Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/7318/23
У Х В А Л А

31.10.2023 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000707 від 28 жовтня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ ВП №1 Берегівського РВП Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Клопотання обґрунтовується тим, що 28.10.2023 року близько 05 год. 30 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи вантажним автомобілем марки Renault Master реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по автодорозі М26, з с. Тисобикень в напрямку смт. Вилок, Берегівського району, де в межах 3 - 4 кілометру, допустив зіткнення передньою правою частиною автомобіля з велосипедистом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 , який рухався в попутному з ним напрямку. Після зіткнення ОСОБА_5 залишив місце події та поїхав в напрямку с. Н. Давидково Мукачівського району. В наслідок зіткнення велосипедист ОСОБА_6 від отриманих травм помер на місці події.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000707 від 30.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

28 жовтня 2023 року, старшим слідчим слідчого відділу відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , в присутності понятих, було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди (автодороги М26 (3км) між н.п. Вилок Тисобикень, Берегівського району, в ході якого було вилучено велосипед чорно-червоного кольору з металевим багажником попереду, який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, полімерні уламки деталей автомобіля чорного кольору, упаковані до спец. пакету SUD 4025154, пошкоджене дзеркало до автомобіля та скло упаковані до спец. пакету SUD 4025162, деталі катафота з велосипеду, упаковані до спец. пакету WAR1111696, з метою збереження речового доказу та проведення експертизи.

28 жовтня 2023 року згідно постанови старшого слідчого ОСОБА_3 визнано речовими доказами: велосипед чорно-червоного кольору з металевим багажником попереду, який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, полімерні уламки деталей автомобіля чорного кольору, упаковані до спец. пакету SUD 4025154, пошкоджене дзеркало до автомобіля та скло упаковані до спец. пакету SUD 4025162, деталі катафота з велосипеду.

Відповідно до п.п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На вказаному велосипеді, та уламках деталей автомобіля збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення, дослідження яких, шляхом призначення відповідних експертиз, необхідне для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Не накладення арешту на майно може призвести до того, що власники майна відремонтують, відчужать їх, що призведе до неможливості їх дослідження у кримінальному провадженні.

Так, диспозицією ч. 2 ст. 286 КК України, передбачено відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою для накладення арешту є те, що вилучені речі відповідно до ст.98 КПК України визнані речовими доказами згідно постанови слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, а тому виникла необхідність у кримінальному провадженні вжити заходи щодо збереження речових доказів у вигляді арешту вказаного майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Не накладення арешту на майно, а саме заборони користування, розпоряджання майном може призвести до того, що власники майна відремонтують транспортні засоби, відчужать їх іншим особам, що призведе до неможливості їх дослідження у кримінальному провадженні.

Отже, виходячи з норм кримінального процесуального права, під час розслідування кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на вищезазначені речові докази.

Слідчий ОСОБА_3 , в судовому засіданні подане клопотання про накладення арешту на майно підтримав.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що вирішення заявленого клопотання залишає на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Окрім цього, ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, що майно, зазначене у клопотанні про арешт майна підпадає під критерії визначені ст.167 КПК України та може бути підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

1) призначалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

2) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

3) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За таких обставин клопотання про накладення арешту на майно є підставним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речові докази велосипед чорно-червоного кольору з металевим багажником попереду, який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, полімерні уламки деталей автомобіля чорного кольору, упаковані до спец. пакету SUD 4025154, пошкоджене дзеркало до автомобіля та скло упаковані до спец. пакету SUD 4025162, деталі катафота з велосипеду, які 28 жовтня 2023 року вилучено в ході проведення огляду місця події ділянки автодороги М26 (3км) між н.п. Вилок та Тисобикень, Берегівського району.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу небуло подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1