Справа № 127/2750/22
Провадження №11-кп/801/297/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 -адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2024, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 25.01.2024 по 24.03.2024 включно, із залишенням застави в раніше визначеному судом розмірі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, -

встановив:

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ризики встановлені судом при обранні та подальшому продовженні запобіжного заходу продовжують існувати, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу продовжено на 60 днів, із залишенням застави в раніше визначеному судом розмірі.

На вказану ухвалу суду, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 25.01.2024 та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора, обравши ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби, а саме з 22.00 до 07.00 год. з застосуванням засобу електронного контролю. У випадку залишення запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 у виключному випадку, з урахуванням особи обвинуваченого, матеріального стану обвинуваченого та його сім`ї, просить визначити розмір застави у виді тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку адвоката ризики прокурором не доведені, а ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки - матір ОСОБА_9 , 1969 р.н., постійне місце реєстрації та проживання.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, міркування прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів вважає, що продовження строку тримання під вартою виконано у відповідності до вимог ст. ст. 184, 199 КПК України та містить суть обвинувачення, обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

- наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України;

- злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_8 віднесений відповідно до ст. 12 КК України до тяжкого злочину, що загрожує обвинуваченому покаранням у виді тривалого строку позбавлення волі;

- існують ризики, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від суду, впливати на свідків, тому зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За таких обставин, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 та запобігти ризикам, доведеним в судовому засіданні прокурором.

Судом першої інстанції не завершено судовий розгляд кримінального провадження, а тому строк тримання під вартою обвинуваченому вірно продовжено за наявності ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали суду по справі не встановлено, тому враховуючи вищевикладене та

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2024, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 25.01.2024 по 24.03.2024 включно, із залишенням застави в раніше визначеному судом розмірі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4