСОБА_3 , суд приходить до переконання, що обвинувачений мав єдину можливість вибачитися перед потерпілим лише в судовому засіданні, що і було ним зроблено.

Про активне сприяння ОСОБА_3 розкриттю злочину свідчать те, що ОСОБА_3 відразу після вчинення злочину викликав поліцію та швидку допомогу, не переховувався від органів досудового розслідування та відразу повідомив працівниками поліції про те, що саме він наніс ножові поранення ОСОБА_8 , добровільно надав зразки крові для проведення експертиз, приймав участь у слідчому експерименті, надав слідчому покази з метою встановлення обставин кримінального правопорушення та його покази залишилися незмінними і в ході судового розгляду та їх правдивість підтверджена показами потерпілого та свідка ОСОБА_9 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, оскільки допустимих доказів перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння стороною обвинувачення не надано.

Відповідно до вимог ст. 65,68 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, даних про його особу, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, суд вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 121 КК України, що є необхідним й достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів, та на думку суду відповідатиме меті кримінального покарання.

Разом з цим, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, а також враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, які суттєво знижують ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання та на підставі ст.. 75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.. 76 КК України.

Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з наступного.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди в сумі 500 000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Положеннями ст.. 129 КПК України встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

В ході судового розгляду потерпілим ОСОБА_8 та його представником ОСОБА_7 так і не було визначено суми завданої матеріальної шкоди та надані пояснення про відсутність документів, які підтверджують розмір матеріальної шкоди, в зв`язку з чим цивільний позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала внаслідок протиправної поведінки щодо неї самої, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості, справедливості та співмірності.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи й не повинен призводити до її безпідставного збагачення (постанова КЦС ВС від 23 червня 2022 року у справі №607/4341/20).

Оскільки в ході судового розгляду доведена вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. З урахуванням тяжкості наслідків, завданих потерпілому злочином, його душевних переживань, тяжкості, глибини та тривалості моральних страждань, які зазнав потерпілий в зв`язку із завданням йому тяжких тілесних ушкоджень, тривалості лікування потерпілого, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з ОСОБА_3 100 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вказана сума на думку суду відповідає засадам розумності, виваженості, та визначений розмір морального відшкодування є співмірним характеру скоєного протиправного діяння та моральним стражданням потерпілого.

Вирішуючи питання про розподіл процесуальних витрат суд ураховує наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Такі витрати складаються, у тому числі, із витрат на правову допомогу (п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України).

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги; розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо). Вищезазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду (справи № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18, № 199/3939/18-ц, № 466/9758/16-ц) та в постанові Великої Палати Верховного Суду (справа № 826/1216/16).

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, однак зобов`язує надати докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, у тому числі на правову допомогу, що входить до предмета доказування у кримінальному провадженні ст. 91 КПК України.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значення справи для сторони (постанова КЦС ВС від 23 червня 2022 у справі 607/4341/20).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін (висновок ВП ВС викладений у постанові від 19 лютого 2020 року, справа № 755/9215/15-ц).

Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має урахувати розумність розміру витрат на професійну правову допомогу, а також пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності витрат.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості, як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи на стадії досудового розслідування та судового розгляду, суд враховує наступне.

Пред`являючи цивільний позов, потерпілий ОСОБА_8 заявляв вимогу про стягнення із обвинуваченого на його користь 80 000 грн. витрат на правову допомогу. На підтвердження вимог посилався на договір про надання правової допомоги, копію прибуткового касового ордеру №33 від 03.03.2023 та квитанції до прибуткового касового ордеру №33 від 03.03.2023 про сплати 80000 грн. за договором про надання правової допомоги.

З тексту вказаного Договору вбачається, що Адвокатське об`єднання «Астрея-груп», в особі керуючого партнера ОСОБА_7 , (надалі Адвокатське об`єднання) та ОСОБА_8 (надалі Замовник) 03.03.2023 уклали догові про надання правової допомоги, відповідно до пункту 1.1. якого Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а саме представництво інтересів Замовника у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000354, на стадії досудового розслідування та судового розгляду, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами. У пункті 4.1 Договору зазначено, що за правову допомогу у пункті 1.2 Договору Замовник сплачує адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) у фіксованому розмірі, який складає 40000 (сорок тисяч) грн.. за представництво інтересів Замовника у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000354, на стадії досудового розслідування; За правову допомогу у пункті 1.2 Договору Замовник сплачує адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) у фіксованому розмірі, який складає 40000 (сорок тисяч) грн.. за представництво інтересів Замовника у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000354, на стадії судового розгляду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000354 представник потерпілого приймав участь лише при наданні слідчим доступу до матеріалів досудового розслідування 06.04.2023, оскільки всі інші слідчі (розшукові), процесуальні дії за участю потерпілого проводились органом досудового розслідування до укладення вищевказаного Договору (допит потерпілого - 21.02.2023, відібрання експериментальних зразків - 01.03.2023). В ході судового розгляду у справі призначалось 7 судових засідань та з них у 6 судових засіданнях приймав участь потерпілий та його представник ОСОБА_7 сумарна тривалість яких не перевищувала 7 годин. Крім того, в підготовчому судовому представником потерпілого ОСОБА_7 подано цивільний позов в інтересах потерпілого ОСОБА_8 на 5 сторінках, більшість з яких присвячена посиланню на норми законодавства.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, а саме: виходячи з обсягу та характеру доказів у справі (визнання обвинуваченим своєї провини як в ході досудового розслідування так і судового розгляду, обсяг письмових доказів у справі, допит лише одного свідка, тощо), суд вважає, що розмір вартості наданих послуг, визначених у Договорі, є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг потерпілому, а відтак, вимоги про відшкодування 80000 грн. як витрат на правничу допомогу - необґрунтованими. Водночас, суд вважає, що співмірною та розумною у цій справі загальною компенсацією вартості наданих адвокатом послуг є сума 20000 грн.

Питання про речові докази та заходи забезпечення кримінального провадження суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання - п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 100 000 (сто тисяч) грн.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 процесуальні витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого - 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, застосовані ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.02.2023 (справа№487/938/23, провадження №1-кс/487/504/22), від 20.02.2023 (справа №487/938/23, провадження №1-кс/487/503/23), від 20.02.2023 (справа №487/938/23, провадження №1-кс/487/502/23) - скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «ОРРО А16» моделі «СРН2269» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_1 , бірюзового кольору, в чохлі чорного кольору, в якому знаходиться сім карта оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_2 , поміщений у сейф-пакет №PSP1468396, переданий на зберігання до камери речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області - повернути ОСОБА_3 ;

- ніж упакований до сейф-пакету №SUD 3047026, ніж упакований до сейф-пакету № SUD 3047029, передані до камери зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області - повернути ОСОБА_9 ;

- паперовий конверт, в якому знаходяться зразки крові ОСОБА_8 , паперовий конверт, в якому знаходяться зразки крові ОСОБА_3 , паперовий конверт в якому знаходяться змиви зі слідами РБК, пляшку горілки об`ємом 1 л, яку поміщено до сейф-пакету №WAR 1338292, предмет зовні схожий на бонг зі слідами бурого кольору, що упакований до сейф-пакету №SUD 3047027, кофта чорного кольору зі слідами бурого кольору, що упакована в сейф-пакет №SUD 3047030, кофта білого кольору зі слідами бурого кольору, що упакована в сейф-пакет №SUD 3047029, ковдра зі слідами бурого кольору, що упакована до сейф-пакету №WAR 1651652, передані до камери зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області - знищити;

- халат, поміщений до сейф-пакету №SUD 3047023, спортивні штани та труси, які знаходяться у сейф-пакеті №SUD 3047022, передані до камери зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області - повернути ОСОБА_8

- ланцюжок срібного кольору, вейп «KROMA-Z» срібного кольору, грошові кошти купюрами номіналом 20 гривень - 2 купюри, номіналом 100 гривень - 1 купюра, номіналом 50 євро - одна купюра, зв`язка ключів, гаманець коричневого кольору, посвідчення водія НОМЕР_5 , карта Приватбанку № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , карта монобанку № НОМЕР_8 , паспорт громадянина України № НОМЕР_9 , накопичувальна карта «Фішка», передані на зберігання ОСОБА_3 - вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1