ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/502/23 Справа № 234/2179/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції),

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 29 листопада 2021 року за поданням начальника Краматорського міського відділу філіїДУ "Центр пробації" про затримання та направлення до виправного центру для відбування покарання у виді обмеження волі засудженого ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 29 листопада 2021 року направлено ОСОБА_8 , засудженого вироком Краматорського міського суду Донецької області від 13.05.2021 року за ч. 2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, відповідно до ч. 4 ст. 57 КВК України. Надано Краматорському РУП ГУ НП в Донецькій області дозвіл на затримання і взяття під варту засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для направлення до Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)», і подальшого направлення до виправного центру для відбування покарання.

Суд мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_8 ухиляється від прибуття до виправного центру. Після ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді обмеження волі 29.04.2021 року самостійно не з`явився до місця відбування покарання та не встановлено поважних причин, які перешкоджали засудженому виїхати до місця відбування покарання самостійно.

На вказане рішення засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та надати йому час самостійно прибути до виправного центру для відбування покарання. На обґрунтування своїх вимог вказує, що йому не було повідомлено де саме він повинен відбувати покарання у виді обмеження волі. У серпні його повідомили про необхідність прибути до установи, однак змусили у коренці поставити підпис, що він повідомлений раніше. У жовтні-листопаді він хворів на запалення легень у зв`язку з короно вірусною хворобою про що зазначив у суді першої інстанції та вказав, що не ухилявся від виконання покарання.

До судового засідання засуджений не з`явився про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, шляхом надання оголошення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.404 КПК України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідності до положень ст. 2 КПК одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Відповідності до вимог ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та прийняв рішення, яке є законним, вмотивований та обґрунтованим.

Обмеження волі - це покарання, що полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці, що передбачено ст. 61КК України.

Згідно ч.1ст.57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку. Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

Частиною 2 статті 57 КПК з урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Згідно зі ст. 533 КПК України вирок або ухвала, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_8 13 травня 2019 року засуджений Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 09 вересня 2019 року, вирок Краматорським міським судом Донецької області від 13 травня 2019 року залишено без змін.

Засудженому ОСОБА_8 неодноразово направлені виклики, за якими він не з`явився, про причини неявки не повідомив. Разом з цим, 01.10.2019 року розпочаті першочергові розшукові заходи, що підтверджується матеріалами судового провадження (а.п. 10-16), проте встановити місце знаходження засудженого не вдалось, за місцем проживання відсутній.

Таким чином, встановлено, що засуджений ухиляється від відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного йому вироком Краматорського міського суду Донецької області від 13.05.2019 року.

Разом з цим, в своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 не заперечує, що був обізнаний про призначене йому покарання та необхідність прибути самостійно для його відбування, про що йому повідомлено представниками органу пробації, однак зазначив, що у жовтні-лістопаді 2021 року він хворів та після одужання самостійно поїде до відповідної установи виконання покарань. Однак, на теперішній час відсутні відомості про прибуття ОСОБА_8 до органу пробації або установи виконання покарань у виді обмеження волі.

Більш того, засудженим ОСОБА_8 не наведено жодних підстав та поважних причин невиконання вироку суду, а саме самостійно з`явитися до органу пробації та місця відбування покарання.

Відповідно до Розділу Х «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», затвердженого Наказом від 29.01.2019 №272/5, у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та у разі, якщо місцезнаходження його невідоме, уповноважений орган з питань пробації, на обліку якого він перебуває, здійснює заходи з виявлення засудженого до обмеження волі протягом п`ятнадцяти днів з часу отримання повідомлення адміністрації виправного центру про неприбуття до місця відбування покарання. Якщо після здійснення зазначених заходів місцезнаходження засудженого до обмеження волі не встановлено, уповноважений орган з питань пробації надсилає до територіального органу Національної поліції України за місцем розташування уповноваженого органу з питань пробації клопотання про розшук для оголошення його в розшук та клопотання до суду для вирішення питання щодо направлення засудженої особи до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. Зазначені в цьому пункті заходи уповноважений орган з питань пробації, вживає також стосовно засуджених до обмеження волі, які зникли з місця проживання до отримання припису.

Вищенаведене свідчить про ухилення засудженого ОСОБА_8 від виконання вироку суду у виді обмеження волі, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції, при розгляді подання органу пробації про затримання і направлення засудженого ОСОБА_8 до місця відбування покарання, призначеного вироком Краматорським міським судом Донецької області від 13.05.2019 року, належно оцінив усі обставини кримінального провадження та дійшов правильного висновку про необхідність його задоволення, з чим погоджується й колегія суддів.

Порушень судом першої інстанції під час розгляду подання вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 29 листопада 2021 року за поданням начальника Краматорського міського відділу філії ДУ "Центр пробації" про затримання та направлення до виправного центру для відбування покарання у виді обмеження волі засудженого ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді