У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні осіб не має, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

03.11.2023 слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , в обґрунтування якого зазначає, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000467 від 04.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в невстановлений день та час липня 2023 року громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за добровільної згоди вступив у статевий акт з громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 за який останній пообіцяв ОСОБА_5 грошову винагороду в розмірі 2000 доларів, однак, коштів не отримав. Після виходу з будинку ОСОБА_7 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство останнього.

02.09.2023 року близько 22 годин ОСОБА_5 маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, заздалегідь підготувавшись до вчинення злочину, а саме визначивши шлях підходу до житла ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 та взявши заздалегідь підготовлене знаряддя злочину, а саме кухонний ніж, переліз через паркан на територію вказаного володіння. Після чого, постукавши у двері будинку, йому відчинив ОСОБА_7 . Далі, ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку, реалізуючи свій злочинний умисел, взявши кухонний ніж в праву руку та наніс потерпілому близько восьми ударів по тулубу та верхніх кінцівках тіла ОСОБА_7 , від яких останній втратив рівновагу та впав на підлогу обличчям до верху. Після чого ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, наніс чотири удари ножем у верхню частину тіла та один удар в область шиї потерпілого, чим заподіяв останньому відкриту рану шиї з ушкодженням крупних судин, яка є небезпечними для життя та знаходяться причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями, які виразились в умисному вбивстві ОСОБА_7 , тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України.

09.09.2023 у відповідності до вимог ст.ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 04.09.2023 року; протоколом огляду трупа від 05.09.2023 року; довідкою про причину смерті ОСОБА_7 ; заявою ОСОБА_5 від 09.09.2023 року, в якій зафіксовано зізнання останнього у вчиненні вбивства ОСОБА_7 та описано обставини скоєного злочину; протоколом огляду місця події від 08.09.2023 року; протоколом огляду місця події від 09.09.2023 року; протоколами допитів підозрюваного ОСОБА_5 від 09.09.2023 та 11.09.2023; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 09.09.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні

ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідча просить обрати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Сторона обвинувачення зазначає, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки санкція ч.1 ст.115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк на строк від семи до п`ятнадцяти років. Таким чином, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є особливо тяжким та містить безальтернативну санкцію позбавлення волі на тривалий період часу.

Усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

Також сторона обвинувачення зазначає, що існують ризики незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь - яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх.

Враховуючи наявність принципу безпосередності дослідження показань учасників кримінального процесу сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та шляхом вмовляння, психологічного примусу змусити останніх змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину, в тому числі проведенням допитів свідків вказаний ризик має високий ступінь імовірності.

Враховуючи той факт, що підозрюваний знищив шляхом спалення своє взуття та частково знаряддя вчинення злочину (ручку ножа), тому останній може продовжити перешкоджати встановленню істини у провадженні, вчиняти інші дії спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню.

Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним спробам перешкоджати досудовому розслідуванню.

Враховуючи вищевикладене слідча просить клопотання задовольнити.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, зазначених у клопотанні. Прокурор також пояснив, що підозрюваний, перебуваючи під вартою, отримує необхідне лікування

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти клопотання.

Захисник у судовому засіданні просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з урахуванням стану здоров`я підозрюваного, який має 3 групу інвалідності, а також його позитивну характеристику та навчання у коледжі на стаціонарі.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

09.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

12.09.2023 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави у порядку ч.3 ст.183 КПК України, а саме до 08.11.2023 року.

06.11.2023 постановою першого заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_10 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000467 від 04.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, до трьох місяців, тобто до 09.12.2023 року.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v.Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення та ОСОБА_5 причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а також, що заявлені ризики не зменшилися та продовжують існувати.

Слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання; може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.

При цьому, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії №33977/96 від 26.07.2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Будь-яких інших обставин, які би свідчили про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, не встановлено, а доводи підозрюваного та захисника не переважають над наявністю існуючих на момент розгляду клопотання ризиків, передбачених п.п.1, 3 ст.177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та наявні достатні правові підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 09.12.2023 року.

Строк дії ухвали до 09.12.2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на СУ ГУНП в Житомирській області та Житомирську обласну прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1