ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/5208/23

Провадження № 1-в/210/469/23

"25" жовтня 2023 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), подання начальника Державної установи «Криворізька випрана колонія (№80)» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , востаннє засудженого 16 вересня 2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, за ст.ст.122 ч.2, 70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 05 років 06 місяців позбавлення волі, про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання начальника Державної установи «Криворізька випрана колонія (№80)» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , востаннє засудженого 16 вересня 2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, за ст.ст.122 ч.2, 70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 05 років 06 місяців позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

В обґрунтування подання начальник Державної установи «Криворізька випрана колонія (№80)» ОСОБА_6 зазначив, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в місцях позбавлення волі: з 24 липня 2019 року в ДУ «Дніпровське УВП №4» м. Дніпро, з 04 листопада 2020 року в ДУ «Криворізька виправна колонія №80» м. Кривий Ріг, з 28 листопада 2020 року в ДУ «Дніпровське УВП №4» м. Дніпро, з 16 грудня 2020 року в ДУ «Криворізька виправна колонія №80» м. Кривий Ріг.

За період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 характеризується позитивно, за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці та праці на виробництві був заохочений 2 рази, стягнень не має. По прибуттю до установи засуджений був працевлаштований різноробітником в «Ливарному» цеху підприємства. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Підвищив свій загальноосвітній рівень шляхом отримання неформальної освіти. Засуджений дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання та розпорядку дня установи, дотримується розпорядку дня установи, підтримує позитивні взаємовідносини з іншими засудженими, виконує законні вимоги адміністрації, ввічливо ставиться до персоналу установи виконання покарань, бере активну участь в інших заходах соціально-виховного характеру, сумлінно дотримується трудової дисципліни. 19 серпня 2023 року проведено підсумкову оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, за результатами якої підсистема «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту, визначила ступень ймовірності небезпеки для суспільства «НИЗЬКИЙ». У зв`язку з чим засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення та комісія ДУ «Криворізька випрана колонія №80» клопоче перед судом про застосування до нього положень ст.81 КК України, а саме по умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Представник адміністрації колонії подання підтримав, просив суд його задовольнити.

Присутній у судовому засіданні засуджений надав пояснення по суті справи, підтримав подання у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ньому, просив суд його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення подання вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, засудженого таким, що на даний час не довів свого виправлення.

Суд, вислухавши, прокурора, захисника, представника адміністрації колонії, дослідивши подання, наявні у суду матеріали особової справи засудженого, характеризуючі матеріали, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання, враховуючи наступне.

Так, відповідно до положень ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за тяжкий злочин.

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст.81 КК України є фактичне відбуття засудженим певної частини покарання за відповідний злочин.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Судом досліджені характеризуючі матеріали на засудженого, висновок щодо ступеня виправлення засудженого та особова справа.

Так, ОСОБА_4 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2020 року, за ст.121 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 05 років 06 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 серпня 2020 року вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2020 року за ст.121 ч.1 КК України щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

Відповідно до Розпорядження голови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2020 року, вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_4 , набрав законної сили 28 серпня 2020 року.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.2 КК України, та призначено покарання у виді 03 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України, призначено ОСОБА_4 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного цим вироком суворим, призначеним Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2020 року, визначивши до відбуття 05 років 06 місяців позбавлення волі.

Відповідно до Розпорядження голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2020 року, вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_4 , набрав законної сили 19 жовтня 2020 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24 липня 2019 року в ДУ «Дніпровське УВП №4» м. Дніпро, з 04 листопада 2020 року ДУ «Криворізька виправна колонія №80» м. Кривий Ріг, з 28 листопада 2020 року в ДУ «Дніпровське УВП №4» м. Дніпро, з 16 грудня 2020 року ДУ «Криворізька виправна колонія №80» м. Кривий Ріг.

За весь час відбування покарання засуджений не має стягнень, має два заохочень, а саме від 19 квітня 2023 року та від 12 липня 2023 року, при цьому в місцях позбавлення волі перебуває з 24 липня 2019 року, тобто не проявляє належних дій, спрямованих на доведення свого виправлення. Даний факт свідчить, що засуджений не довів своє виправлення, оскільки висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24 липня 2019 року, згідно першого вироку суду по кримінальному правопорушенню за яке відбуває покарання засуджений вину не визнав з ціллю уникнути покарання. За останнім вироком суду засуджений шкодує про вчинене ним кримінальне правопорушення та визнає свою вину. В повному обсязі надав показання які підтверджують обставини злочину. Причини скоєного злочину надмірне вживання алкогольних напоїв, та недостатнє на той час розуміння наслідків протиправної поведінки. Засуджений не підтримує стосунки із прокримінально налаштованими друзями та знайомими як в установі так і на волі, має друзів. За весь час відбування покарання засуджений не порушував установлений порядок відбування покарання. Має два заохочення. До засудження працював на заводі «Полімердеталь» різноробочим. По прибуттю до установи засуджений був працевлаштований в «Ливарному» цеху підприємства. Враховуючи той факт що засуджений не володіє достатніми професійними навичками до робіт залучався в якості різноробітника. До праці ставиться відповідально, проявляє особисту ініціативу у виконанні змінених завдань. З наданим об`ємом роботи справляється в повному обсязі, за що був один раз заохочений. Зауважень з боку майстра та начальника цеху не надходило. А також один раз був заохочений за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці за виконання робіт з благоустрою на відділенні. Під час відбування покарання не вживав заходів для отримання професійної освіти, але підвищив свій професійний рівень шляхом отримання неформальної освіти. Засуджений володіє достатніми професійними навичками для отримання роботи. Має бажання підтримувати зв`язку із рідними та близькими, але не бажають відновити зв`язки з ним. Підтримує зв`язки з колишньою співмешканкою (потерпілою по справі) та її сестрою (кумою), від яких за час відбування покарання отримав 10 посилок. Наркотичні речовини засуджений не вживав. Алкоголь вживав регулярно. Усвідомлює вплив вживання наркотичних речовин та алкоголю на життя і здоров`я, проте можлива зміна поведінки під впливом оточення. Усвідомлює що саме треба змінити в житті та бере участь в реалізації задуманого, має позитивні плани на майбутнє та працює над їх реалізацією. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Засуджений дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання та розпорядку дня установи, дотримується розпорядку дня установи, підтримує позитивні взаємовідносини з іншими засудженими, виконує законні вимоги адміністрації, ввічливо ставиться до персоналу установи виконання покарань, бере активну участь в інших заходах соціально-виховного характеру, сумлінно дотримується трудової дисципліни.

Відповідно до Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів IІ - VI): засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення та має бути представлений до заміни покарання у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки набрав більше 61 балу, а саме 94 бали.

Вказане передбачено Методикою визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 19 січня 2023 року №294/5 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19 січня 2023 року за №117/39173.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_4 має 2 заохочення «За сумлінне ставлення до праці на виробництві» та «За сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці» згідно ст.118 ч.1 КВК України.

Згідно з довідкою, засуджений на виробництві колонії працює систематично, а саме в період з серпня 2022 року по листопада 2022 року, квітень 2023 року, травень 2023 року та липень 2023 року ОСОБА_4 отримував заробітну плату та працював.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на поведінку засудженого, який не довів свого виправлення, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст.50, 65 КК України.

Процес виправлення і перевиховання має бути стабільним та послідовним і всебічно й повно дослідив дані про особу засудженого ОСОБА_4 і на підставі характеризуючих особу засудженого матеріалів, які були в розпорядженні суду та безпосередньо досліджувались при розгляді заяви засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,суд прийшов до висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення.

Дані щодо заохочень засудженого ОСОБА_4 , на думку суду, мають важливе значення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийняті рішення про умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання, окрім того, суд звертає увагу на той факт, що засуджений відбуває покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія №80» з 16 грудня 2020 року, заохочення отримав лише в 2023 році.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Пунктом 2 Постанови ВСУ №2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п.17 вказаної Постанова ВСУ №2 від 26 квітня 2002 року суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 немає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_6 щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 25 жовтня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1