Справа 721/1331/23
Провадження 1-кс/7211/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суд Чернівецької області у складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Путильського районного суду Чернівецької області клопотання ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження, внесеного 18.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000100, про скасування арешту майна,

УСТАНОВИВ:

До Путильського районного суду Чернівецької області надійшло клопотання ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження внесеного 18.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000100 про скасування арешту майна.

У клопотанні заявника ставиться питання про скасування арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Путильською районного суду Чернівецької області від 22.11.2023 року, а саме з транспортного засобу - автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», н.з. НОМЕР_1 , що являється предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 УКК України. Підставою скасування арешту, на думку заявника, є те, що у застосуванні арешту відпала потреба у зв`язку з тим, що згідно проведеної у провадженні експертизи, ідентифікаційний номер рами (шасі) та двигуна автомобіля зміні не підлягали та нанесені першопочатково способом, який використовується підприємством-виробником, у зв`язку із чим кримінальне правопорушення було перекваліфіковано зі ст. 290 КК України на ч. 4 ст. З58 КК України. Його батько, ОСОБА_5 , придбав вказаний автомобіль, яким користується вся його сім`я, на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.2019 у ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на ім`я останнього видано міністерством внутрішньої роботи Республіки Болгарія 11.01.2016. Оскільки з автомобілем проведені всі необхідні експертизи, а даний транспортний засіб не є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, вважає що у застосуванні арешту відпала потреба та просить клопотання задовольнити.

У судовому засідання ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити, підтвердив наведені в клопотанні обставини.

Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання посилаючись на те, що підставою накладення арешту в рамках даного кримінального провадження є те, що арешт було накладено з метою збереження речового доказу, яким являється вказаний автомобіль. Наразі додатково за фактом підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 07.08.2023 та посвідчення-машиніста НОМЕР_4 від 20.07.2023, що видані на ім`я ОСОБА_3 та відповідно ОСОБА_5 зареєстровано кримінальне провадження № 0000001 від 02.01.2024 за ч. 1 ст. 358 КК України. Посилання ОСОБА_3 як на підтвердження права власності, зокрема володіння вказаним транспортним засобом, на договір купівлі-продажу даного транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію, оформлених у Республіці Болгарія, не відповідають змісту ст. 29 КПК України, оскільки надані суду на іноземній мові без офіційного перекладу. ОСОБА_3 не надано оригіналів вказаних документів та не доведено із наданням відповідних передбачених вимогами законодавства України документів, що саме він та (чи) його батько ОСОБА_5 є законними володільцями чи власниками даного транспортного засобу. Походження автомобіля наразі не видалось за можливе встановити, у цьому напрямку продовжується досудове розслідування та є необхідність щодо вирішення питання про проведення додаткових експертних досліджень, витребовування у порядку передбаченому вимогами чинного законодавства України відповідної інформації з митних органів та (чи) органів охорони державного кордону України щодо законності походження даного транспортного засобу, зокрема його перетину митного кордону України, законності перебування на території України, особу яка здійснила його доставлення на територію України.

Крім того, на думку прокурора, ОСОБА_3 не є особою, яка має право на звернення до суду, оскільки не має відношення до транспортного засобу на який було накладено арешт в рамках кримінального провадження.

Заслухавши заявника, прокурора, дослідивши надані сторонами матеріали, суд установив наступні обставини.

Як встановлено у судовому засіданні, органом досудового розслідування, яким є підрозділ дізнання ВП №1 (смт. Путила) Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № №0000100. Процесуальне керівництво здійснює Вижницька окружна прокуратура. Кримінальне провадження зареєстроване за ст. 290 КК України за фактом зупинки 17.11.2023 року транспортного засобу марки «Mitsubishi Pajero», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , під час перевірки документів якого виявлено невідповідність ідентифікаційного номера кузова транспортного засобу та номера кузова зазначеного у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно з ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оцінюючи твердження прокурора про те, що ОСОБА_3 не має відношення до кримінального провадження №0000100, суд аналізує положення ст. 21, 64-2 КПК України. При цьому суд зауважує, що законодавством України виділено три види титулів - право володіння, користування та розпорядження. Кожен з цих титулів охороняєтеся законом. Отже, будь-яка особа, яка наділена одним з цих титулів має право на їх захист у спосіб, який не заборонено законом, зокрема звернення до суду. Матеріали справи, які надані суду сторонами, свідчать про те, що транспортний засіб марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було вилучено 17.11.2023 коли ним керував саме ОСОБА_3 , а отже, на думку суду, останній, у розумінні положень Кримінального процесуального кодексу, є третьою особою. При цьому наразі відсутнє рішення суду про визнання транспортного засобу таким, що належіть іншій особі, або прийняте в рамках міжнародної правової допомоги про його повернення, тож питання належності цього майна ще не вирішено у розумінні закону.

Дані обставини, на думку суду, дають підстави вважати, що ОСОБА_3 , щонайменше як третя особа, має право на звернення до суду задля захисту, на його думку, порушеного права (накладеного арешту на його майно), а отже саме ці обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_3 , у розумінні положень ч. 1 ст. 174 КПК України, є іншим володільцем майна.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, розглядаючи клопотання про скасування арешту майна, суд, який діє як суд встановлений законом (слідчий суддя) для здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, не наділений повноваженнями для оцінки обставин кримінального провадження та надання висновків, які належать до компетенції слідчого, а відповідно до ст. 174 КПК України, надає лише оцінку доцільності подальшого застосування арешту, як і оцінку обґрунтованості самого арешту, тобто перевіряючи певні обставини, які мають свідчить про наявність певних розумних підозр.

У судовому засіданні заявник при обґрунтуванні підстави скасування арешту зазначив, що вказаний автомобіль не являється предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, щодо нього проведені всі необхідні експертизи, а тому у застосуванні арешту відпала потреба. Тож суд має перевірити, чи являється даний автомобіль предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, чи щодо нього проведені всі необхідні експертизи, а також, чи відпала потреба у застосуванні арешту.

Як видно з ухвали слідчого судді Путильського району Чернівецької області від 22.11.2023 року (справа № 721/1331/23), підставою накладення арешту в рамках кримінального провадження №0000100 було те, що транспортний засіб - автомобіль марки «Mitsubishi Pajero» (VIN код НОМЕР_5 ) реєстраційний номер НОМЕР_1 , є речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України, так як 17.11.2023 близько 19 год. 20 хв. під час патрулювання в адміністративних межах с. Яблуниця по вул. Головній Вижницького району Чернівецької області, співробітниками поліції було зупинено транспортний засіб - автомобіль марки «Mitsubishi Pajero» (VIN код НОМЕР_5 ) реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки документів якого виявлено невідповідність ідентифікаційного номера кузова транспортного засобу та номеру кузова зазначеного у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Разом із тим, ОСОБА_3 було надано працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 , під час перевірки якого виявлено що ідентифікаційний номер кузова транспортного засобу було замінено та не відповідає номеру кузова зазначеному у свідоцтві реєстрацію транспортного засобу.

Крім того, надані прокурором матеріалами кримінального провадження № №0000100 свідчать, що у даному провадженні було проведено ряд експертиз, зокрема висновок експерта за №СЕ-19/126-23/100159-КЗДТЗ від 21.12.2023, наданого за результатами проведеної судово-трасологічної експертизи, відповідно до якого ідентифікаційний номер кузова (вінкод) даного транспортного засобу не піддавався зміні та нанесений первинним способом заводом виробником. Однак, у дослідницькій частині також експерт відмітив, що інформаційна табличка на вказаний транспортний засіб демонтована, а на її місце закріплена інша із іншими даними. З висновку експерта № СЕ-19/126-23/10157-ДД від 06.12.2023 наданого за результатами проведеної судово-технічної експертизи документів вбачається, що бланк свідоцтва про реєстрацію машини № НОМЕР_3 із реєстраційним номером транспортного засобу НОМЕР_6 , виданого 07.08.2023 за дослідженим способом друку не відповідає зразку аналогічного бланку свідоцтва про реєстрацію машини, що перебуває в офіційному обігу. Відповідно до інформації Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області за № 24-10-5282-23 від 20.12.2023 транспортний засіб із державним номером НОМЕР_1 в базі даних не значиться. Державна інспекція сільського господарства в Хмельницькій області припинена, як юридична особа, з 11.07.2019, та відповідно не може здійснювати видачу свідоцтв про реєстрацію машин.

Тож висновок експерта свідчить, що вилучене 17.11.2023 у ОСОБА_3 свідоцтво про реєстрацію машини Всюдихода самоскладеного серії НОМЕР_3 виданого 07.08.2023 року, не відповідає зразку аналогічного бланку свідоцтва про реєстрацію машини, що перебуває в офіційному обігу.

Також суд ураховує, що за цих обставин особа, яка звернулась до суду, взагалі не надала суду відомостей про те, що транспортний засіб, щодо якого просить скасувати арешт, зареєстрований у передбаченому законом порядку на території України чи в іншій державі, а також має відповідні реєстраційні документи та реєстраційний номер.

Як вбачається із Витягу з ЄРДР, 02.01.2024 зареєстроване кримінальне провадження № 0000001 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України за фактом придбання у липні 2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та подальшого використання підробленого посвідчення водія - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_4 від 20.07.2023 року та свідоцтва про реєстрацію машини з серійним номером НОМЕР_3 на самоскладений всюдихід реєстраційний номер НОМЕР_7 видане 07.08.2023 року Хмельницьким ДІСГ, які за дослідженими способами друку не відповідають встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення тракториста-машиніста та бланку свідоцтва про реєстрацію машини, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Отже транспортний засіб, який не має відповідного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, не може використовуватися (бути предметом цивільного обороту) на території України.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а арешт є заходом забезпечення кримінального провадження.

Установлені в судовому засіданні обставини свідчать, що накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль марки «Mitsubishi Pajero» (VIN код НОМЕР_5 ) реєстраційний номер НОМЕР_1 , в рамках кримінального провадження № №0000100, застосований з метою досягнення дієвості цього провадження, а отже і відповідає завданнями кримінального провадження.

Оскільки, доказів на підтвердження того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба заявником слідчому судді не надано, беручи до уваги той факт, що в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих дій, враховуючи рішення ЄСПЛ у справах «Стретч проти Сполученого Королівства» та «Ісмаїлов проти Російської Федерації», в яких наголошується на одному з обов`язкових критеріїв правомірності втручання у право мирного володіння майном - його «пропорційності», «справедливій рівновазі» між суспільним та приватним інтересами, складові цього критерію не є універсальними (абсолютними), оскільки не існує чіткого, виключного переліку обставин, установлення яких беззаперечно свідчитиме про додержання чи порушення цієї «справедливої рівноваги», а тому наведені висновки свідчать, що подане завником ОСОБА_3 клопотання є необґрунтованим, а отже, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 64-2, 94, 100, 110, 131, 132, 170-175, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження, внесеного 18.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали проголошено 11.01.2024 року о 14 год. 00 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1