ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 171/3064/14-к

Провадження № 1-кп/210/250/24

13 лютого 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони та учасники кримінального провадження, які беруть участь у розгляді кримінального провадження: прокурор Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого (на окрему процесуальну дію) - адвокат ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001006 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. Рух провадження

Суд, ухвалою від 30 березня 2023 року прийняв до свого провадження матеріали об`єднаних обвинувальних актів у кримінальному провадженні №0001006 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, до свого провадження.

Зупинення судового провадження №0001006 відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, за ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року, залишено чинним до розшуку обвинуваченого.

04 січня 2023 року до суду надійшло клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Виходячи з викладеного, судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України було відновлено та призначено підготовче судове засідання.

ІІ. Суть питання, що вирішується судом

До суду надійшло клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у зв"язку із оголошенням останнього в розшук та клопотання про оголошення в міжнародний розшук.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання, просила його задовольнити, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 оголошений у національний розшук, переховується від суду, наразі відомо, що останній перетнув кордон з Російською Федерацією та в подальшому відправився до Великої Британії, а отже перешкоджає судовому розгляду, не виконує свої обов`язки визначені в статті 42 КПК України, тривалий час ігнорує судові виклики.

Захисник ОСОБА_4 покладався на розсуд суду.

Суд, заслухавши прокурора, захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

ІV. Фактичні обставини справи.

ОСОБА_5 висувається обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення чи сховище.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину за наступних фактичних обставин:

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим 12.06.2014 р. Апостолівським районним судом, Дніпропетровської області по ст. 185 ч.3, 297 ч.2, 70,75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік, судимість якого в установлений законом порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення і перевиховання не став і знову скоїв аналогічний злочин.

Повторно, 29.07.2014 року, в період з 16.00 години до 17.00 години, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, шляхом пошкодження віконного скла, проник в будинок АДРЕСА_1 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів з підвіконнику кімнати викрав мобільний телефон «Nокіа 1280» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 700 гривень, чим заподіяв майнову шкоду потерпілій ОСОБА_7 на вказану суму. Після чого, ОСОБА_5 місце злочину залишив, обернувши викрадене на свою користь.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викраданні чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Повторно, 23.10.2014 року, приблизно в 17.00 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, шляхом вільного доступу, проник в літню кухню, розташовану на території домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав електродриль «ВМ 650Е № НАG6028-1» вартістю 500 гривень, дві електричні болгарки «FERM FAG-125W ser № 0601827» вартістю 400 гривень і «DWT-WS-1800 ser № 025» вартістю 700 гривень, електричний нождак на два каменя вартістю 400 гривень, чим заподіяв майнову шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 3000 гривень. Після чого, ОСОБА_5 місце злочину залишив, обернувши викрадене на свою користь.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викраданні чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище

V. Обґрунтування клопотання про обрання запобіжного заходу .

На даний час ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання та настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. В зв`язку з чим існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду.

Ризик переховування від суду підтверджується тим фактом, що у зв`язку з неявкою ОСОБА_5 у судові засідання ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15.04.2015 обвинуваченого оголошено у розшук. В ході проведення оперативно-розшукових заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , встановлено, що 13.02.2015 ОСОБА_5 виїхала з України до російської федерації, перетнувши державний кордон в районі пропускного пункту Гоптівка (Харківська область).

Також, ОСОБА_5 відомі анкетні дані та місця проживання свідків. Вказане може спонукати ОСОБА_5 до здійснення ним незаконного впливу на свідків з метою зміни останніми своїх показів.

Сторона обвинувачення вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів таких як домашній арешт, особисте зобов`язання, особиста порука, застава не забезпечить належне виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, та більш м?які запобіжні заходи, у свою чергу не здатні повною мірою запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, в оточені ОСОБА_5 не має особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання обвинуваченою, покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язатися за необхідності доставляти його до суду на першу про те вимогу.

Також, обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків і жодна особа не виявила бажання взяти ОСОБА_5 на поруки у відповідності до вимог ст. 180 КПК України.

У ОСОБА_5 відсутні законні джерела доходів, тобто майновий стан обвинуваченого, а саме відсутність постійного джерела доходів, не надає останньому можливості внести кошти у розмірі, достатньому для забезпечення застави.

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, йому може бути призначено покарання у виді позбавленням волі на строк від 3 до 6 років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. Крім того, вважаю, що це єдиний запобіжний захід, який забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та сприятиме розгляду кримінального провадження в розумні строки.

Щодо права на захист

За змістом статей 20, 22 КПК обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника. У випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, підозрюваному, обвинуваченому правова допомога надається безоплатно за рахунок держави.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 КПК ...суд залучають захисника для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, виключно у невідкладних випадках, коли є потреба у проведенні невідкладної процесуальної дії за участю захисника...

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 3 ст. 193 КПК слідчий суддя, суд зобов`язаний вжити необхідних заходів для забезпечення захисником обвинуваченого... якщо слідчий суддя, суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника.

З метою забезпечення права обвинуваченої на захист під час розгляду питань про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд залучив захисника з Регіонального центра безоплатної вторинної правової допомоги на окрему процесуальну дію.

VІ. Мотивація суду

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до обвинуваченого (підсудного) - особи, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 42 КПК України).

Як встановлено з матеріалів провадження, ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного, а в подальшому набув статусу обвинуваченого.

На етапі досудового розслідування ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.

На момент вчинення дій, які інкримінуються обвинуваченому, останній вже був засудженим, а саме 12.06.2014 р. Апостолівським районним судом, Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, 297 ч.2, 70,75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік. Судимість в установлений законом порядку не знята і не погашена.

При цьому, за змістом статей 71 та 78 КК України у разі вчинення нового злочину під час іспитового строку, за правилами призначення покарань, у разі засудження ОСОБА_5 останній отримав би реальну міру покарання на строк до 6-ти років.

Згідно частини 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини 6 статті 193 КПК слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Як встановлено з матеріалів справи, що ОСОБА_5 виїхав на територію держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та може переховуватися в країнаХ Європи.

В силу частин 1, 4 статті 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

За змістом положень статей 193, 194 КПК України, суд на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція частини 3 статті 185 КК України в редакція на момент вчинення правопорушення, передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин: чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення; чи наявні ризики кримінального провадження; чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною 1 статті 176 КПК України може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам; індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені частиною 1 статті 178, частиною 1 статті 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені у статті 177 КПК України.

За таких умов суду належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості підозри

Суд, перевіряючи обґрунтованість підозри, зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини та критеріїв її визначення. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

ОСОБА_5 18.11.2014 року набув статусу підозрюваного, запобіжний захід відносно нього не обирався.

У подальшому 28.11.2014 року ОСОБА_5 набув статусу обвинуваченого, триває судовий розгляд по суті, тому питання обґрунтованості підозри не вирішується, оскільки обґрунтованість обвинувачення підлягає доведенню під час судового розгляду, який неможливо здійснити у зв"язку з ухиленням ОСОБА_5 від суду та його переховуванням за межами України.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Щодо ризиків кримінального провадження

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, враховує високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заявлені ризики заслуговують на увагу.

Ризик переховування та/або втечі (п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України) оцінюється у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності.

При дослідженні ризику переховування враховується та обставина, що ОСОБА_5 тривалий час свідомо переховується від суду, про що свідчить наступне.

ОСОБА_5 не з`явився до суду жодного разу з моменту направлення відносно нього обвинувального акту. До останнього були застосовані декілька приводів та в подальшому він оголошений у національний розшук.

Отже ОСОБА_5 за адресою реєстрації відсутній більш ніж десять років.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно інформації про осіб, які перетнули кордон, ОСОБА_5 виїхав за межі України 13 лютого 2015 року ПП Голтівка о 13 год. 47 хв., на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, будучи обвинуваченим у скоєнні тяжкого злочину, до суду на виклики не з`являється, ухиляється від участі у судовому розгляді, порушив обов`язки, визначені статтею 42 КПК України, на території України станом на сьогоднішній день не повернуся, суд уважає, що такі дії свідчать про ухилення від суду та перешкоджання судовому розгляду.

Суд вважає, що стороною обвинувачення також обґрунтовано ризик незаконно впливу на на свідків, оскільки останньому відоме їх місце проживання.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Суд на даному етапі не оцінює обставини, визначені у статті 178 КПК України, оскільки розгляд клопотання здійснюється за правилами частини 6 статті 193 КПК України.

За вчинення кримінального правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_5 - ч. 3 ст. 185 КК України, - передбачено покарання більше одного року позбавлення волі, а тому воно в розумінні Європейської конвенції про видачу правопорушників, з протоколами до неї, ратифікованих Законом України "Про ратифікацію Європейської конвенції про видачу" від 16.01.1998 № 43/98-ВР та ст. 573 КПК є екстрадиційним.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від суду, оголошений та перебуває у розшуку, то з огляду на обставини, наведені у змісті ухвали, наявні підстави згідно частини 6 статті 193 КПК України для обрання відносно ньго запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення подальшого судового розгляду кримінального провадження із застосуванням механізму міжнародної правової допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Одночасно з клопотанням про обрання забожного заходу подано клопотання про оголошення ОСОБА_5 в міжнародний розшук.

Міжнародний розшук - це регламентований нормами національного та міжнародного законодавства комплекс оперативно-розшукових, інформаційно-довідкових, адміністративно-перевірочних заходів, слідчих (розшукових) дій й негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, що здійснюються на території держав-членів Інтерполу з метою встановлення місця знаходження оголошених у розшук осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді та суду й ухиляються від відбування кримінального покарання.

У разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається (ч. 4 ст. 197 КПК).

З огляду на вищезазначені положення кримінального процесуального закону, суд не визначає строк дії ухали, а також розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу.

Питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 або його зміну на більш м`який запобіжний захід підлягає перегляду після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 182, 183, 184, 188-196, 369-372 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_9 про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 13.04.1975 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про обрання ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , остання відома країна перебування Велика Британія, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, після затримання останнього не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження підлягає розгляду слідчим суддею за участю обвинуваченого.

Про затримання повідомити процесуального керівника прокурора Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_9 ( НОМЕР_2 ), а також Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (+10).

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дніпропетровську обласну прокуратуру.

Ухвала судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена прокурором, захисником - протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - протягом п`яти днів з моменту вручення копії ухвали.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 15 лютого 2024 року та проголошено 15 лютого 2024 року об 16 год.00 хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т Миру 24, третій поверх).

Суддя: ОСОБА_1