Справа № 277/82/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2024 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5

педагога ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, із загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 01.10.2013 року Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт; 19.03.2014 року за ч.2 ст.389 КК України до 1 року обмеження волі; 06.08.2014 року за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі; 15.02.2016 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 01.08.2019 року за ч.1 ст.162, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 10.04.2023 року у зв`язку з відбуваттям покарання,

по ст. 126 ч.1 КК України, -

в с т а н о в и в:

11 січня 2024 року близько 14 години ОСОБА_7 , перебуваючи в центрі с. Підлуби, Звягельського району, Житомирської області, під час словесного конфлікту умисно наніс один удар долонею лівої руки в обличчя малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого умисно спричинив останньому фізичний біль та не спричинив тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст. 126 ч. 1 КК України, оскільки він умисно завдав удар, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Виновність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КК України, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю та показав, що 11.01.2024 року близько 14 години перебуваючи в центрі с. Підлуби, Звягельського району наніс потерпілому ОСОБА_4 один удар долонею лівої руки в обличчя. У вчиненому щиро розкаюється.

Оскільки ніхто з учасників судового процесу фактичні обставини кримінального провадження не оспорював, суд відповідно до ст.349 ч.3 КПК України обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого, законного представника малолітнього потерпілого та даних, що характеризують особу обвинуваченого.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 11.01.2024 року із братом ОСОБА_8 йшли із магазину в центрі с. Підлуби та привіталися із братом обвинуваченого. Обвинувачений підійшов до нього та лодонею лівої руки наніс йому удар в обличчя, від якого він присів, оскільки відчув фізичний біль.

У судовому засіданні законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 посилаючись на положення ст.63 Конституції України відмовилася давати показання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_7 по місцю проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ст.66 КК України пом`якшуючими обставинами покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає його щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обтяжуючими обставинами покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_7 , який характеризується посередньо, вчинив кримінальний проступок щодо малолітньої дитини, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, не усвідомив соціального негативу вчинення кримінальних правопорушень, його ставлення до вчиненого, думку законного представника малолітнього потерпілого про призначення покарання на розсуд суду, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і йому необхідно призначити покарання у виді громадських робіт, передбаченому санкцією ст.126 ч.1 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.126 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в закону силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1