Справа № 446/1511/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1153/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 серпня 2023 року про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000115 від 13 травня 2023 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №0000115 від 13 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, про арешт майна.

Накладено арешт, зокрема, на: транспортний засіб марки «Mitsubishi», модель «Fuso canter», VIN номер: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в частині заборони відчуження та розпорядження майном.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 серпня 2023 року в частині накладення арешту на транспортний засіб марки «Mitsubishi», модель «Fuso canter», VIN номер: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_7 ; постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 , про накладення арешту на автомобіль марки «Mitsubishi», модель «Fuso canter», VIN номер: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

В обґрунтування апеляційний вимог покликається на те, що оскаржена ухвала слідчого судді прийнята з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, вказує на те, що автомобіль марки «Mitsubishi», модель «Fuso canter», VIN номер: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 були виявлені та вилучені в ході проведення обшуку території господарства за адресою: вул. Лесі Українки, с. Сороки-Львівські Львівського району Львівської області. Вказаний транспортний засіб не був передбачений ухвалою про проведення обшуку, як річ (предмет), що має значення у кримінальному провадженні.

Звертає увагу на порушення строків розгляду клопотання про накладення арешту на майно, передбачене ст. 172 КПК України, а також те, що клопотання подане неналежною особою. Зокрема, не дотримано вимоги ст. 64-2 КПК України, згідно з якою клопотання про арешт майна третьої особи може бути заявлене лише прокурором.

Вказує, що в ухвалі слідчого судді не зазначено, яким критеріям речового доказу відповідає вказаний транспортний засіб, а також не встановлено зв`язку між обставинами, які розслідуються у кримінальному провадженні, та автомобілем, на який накладено арешт.

Як зазначає апелянт, арешт автомобіля за відсутності передбачених для цього підстав може порушити право ОСОБА_7 на вільне використання належного йому майна.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 проти задоволення апеляційних вимог заперечила, вказавши, що такі не ґрунтуються на вимогах закону.

Заслухавши доповідь судді, позицію учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Так, згідно з клопотанням, в провадженні слідчого відділення відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 13 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Як слідує з матеріалів клопотання, ФОП ОСОБА_11 , під час дії правового режиму «воєнний стан», організував канал незаконного переправлення через державний кордон України військовозобов`язаних громадян, яким обмежено виїзд з території України, шляхом здійснення реєстрації в інформаційній системі «Шлях» 15 осіб, чим забезпечив їх безперешкодний виїзд з території України, в подальшому 12 осіб з зазначеного кола не повернулися в Україну. Також до правоохоронних органів надійшов лист від 05.05.2023 №5584/2.2.1/14-23 заступника голови Укртрансбезпеки ОСОБА_12 щодо можливих порушень законодавства з боку ліцензіатів, зокрема ФОП ОСОБА_13 , з приводу внесення відомостей до системи «Шлях» про водіїв, які перевищили строки перебування закордоном.

На підставі ухвали слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 3 серпня 2023 року старшим слідчим СВ ВП №1 Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_14 10 серпня 2023 року було проведено обшук на території господарства, яке розташоване на АДРЕСА_1 , в ході якого, зокрема, було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «Mitsubishi», модель «Fuso canter», VIN номер: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Постановою слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 від 10 серпня 2023 року транспортний засіб марки «Mitsubishi», модель «Fuso canter», VIN номер: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, визнано речовими доказами.

11 серпня 2023 року слідчий слідчого відділення відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на, зокрема вказаний вище автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Задовольняючи це клопотання сторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0000115, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів.

При цьому покликання апелянта на те, що накладений арешт є неправомірним втручанням у право власності ОСОБА_7 не знайшло свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки при накладенні такого враховано «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав особи.

Колегія суддів також враховує, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Аргументи апелянта про те, що у своєму клопотанні про проведення обшуку автомобіля слідчий не ставив питання про його вилучення не заслуговують на увагу, оскільки у клопотанні та, як наслідок, ухвалі про обшук, відповідно до вимог п. 7 ч. 3 ст. 234 КПК України вказуються індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням. Водночас, вилучення автомобіля, що є наслідком накладеної заборони на відчуження та розпорядження таким, здійснюється у результаті накладення арешту, що потребує окремого рішення слідчого судді.

Твердження, що у вказаному кримінальному провадженні нікому не оголошено підозри, а процесуальний статус ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні не визначений, не береться до уваги, оскільки, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Доводи апелянта про те, що у цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані, відтак майно, на яке слідчий просив накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про арешт майна такої особи до слідчого судді повинен звертатися виключно прокурор, не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки спеціальною нормою, яка регулює порядок звернення з клопотанням про арешт майна, є ст. 171 КПК України, і такою не передбачено звернення з клопотанням про арешт майна третьої особи виключно прокурором, а йдеться про звернення з таким клопотанням прокурором, слідчим за погодженням з прокурором, цивільним позивачем. За таких обставин положення ч. 2 ст. 64-2 КПК України про виникнення прав у третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, з моменту звернення прокурора до суду з відповідним клопотанням, є загальною нормою і не перешкоджає застосуванню спеціальної норми.

Стосовно строків звернення до слідчого судді з клопотанням та строків його розгляду, колегія суддів зазначає, що слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді 11 серпня 2023 року, тобто з дотриманням вимог ч. 5 ст. 171 КПК України. Розгляд клопотання слідчим суддею був призначений на 15 серпня 2023 року, тобто з дотриманням вимог ст. 115, ч. 1 ст. 172 КПК України. Подальше відкладення розгляду цього клопотання на 22 серпня 2023 року, зумовлене необхідністю виклику власника майна у судове засідання, не може розцінюватися як недотримання слідчим суддею строків розгляду клопотання, установлених законом.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді у ході апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржуване рішення прийнято відповідно до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 серпня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000115 від 13 травня 2023 року, зокрема на: транспортний засіб марки «Mitsubishi», модель «Fuso canter», VIN номер: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , - залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4