УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2017 року (справа №761/43383/17) у межах кримінального провадження № 0014098 від 17.12.2014 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205, ст. 356, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 3641, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2017 року (справа №761/43383/17) у межах кримінального провадження № 0014098 від 17.12.2014 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205, ст. 356, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 3641, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України.

В обґрунтування клопотання адвокат зазначив, що 01.12.2017 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у рамках кримінального провадження №0014098 накладено арешт на майно, а саме, на: трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,9 кв.м., власником якого, станом на 15.11.2017, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав є громадянка України ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Як зазначає адвокат в своєму клопотанні, що арешт на вказане майно накладено не обґрунтовано, оскільки вказана квартира не є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, не містить на собі жодних слідів вчинення кримінального правопорушення.

Так, адвокат зазначає, що з моменту накладення арешту на майно минуло понад 6 років, стороною обвинувачення не доведено необхідності у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, подальше застосування вказаного арешту, порушує право ОСОБА_5 на мирне володіння її майном, яке належить її на законних підставах відповідно до договору дарування від 04.04.2014.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити та скасувати арешт накладений на майно, яке належить ОСОБА_5 .

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна, просив відмовити у його задоволенні. Вказав, що досудове розслідування на даний час триває, арешт на вказане майно накладено обґрунтовано і в подальшому у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження потреба не відпала.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників справи, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01.12.2017 у справі № 761/43383/17, провадження №1-кс/761/27601/2017, задоволено клопотання слідчого Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0014098 від 17.12.2014, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205, ст. 356, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, про арешт майна та накладено арешт на майно, а саме: трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,9 кв.м., власником якого, станом на 15.11.2017, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав є громадянка України ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

У той же час, оцінюючи наведені адвокатом доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не доводять наявність підстав для скасування рішення слідчого судді про накладення арешту.

Так, Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0014098 від 17.12.2014, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205, ст. 356, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України.

Постановою слідчого вказана квартира визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні, з підстав її відповідності вимогам ст. 98 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0014098 від 17.12.2014, на даний час триває, у межах кримінального провадження на даний час проводиться ряд слідчих (процесуальних) дій.

При цьому доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування арешт накладено необґрунтовано чи необхідність в такому арешті майна на даний час відпала, та не містять доказів, які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01.12.2017.

Доводи адвоката не підтверджують того, що вищезазначений захід забезпечення кримінального провадження застосовано не обґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01.12.2017, в рамках кримінального провадження № 0014098 від 17.12.2014 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205, ст. 356, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 3641, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України.

Керуючись статтями 131-132, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2017 року (справа №761/43383/17) у межах кримінального провадження №0014098 від 17.12.2014 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205, ст. 356, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 3641, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1