справа № 991/32/24
провадження №11-сс/991/55/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м.Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 січня 2024 року про повернення скарги,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.

02 січня 2024 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань (далі - ДБР), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомостей після отримання заяви про кримінальні правопорушення, передбачені ст.364, 365 КК.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 січня 2024 року скаргу повернуто особі, яка її подала, оскільки скарга не підлягає розгляду в цьому суді у зв`язку з її непідсудністю Вищому антикорупційному суду.

Вимоги апеляційної скарги і доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, вважаючи його постановленим з порушенням норм КПК, ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого ДБР внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення за ознаками ст.364, 365 КК та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування апеляційної скарги особа посилалась на порушення слідчим суддею вимог ст.19 Конституції України, ст.216 КПК, відповідно до якої ДБР розглядає заяви про злочини, вчиненні працівниками правоохоронного органу, а також ч.4 ст. 214 КПК щодо недопущення відмови у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Позиції учасників судового провадження.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, у поданій апеляційній скарзі просив розглянути її за його відсутності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги проведено без участі учасників провадження.

Мотиви суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення

Вимогами ст.304 КПК передбачено, що слідчому судді серед іншого належить встановити чи підлягає скарга розгляду у цьому суді.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК, з урахуванням положень цієї глави (ч.1 ст.306 КПК).

За ч.1 ст.33-1 КПК Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці ст.45 КК, ст.206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п.1-3 ч.5 ст.216 КПК.

У примітці до ст.45 КК зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені ст.191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені ст.210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу. Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені ст.366-2, 366-3 цього Кодексу.

Надаючи оцінку зазначеним в апеляційній скарзі доводам, колегією суддів встановлено наступне.

З поданої слідчому судді скарги вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до ДБР у м.Києві із заявою про злочин, вчинений начальником поліції міста Корсунь-Шевченківська за ознаками ст.364, 365 КК, який своїми діями та бездіяльністю покриває злочин посадових осіб Черкасиобленерго, які постійно шантажують заявника відключенням світла. Всупереч положенням ст.214 КПК даних про те, що зазначена заява внесена до ЄРДР, ОСОБА_5 не отримав. Просив зобов`язати слідчого відповідно до вимог ст.214 КПК внести до ЄРДР відповідні дані та розпочати досудове розслідування за ознаками ст.364, 365 КК та повідомити заявнику номер, прийняти окрему ухвалу щодо незаконних дій слідчого ДБР.

У той же час, слідчий суддя за результатами розгляду скарги дійшов висновку щодо непідсудності скарги Вищому антикорупційному суду, оскільки з урахуванням положень п.1-3 ч.5 ст.216 КПК вона не відповідає критеріям, визначеним у статті 33-1 КПК, а тому розгляд поданої скарги та прийняття рішення за результатами її розгляду не відноситься до компетенції Вищого антикорупційного суду і суд не може прийняти рішення за такою скаргою.

Зазначені обставини покладені слідчим суддею в обґрунтування визнання поданої ОСОБА_5 скарги такою, що не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді та, як наслідок, прийняття рішення про повернення скарги на підставі п.2 ч.2 ст.304 КПК.

При перегляді оскаржуваної ухвали слідчого судді колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, дослідивши надані матеріали провадження, погоджується з мотивами та висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі щодо непідсудності скарги ОСОБА_5 . Вищому антикорупційному суду.

Слідчим суддею при вирішенні питання щодо відповідності поданої скарги та можливості призначення її до розгляду правомірно встановлено та належним чином обґрунтовано відсутність умов за ст.33-1 КПК, що визначають підсудність розгляду поданої скарги саме Вищому антикорупційному суду, зокрема передбачених п.1-3 ч.5 ст.216 КПК.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, слідчим суддею докладно проаналізовано скаргу та встановлено її невідповідність жодному з критеріїв щодо суб`єктного складу (п.1 ч.5 ст.216 КПК), розміру предмету (завданої шкоди) кримінального правопорушення (п.2 ч.5 ст.216 КПК) та його кримінально-правової кваліфікації (п.3 ч.5 ст.216 КПК), як обов`язкової умови визначення підсудності Вищому антикорупційному суду.

Таким чином вбачається відсутність передбачених ст.33-1 КПК умов, у зв`язку з чим скарга на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) ДБР не відповідає процесуальним вимогам щодо її підсудності Вищому антикорупційному суду, а тому не підлягає розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, про що правомірно зазначено та належним чином обґрунтовано слідчим суддею в оскаржуваному рішенні.

Посилання ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на положення п.1 ч.4 ст.216 КПК, що визначає підслідність кримінальник проваджень за слідчими органів державного бюро розслідувань та здійснення останніми досудового розслідування кримінальних правопорушень вчинених, в тому числі, працівником правоохоронного органу (начальником поліції), колегією суддів визнаються безпідставними, оскільки не ґрунтуються на положеннях КПК, що визначають підсудність провадження, та не спростовують вищевказаних висновків щодо непідсудності поданої скарги Вищому антикорупційному суду.

Суд не вбачає в постановленні оскаржуваної ухвали слідчого судді порушень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що виявляється в обмеженні права заявника на доступ до суду, оскільки структурним елементом права на справедливий суд, є право на «суд, встановлений законом», тобто «належний» або компетентний суд. Положення практики Європейського суду з прав людини стосовно тлумачення цього елементу «права на справедливий суд» отримали розвиток у статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за якою ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги процесуального законодавства, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення.

При цьому суд зауважує, що повернення скарги слідчим суддею відповідно до положень ч.7 ст.304 КПК не позбавляє особу права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 407, 422 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 січня 2024 року про повернення скарги залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3