Провадження № 1-кп/201/401/024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000376 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

23.08.2023 близько 18:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи біля буд. 141 по вул. Мандриківській у м. Дніпро, побачив раніше йому знайомого ОСОБА_5 , який тримав у руці свій мобільний телефон «Samsung GALAXY A30, 32 GB», який ОСОБА_3 визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Після чого, ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, під приводом подзвонити за допомогою вище вказаного мобільного телефону, усвідомлюючи, що не має намірів на його повернення, попросив у потерпілого ОСОБА_5 , мобільний телефон «Samsung GALAXY A30, 32 GB», вартістю 2340 грн, який належить потерпілому на праві власності. Потерпілий ОСОБА_5 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_3 , не усвідомлюючи факту зловживання його довірою, добровільно передав йому свій мобільний телефон «Samsung GALAXY A30, 32 GB», вартістю 2340 грн.

Після отримання від потерпілого ОСОБА_5 вказаного мобільного телефону ОСОБА_3 , не маючи наміру на його повернення, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, скориставшись що потерпілий не звертає на нього уваги та його дії є непомітними, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився мобільним телефоном на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 2340 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 25.08.2023 близько 11:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік від приміщення ТЦ "Нагорка" за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 8а, побачив раніше йому знайомого ОСОБА_6 , який тримав у руці свій мобільний телефон «Samsung DUOS, модель GT-R1252», який ОСОБА_3 визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Після чого, ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, під приводом подзвонити за допомогою вище вказаного мобільного телефону, усвідомлюючи, що не має намірів на його повернення, попросив у потерпілого ОСОБА_6 , мобільний телефон «Samsung DUOS, модель GT-R1252», вартістю 313 грн 33 коп, який належить потерпілому на праві власності. Потерпілий ОСОБА_6 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_3 , не усвідомлюючи факту зловживання його довірою, добровільно передав йому свій мобільний телефон «Samsung DUOS, модель GT-R1252», вартістю 313 грн 33 коп.

Після отримання від потерпілого ОСОБА_6 вказаного мобільного телефону ОСОБА_3 , не маючи наміру на його повернення, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, скориставшись що потерпілий не звертає на нього уваги та його дії є непомітними, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився мобільним телефоном на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 313 грн 33 коп.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Таким чином, ОСОБА_3 , за сукупністю вчинених злочинів обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та ч. 2 ст.190 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав, висловив жаль з приводу скоєного та надав пояснення, які повністю відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті.

Також в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють:

1) події кримінальних правопорушень (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, форму вини, мотив і мету вчинення кримінальних правопорушень;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях і його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за:

- ч. 1 ст. 190 КК України як у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

- ч. 2 ст. 190 КК України як у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних проступків та нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушеннях, конкретних їх обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, зокрема його вік та попередню поведінку і характеристики, а також обставини кримінальних правопорушень, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.

Питання про судові витрати та речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком два роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначивши до відбуття два роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази, а саме:

-мобільного телефон «Samsung DUOS, модель GT-R1252» повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

-мобільний телефон «Samsung GALAXY A30, 32 GB» повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи № 3852 від 26.08.2023 в розмірі 250,00 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1