Справа № 302/2104/23
Провадження № 1-кп/302/36/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2024смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я кримінальне провадження відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Новоселиця Міжгірського району Закарпатської області, із повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України,

В С Т А Н О В И В :

12 листопада 2023 року біля 19-00 години, ОСОБА_4 , знаходячись в будинку, по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , під час сварки із своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих непорозумінь, схопивши зі столу кухонний ніж до правої руки, прижав ОСОБА_6 до стіни, приклав лезо ножа до шиї останньої та почав словесно погрожувати вбивством, створюючи реальні підстави своїх намірів, які протерпіла сприйняла як реальні, що могли бути в будь-яку мить реалізовані, оскільки ОСОБА_4 , почав проводити лезом ножа по шиї, даючи підстави для потерпілої сприйняти ці дії як реальні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, визнав повністю, проти фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті не заперечує, кваліфікацію інкримінованого кримінального проступку не оспорює та суду пояснив наступне: він проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , 2000 року народження, разом з трьома малолітніми дітьми за адресою АДРЕСА_2 . Співмешканка та він інколи вживають спиртні напої та 12.11.2023 року близько о 15-00 годин випив у сусіда два літра пива, прийшов додому, а співмешканка ОСОБА_6 пішла в магазин за молоком. Повернулася вона близько о 18 годині та при цьому перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Це його дуже обурило, він зробив їй зауваження та перебуваючи на кухні, схопив ніж та тупою стороною леза приклав ніж до шиї ОСОБА_6 , при цьому прижав її до стіни. На адресу співмешканки він при цьому висловлював словесні погрози вбивством. На вказані дії співмешканка просила її відпустити, сприймаючи дану ситуацію як реальну. Вказує, що хотів лише налякати ОСОБА_7 для того, щоб вона припинила зловживати спиртними напоями. При цьому розумів, що у нього в руках знаходився ніж, який міг завдати тяжкі наслідки життю та здоров`ю потерпілої. У вчиненому щиро розкаюється, запевнив суд, що належні висновки він для себе зробив та подібного більше не повториться. Просить суворо його не карати та не позбавляти волі. Також вказує, що на теперішній час він з потерпілою примирилися, він неодноразово просив у неї вибачення, та претензій матеріального, морального характеру потерпіла до нього не має.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.129 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на теперішній час обвинувачується у вчиненні кримінального проступку проти життя та здоров`я особи. Разом з тим, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, в ході судового розгляду кримінального провадження активно сприяв встановленню істини по даному кримінальному провадженні, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить вчинення ним кримінального проступку щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або інших близьких відносинах.

Крім того, на теперішній час ОСОБА_4 ніде не працює, суспільно-корисною працею не займається, регулярного доходу та постійного джерела прибутку не має, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра ОСОБА_4 не перебуває, особою з інвалідністю певної групи не являється, на його утриманні непрацездатні особи не знаходяться, проте має на утриманні трьох малолітніх дітей:, що вбачається з довідки Верхньобистрянського старостинського округу № 275 від 13.12.2023 року.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце проживання, за яким характеризується посередньо, до створення конфліктних ситуацій не схильний, скарг від сусідів на його поведінку не надходило, що вбачається з характеристики Верхньобистрянського старостинського округу Хустського району Закарпатської області за № 276 від 13.12.2023 року.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 ,, його віку, матеріального та сімейного стану, а також тяжкості і обставин вчинення кримінального проступку, при цьому враховуючи позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка матеріальних, моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 на теперішній час немає, цивільний позов на час розгляду справи в суді не заявляла, а тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства та знаходить достатні підстави для застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України та звільнення його від покарання протягом випробувального строку тривалістю в один рік.

Підстав для застосування положень статі 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню потерпілою ОСОБА_6 не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового слідства не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 366-371, 373-376, 395, 532, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати

копію вироку суду після його проголошення.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_8