Справа № 953/7136/22
н/п 1-кс/953/526/24
"16" січня 2024 р. м.Харків

Згідно з відміткою на поштовому конверті, клопотання про арешт майна направлено на адресу Київського районного суду м. Харкова 14 січня 2024 року.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання, дійшов висновку про необхідність його повернути, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України передбачені вимоги до клопотання про арешт майна, зокрема у ньому повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Положеннями ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна розглядається за участю, у тому числі, власника майна.
У порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України клопотання прокурора про арешт майна, вилученого 22 грудня 2023 року, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, не містить відомостей щодо власників тимчасового вилученого майна, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, а також позбавляє можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України щодо судового виклику власників майна для розгляду даного клопотання.
Крім того, положеннями абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Приписами ст. 116 КПК України визначено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені КПК України строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Зі змісту клопотання про арешт майна слідує, що тимчасово вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт було добровільно видане ОСОБА_3 22 грудня 2023 року.
З протоколу добровільної видачі від 22 грудня 2023 року вбачається, що майно було видано ОСОБА_3 22 грудня 2023 року.
Разом з тим, клопотання про арешт майна відправлене на адресу суду засобами поштового зв`язку лише 14 січня 2024 року.
Слідчий суддя висновує, що клопотання прокурора про арешт майна подане з пропущенням строку, визначеного в ч. 5 ст. 171 КПК України. При цьому будь-яких причин поважності пропуску прокурор у клопотанні не зазначив, клопотання про поновлення процесуальних строків разом з клопотанням про арешт майна не подав.
Окрім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04 січня 2024 року вказане клопотання вже було повернуто прокурору та встановлений строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, однак недоліки, зазначені в ухвалі слідчого судді від 04 січня 2024 року, прокурор не усунув.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна необхідно повернути прокурору, встановивши при цьому строк в сімдесят дві години для усунення вищевказаних недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, суддя
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1