У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року суддя-доповідач - суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 від 20.09.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 420 231 000 000 003 67 від 27.07.2023, з мотивуванням прийнятого рішення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.12.2023 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, з обґрунтуванням апеляційних вимог.

Перевіривши апеляційну скаргу з додатками ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.12.2023, слід дійти висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою, за наступним.

Як слідує з апеляційної скарги ОСОБА_2 , ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.12.2023 йому відмовлено у задоволенні скарги на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 від 20.09.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 420 231 000 000 003 67 від 27.07.2023, з мотивуванням прийнятого рішення.

Оскаржувана ухвала слідчого судді від 05.12.2023 міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, зі змісту якої випливає, що скарга ОСОБА_2 розглянута слідчим суддею по суті вимог скарги за процедурою, визначеною ст. 306 КПК України, з прийняттям рішення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України.

За нормою ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному у Рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується у порядку, визначеному процесуальним законом.

Процесуальним законом, який конкретизує положення Конституції України щодо обмеження можливості оскарження рішень суду, у даному провадженні виступає - Кримінальний процесуальний кодекс України.

Водночас, у своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддано допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Згідно з вимогами ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

За положеннями ч. 1 ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється у порядку і випадках, передбаченими цим Кодексом.

Оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано § 2 Глави 26 КПК України.

Зокрема, ч.ч. 1, 2 ст. 309 КПК України визначено перелік ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, що розширеному тлумаченню не підлягає.

А саме, як указано в ч. 1 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про:

1) відмову у наданні дозволу на затримання;

2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;

3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;

4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;

5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;

5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу;

6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;

7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;

8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;

9) арешт майна або відмову у ньому;

10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;

11) відсторонення від посади або відмову у ньому;

11-1) продовження відсторонення від посади;

12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування;

13) закриття кримінального провадження на підставі ч. 9 ст. 284 цього Кодексу.

Під час досудового розслідування, як регламентує ч. 2 ст. 309 КПК України, також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній, що кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 307 КПК України.

Отже, приписами норм процесуального закону, які містяться в цьому параграфі, не передбачено можливості окремого оскарження рішення, прийнятого за результатами розгляду скарги про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно з нормою ч. 3 ст. 309 КПК України, заперечення на ухвали слідчого судді, що не підлягають окремому оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Тобто, у випадку незгоди сторін з ухвалами слідчого судді, що не підлягають окремому оскарженню в апеляційному порядку, їх законність може бути перевірена судом першої інстанції під час підготовчого провадження.

Зокрема, під час підготовки до судового розгляду, суд, у порядку п. 3 ч. 2 ст. 315 КПК України, з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, у зв`язку з чим у підготовчому засіданні можуть розглядатися скарги на рішення слідчого, прокурора, яким певній особі було відмовлено у визнанні її потерпілим, а визнавши таке рішення незаконним чи необґрунтованим, суд приймає рішення про визнання особи потерпілим.

За викладеним, з огляду на те, що слідчим суддею постановлене рішення, що передбачене законом - п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, всупереч твердженням ОСОБА_2 , в аспекті положень ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.12.2023 про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 від 20.09.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 420 231 000 000 003 67 від 27.07.2023 ОСОБА_2 окремому апеляційному оскарженню - не підлягає, що указано і в ухвалі слідчого судді від 05.12.2023.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Отже, оскільки ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.12.2023, яка не підлягає окремому оскарженню під час досудового розслідування, то у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, а апеляційну скаргу необхідно надіслати особі, яка її подала, як на це вказують приписи ч. 5 ст. 399 КПК України.

Керуючись ст. 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 від 20 вересня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 420 231 000 000 003 67 від 27 липня 2023 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1