Номер провадження: 11-сс/813/1597/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції (дистанційне судове провадження) між Одеським апеляційним судом та Могильов-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за участі адвоката ОСОБА_7 , матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2023 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 про встановлення процесуальних строків для проведення процесуальних дій в кримінальному провадженні №0000877 від 25.12.2022 року,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 про встановлення процесуальних строків для проведення процесуальних дій.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя послався на те, що повноваження слідчого судді на встановлення процесуальних строків у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом діють лише під час розгляду і вирішення слідчим суддею тих питань, які віднесені до компетенції слідчого судді, зокрема, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя має право встановити більш короткий строк дії заходу забезпечення кримінального провадження, в межах строку, встановленого КПК України. Встановлення строку проведення слідчим, прокурором слідчих чи процесуальних дій під час досудового розслідування не входить до компетенції слідчого судді. Окрім того, оскарження бездіяльності щодо недотримання слідчим розумних строків під час досудового розслідування, здійснюється у порядку, визначеному ст. 308 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою направити його клопотання до Київського районного суду м. Одеси на новий судовий розгляд.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, адвокат ОСОБА_7 зазначає, що слідчий суддя безпідставно прийняв рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою, оскільки він не звертався до слідчого судді зі скаргою на недотримання слідчим або прокурором розумних строків досудового розслідування, і не оскаржував дії слідчого в порядку ст.303 КПК України, а звертався до суду з клопотанням в порядку ст.114 КПК України про встановлення процесуального строку для проведення процесуальних дій з арештованим майном, з метою можливого подальшого забезпечення права на користування вказаним майном його належного володільця шляхом вирішення питання про скасування арешту на вказане майно.

Апеляційний розгляд проведено за відсутності прокурора, який в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду був поставлений до відома належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Заслухавши суддю-доповідача; представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених норм процесуального закону слідчий суддя не дотримався.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000877 від 25.12.2022 року, що розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.01.2023 року, у вказаному кримінальному провадженні накладено арешт на майно, а саме на автопоїзд у складі сідлового тягача «MAN TGX 18/440» реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом «Bodex Kis» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належать ОСОБА_6 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 . Накладаючи арешт на транспортний засіб автопоїзд у складі сідлового тягача «MAN TGX 18/440» реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом «Bodex Kis» реєстраційний номер НОМЕР_2 , слідчий суддя виходив з того, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, а також те, що на транспортному засобі могли зберегтись сліди причетності підозрюваного до вчинення злочину.

Представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звертався з клопотанням про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.01.2023 року (справа №947/61/23), однак вказане клопотання було залишено без задоволення.

Представник власника майна ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про встановлення процесуального строку для проведення процесуальних дій та посилався на те, що протягом восьми місяців з автопоїздом у складі сідлового тягача «MAN TGX 18/440» реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом «Bodex Kis» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належать ОСОБА_6 , не проводяться слідчі дії.

Вказане клопотання адвокат ОСОБА_7 подав відповідно до вимог ст.114 КПК України.

Слідчий суддя при прийнятті оскарженого рішення, послався в ухвалі на положення ст.114 КПК, а також ст.308 КПК, яка регулює недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування та порядок звернення підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, які мають право оскаржити такі дії прокурору вищого рівня.

Апеляційний суд звертає увагу, що положення ст.114 та ст.308 КПК мають різну процесуальну природу.

Так, відповідно до ч.1 ст.114 КПК для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Частиною другою зазначеної статті закону передбачено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

В свою чергу, ч.1 ст.308 КПК передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

При цьому, рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування є підставою для оскарження таких дій в порядку ст.303 КПК.

За наслідками розгляду скарги на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків, слідчий суддя може постановити рішення передбачене ч.2 ст.307 КПК.

Тобто, як встановлено під час апеляційного розгляду, представник власника майна ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді не зі скаргою на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків, а також не оскаржував недотримання розумних строків відповідно до ст.308 КПК, а звернувся з клопотанням в порядку ст.114 КПК для забезпечення виконання органом досудового розслідування вимог розумного строку для проведення процесуальних дій з майном ОСОБА_6 , з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Відповідно до ч.6 ст.28 КПК, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Тобто, законодавцем передбачено не лише механізм оскарження недотримання розумних строків, шляхом звернення до прокурора та оскарження рішення прокурора до слідчого судді відповідно до положень ст.ст.303, 308 КПК, а й право особи, інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, на звернення в тому числі до слідчого судді з клопотанням про необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, з обґрунтуванням доводів такого клопотання.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 про встановлення процесуальних строків для проведення процесуальних дій, яка ним по суті не подавалась, а клопотання в порядку ст.114 КПК не розглянув по суті та не прийняв за наслідками його розгляду законного та обґрунтованого рішення.

У зв`язку з наведеним суд апеляційної інстанції визнає оскаржену ухвалу необґрунтованою та такою, що в порядку п.2 ч.3 ст.407 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про визнання клопотання представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 таким, що підлягає розгляду, з його поверненням для розгляду до місцевого суду, іншим слідчим суддею.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 9, 303, 306, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2023 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 про встановлення процесуальних строків для проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000877 від 25.12.2022 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , подане в порядку ст.114 КПК України,про встановлення процесуального строку для проведення процесуальних дій в кримінальному провадженні №0000877 від 25.12.2022 року в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4