Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Зазначав, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 000787, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.04.23 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.04.23 в період часу приблизно з 13 год. 50 хв, по приблизно 15 год. 20 хв. за адресою: м. Київ, проспект Свободи, 26, невстановлена особа в умовах воєнного стану невстановленим досудовим розслідуванням шляхом таємно проникла до автомобіля «Ford Focus», н.з. НОМЕР_1 , звідки таємно викрала грошові кошти в розмірі 5 000 доларів США, 1 000 євро, планшет «Samsung A7», вартістю 6 000 грн., чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду.

13.09.23 винесено постанову про визнання речовим доказом планшетний пристрій Samsung Galaxy Tab A7, який належить ОСОБА_5 .

З метою збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на зазначене вище майно.

Слідчий ОСОБА_6 подала до суду заяву, у якій просила розглядати клопотання за її відсутності.

Від ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності, в якому вказав на те, що не заперечує проти задоволення клопотання.

Відповідно до ст. 172 КПК України слідчий суддя ухвалив розглядати клопотання за відсутності учасників розгляду, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, додані до клопотання документи, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження за № 000787, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.04.23 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

13.09.23 слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 винесено постанову про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні №000787 планшетний пристрій Samsung Galaxy Tab A7 в корпусі чорного кольору.

Пунктом 7 ч. 1ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначав, що з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(абз. 1 ч. 3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим у клопотанні доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, відповідає критеріям, передбачених ст. 98 КПК України.

Оцінюючи в сукупності надані докази, враховуючи мету арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Зважаючи на те, що слідчим доведено необхідність накладення арешту, вбачаю достатні обґрунтовані підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи, додані до клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З урахуванням норм ч. 11 ст. 170 та ч. 4 ст. 173 КПК України вважаю, що арешт на планшетний пристрій Samsung Galaxy Tab A7 в корпусі чорного кольору відповідатиме завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на планшетний пристрій Samsung Galaxy Tab A7 в корпусі чорного кольору, який на праві власності належить ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Ухвала підлягає оскарженню безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1