Дата документу 17.10.2023
Справа № 334/5264/23
Провадження № 1-кп/334/609/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого водієм у ТОВ «Вожжжу Бетон», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

установив:

28.04.2023 року, приблизно о 12 годині 55 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи вантажним автомобілем «МАН», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Каширське шосе зі сторони вул. Зернової в напрямку вул. Бородінської в м. Запоріжжі

При цьому швидкість руху транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_4 складала не менше ніж 99,9 км/год, що перевищує максимально дозволену швидкість на даній ділянці дороги, яка складає 50 км/год.

В цей же час, в районі будинку № 48 по вул. Товариській, пішохід ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, почав здійснювати перетин проїзної частини вул. Каширське шосе, рухаючись поза межами пішохідного переходу, справа - наліво відносно напрямку руху вантажного автомобілю під керуванням водія ОСОБА_4 .

Під час руху із перевищенням максимально дозволеної швидкості водій ОСОБА_4 , маючи об`єктивну спроможність виявити пішохода ОСОБА_8 , який перетинав дорогу за ходом його руху, діючи в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, відповідно до якого «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», своєчасних заходів для зменшення швидкості свого руху аж до повної зупинки керованого транспортного засобу аж до зупинки не застосував, внаслідок чого допустив наїзд передньою частиною кузова .керованого ним вантажного автомобіля на пішохода ОСОБА_8 .

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 , згідно висновку .судово-медичної експертизи, отримав тілесні ушкодження від яких помер цього ж дня у приміщені 9-ї міської лікарня м. Запоріжжя, а саме:

закрита черепно-мозкова травма: переломи потиличної та лівої скроневої кісток; гостра субдуральна гематома в тім`яно-потиличній ділянці зліва, об`ємом 20 см3; субарахноїдадьний крововилив над верхньо-бічними поверхнями потиличної та тім`яної часток лівої півкулі головного мозку; субарахноїдальний крововилив над базальною та над внутрішньою поверхнями лобової частки лівої півкулі головного мозку; субарахноїдальний крововилив над верхньо-бічними поверхнями лобової, тім`яної та скроневої часток правої півкулі головного мозку; субарахноїдальний крововилив над хробаком, над верхніми поверхнями обох півкуль мозочка; крововилив в м`яких покривах голови в лобовій ділянці зліва; крововилив в м`яких покривах голови в потиличній ділянці зліва; рана в лобовій ділянці зліва; садно в лобовій ділянці зліва; садно в виличній ділянці зліва; набряк м`яких тканин в тім`яно-потиличній ділянці зліва;

закрита тупа травма тулуба: повні косо-поперечні розгинальні переломи 3-9 лівих ребер по передньо-підпахвовій лінії; повний косо-поперечний згинальний перелом 7 лівого ребра по білягрудинній лінії; повний та неповний переломи верхньої гілки лівої лобкової кістки; повний розрив лівого крижово-клубового суглобу; крововиливи під плеврою та в міжреберних м`язах навколо переломів; ушкодження пристінкової плеври в проекції переломів 4-6 лівих ребер; синюшно-червоний крововилив під пристінковою плеврою зліва між біляхребтовою та лопатковою лініями; вогнища забою біля кореня лівої легені по заднім поверхням верхньої та нижньої часток; крововилив в клітковині аорти; крововилив в біля нирковій клітковині лівої нирки; крововилив в м`які тканини порожнини малого тазу; крововилив в м`яких тканинах спини в проекції 1-4 грудних хребців; крововилив в м`яких тканинах в поперековій ділянці в проекції 10 грудного та 2 поперекового хребців; крововилив в м`яких тканинах верхньо-зовнішнього квадранта лівої сідниці, з розповсюдженням: до поперекової ділянки зліва; садно на задній поверхні грудної клітки зліва в проекції трапецієподібного м`язу; садно на задній поверхні грудної клітки по хребтовій лінії; садно на лівій бічній поверхні живота; садно в поперековій ділянці зліва, з розповсюдженням до верхньо-зовнішнього квадранту лівої сідниці; синець на верхньо- зовнішньому квадранті лівої сідниці; садно в проекції великого крила правої клубової кістки; садна на верхньо-зовнішньому квадранті правої сідниці;

садно на задньо-внутрішній поверхні правого ліктьового суглобу; садно на задньо-верхній поверхні лівого плечового суглобу; садно на задній поверхні лівого плеча в нижній третині; синець на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна в нижній третині; садно на передньо- внутрішній поверхні правого стегна в верхній третині; садна на внутрішній поверхній правого колінного суглобу, які розповсюджуються на передньо-внутрішню поверхню правого колінного суглобу; синець на внутрішній поверхні правого колінного суглобу розповсюдженням на передньо-внутрішню поверхню верхньої третини правої гомілки; садна на передньо-внутрішній поверхні правого гомілково-надпяткового суглобу; крововилив в м`яких тканинах, на внутрішній поверхні правого колінного суглобу виявлено темно-сервоний блискучий крововилив, з розповсюдженням на передню його поверхню; крововилив в м`яких тканинах на передньо-зовнішній поверхні нижньої третини лівого стегна; крововилив в м`яких тканинах, по передньо-зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 стала поєднана тупа травма голови та тулуба, яка ускладнилась розвитком шоку.

Порушення водієм ОСОБА_4 , згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи за експертним напрямом дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди, вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав частково та пояснив, що 28.04.2023 року він їхав на вантажному автомобілі «МАН», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який він забрав після проведення технічного огляду. Під час руху по Каширському шосе у невстановленому місці почав переходити проїжджу частину пішохід ОСОБА_8 , ОСОБА_4 за його твердженням вчинив усі залежні від нього дії аби уникнути зіткнення із пішоходом: застосував екстрене гальмування, а також намагався змінити напрям руху автомобілю для уникнення зіткнення. Після того, як відбулось зіткнення автомобілю та пішохода, він викликав поліцію та «швидку допомогу», і став очікувати на їх приїзд.

Вказує на те, що в його діях не було порушення вимог Правил дорожнього руху, а швидкість вказана в експертизі не відповідає дійсності, адже він рухався зі швидкістю близько 60 км/год.

З огляду на ці покази обвинуваченого, сторона захисту у дебатах вказала на відсутність суб`єктивної сторони правопорушення у діях ОСОБА_4 .

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 у вчиненому злочині свою провину визнав частково, його вина повністю знайшла своє підтвердження у досліджених судом доказах, а саме:

протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.04.2023 року та додатками до нього. Відомості вказані у вказаному протоколі підтверджують покази обвинуваченого про обставини ДТП, а саме той факт, що він рухався у крайній правій смузі та з метою уникнення зіткнення здійснював маневр перестроювання у ліву смугу. А також той факт, що він застосував екстрене гальмування і слід юзу коліс становить 47,3 м.

протоколі додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.05.2023 року;

висновку експерта від 01.06.2023 року №СЕ-19/108/23/6389-ІТ, відповідно до якого на момент проведення огляду та експертного дослідження рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля «МАН» реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходились у працездатному стані;

висновку експерта від 19.05.2023 року №СЕ-19/108/23/6748-ІТ, відповідно до якого дії ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 12.4, 12.9, 12.3 ПДР України, і він мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода;

висновку експерта від 22.06.2023 року №СЕ-19/108/23/8972-ІТ, відповідно до якого дії ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 12.4, 12.9, 12.3 ПДР України, і невиконання водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.3 ПДР України, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з пригодою;

висновку експерта від 23.06.2023 року №СЕ-19/108/23/6394-ІТ, відповідно до якого встановити точне розташування місця наїзду на пішохода неможливо, проте з урахування пошкоджень передньої частини автомобілю, зазначене на схемі місце наїзду на пішохода може відповідати дійсності. Мінімальна швидкість руху автомобіля «МАН» перед початком гальмування визначена рівною 99,9 ?100,6 км/год;

протоколі огляду місця події від 28.04.2023 року із додатками;

висновку експерта від 28.04.2023 року №2273 щодо травм, отриманих ОСОБА_8 та причин його смерті.

Судом допитано свідка ОСОБА_9 , який пояснив суду, що працює поліцейським, та 28.04.2023 року разом із своїм напарником ОСОБА_10 отримав виклик про ДТП на вул. Каширське шосе. Прибувши на місце, свідок побачив автомобіль «МАН», його водія ОСОБА_4 та людину, яка лежала на проїжджій частині. Водій ОСОБА_4 поводив себе спокійно та допомагав поліцейським.

Також судом допитано потерпілу ОСОБА_7 , яка пояснила, що не була безпосереднім свідком події. Обвинувачений відшкодував їй 12 000 грн. моральної шкоди, і вона просить суд не призначати покарання, пов`язане із реальним позбавленням волі.

Сторона обвинувачення відмовилась від допиту свідка ОСОБА_10 , і сторона захисту підтримала цю відмову.

Аналізуючи об`єктивно з`ясовані обставини, підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується поза розумним сумнівом комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Твердження сторони захисту про відсутність суб`єктивної сторони у діях обвинуваченого спростовано дослідженими судом доказами, а саме: протоколами огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з додатками, які містять чіткі вихідні та на підставі яких проведені відповідні експертизи, зокрема, щодо визначення швидкості руху автомобілю з урахуванням зафіксованого юзу коліс. Будь-яких заперечень сторони захисту стосовно відомостей відображених у протоколах огляду та додатках не було.

Більш того, навіть самі покази ОСОБА_4 про те, що він здійснював рух із швидкістю близько 60 км/год, підтверджують факт визнання ним порушення вимог ПДР України в цій частині.

Судом не встановлено обставин, які підтверджували б твердження обвинуваченого та його захисників про те, що дійсно здійснено невірний розрахунок швидкості автомобілю або ж експерт використовував невірні вихідні дані при проведенні експертизи.

Ураховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, який кваліфікується, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Згідно із приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує також і те, що він раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого кримінального правопорушення, вчинив його з необережності, той факт, що він визнав частково свою вину у судовому засіданні.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утримані неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований, на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває. Тому суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами, що відповідає санкції ч. 2 ст. 286 КК України, з урахуванням вимог загальної частини КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Водночас сторона захисту надала документальне підтвердження того, що станом на час судового розгляду ОСОБА_4 працює водієм і утримує усю родину (і дружину, і дітей).

Суд, призначаючи додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, ураховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 17 серпня 2021 року у справі № 333/6785/19, за змістом якої призначення такого додаткового покарання, як позбавлення права керувати транспортними засобами, не є обмеженням права засудженого на працю.

Суд у своїй оцінці ступеня суспільної небезпеки конкретного злочину повинен виходити з оцінки, даної законодавцем розглянутому виду злочину, а встановлені законодавцем межі покарання повинні бути для суду тими рамками, за які він не вправі виходити, лише за окремими виключеннями. Саме покарання слугує тим ефективним засобом, за допомогою якого ліквідується конфлікт, який виникає між державою й особою, відновлюється нормальний стан існуючого правопорядку. На переконання суду порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_4 , яке призвело на таких тяжких наслідків, як смерть людини є вагомою підставою для призначення додаткового покарання, адже це сприятиме в першу чергу виправленню самого обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-371, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1