Номер провадження: 11-кп/813/275/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Приморського районного суду м.Одеси від 07 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001353 від 08 грудня 2020 року відносно

ОСОБА_7 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянки України, з середньою освітою, працює в ТОВ «Аптека Гаєвського», не заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей 2013 та 2018 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима;

ОСОБА_8 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Артемівськ Донецької області, громадянки України, з середньою освітою, не працює, не заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судима;

ОСОБА_9 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Одесі, громадянки України, з середньою освітою, не працевлаштована, не заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей 2010 та 2016 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимої;

ОСОБА_10 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимий,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 302; ч.3 ст. 303 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Вироком Приморського районного суду м .Одеси від 07 жовтня 2021 року ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.302, ч.3 ст.303 КК України та їй призначено покарання:

- за ч.2 ст.302 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за ч.3 ст.303 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації особистого майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації особистого майна.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цим же вироком ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.302, ч.3 ст.303 КК України та їй призначено покарання:

-за ч.2 ст.302 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

-за ч.3 ст.303 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації особистого майна.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації особистого майна.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_8 звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цим же вироком ОСОБА_9 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.302, ч.3 ст.303 КК України та їй призначено покарання:

- за ч.2 ст.302 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за ч.3 ст.303 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації особистого майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації особистого майна.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_9 звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням, на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цим же вироком ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.302, ч.3 ст.303 КК України та йому призначено покарання:

- за ч.2 ст.302 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за ч.3 ст.303 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації особистого майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації особистого майна.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_10 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_10 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Оскарженим вироком встановлено, що з листопада 2020 року, у ОСОБА_11 (матеріали кримінального провадження відносно якого закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України) та ОСОБА_7 , які володіють якостями лідерів та організаторськими здібностями, виник умисел на незаконне збагачення. Способом заробітку останні обрали діяльність, пов`язану зі створення та утримання місць розпусти, втягненні осіб в заняття проституцією з використанням уразливого стану осіб та сутенерства.

На досягнення своєї злочинної мети, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 до злочинної діяльності залучили ОСОБА_9 ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . При цьому, зазначені особи розробили план своєї злочинної діяльності і розподілили між собою ролі, спрямовані на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Так, ОСОБА_7 , діючи у складі організованої злочинної групи, у змові та разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , 10.11.2020 орендувала житлове приміщення, зручне для організації місця розпусти, - квартиру АДРЕСА_6 , яку обладнала під місце розпусти, з метою забезпечення зайняття проституцією інших осіб та для вчинення розпусних дій, яке утримувалося ними у період часу з 10.11.2020 по 12.05.2021.

Діючи відповідно до єдиного злочинного плану та згідно відведеної ролі, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 через оголошення про високооплачувану роботу, розміщені ОСОБА_10 у мережі Інтернет, втягнули в зайняття проституцією ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з використанням уразливого стану останніх, який був обумовлений скрутним матеріальним становищем, виниклим внаслідок складних життєвих та особистих обставин, а саме шляхом умовлянь та переконання у вигідності надання оплатних сексуальних послуг за грошову винагороду відповідно до правил та умов, встановлених співорганізаторами групи ОСОБА_11 та ОСОБА_7 .

З метою забезпечення повій клієнтами протягом всього часу роботи місця розпусти ОСОБА_10 надавав рекламні оголошення про діяльність зазначеного місця розпусти, які розмістив на сайтах « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та інших сайтах в мережі Інтернет, зазначивши засоби зв`язку - номери телефонів: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , за якими надалі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 здійснювали прийом замовлень щодо сексуальних послуг, які виконували ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_7 , а отримані кошти передавали членам злочинного угрупування.

Відповідно до актового запису про смерть № 3676 від 22.03.2021 співорганізатор групи ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_7 помер, у зв`язку з чим в подальшому діяльність пов`язану із керівництвом раніше створеної організованої групи ОСОБА_7 здійснювала одноособово.

Так, 23.02.2021, приблизно о 21:00 годині, ОСОБА_18 прибув за адресою: АДРЕСА_7 , де повія ОСОБА_15 надала йому сексуальні послуги протягом однієї години за грошові кошти у розмірі 1000 гривень.

Отримані від ОСОБА_18 грошові кошти ОСОБА_15 передала члену організованої групи ОСОБА_8 , яка в свою чергу передала їх співорганізатору ОСОБА_11 , які були розподілені між членами злочинного угруповання.

Крім того, 01.04.2021, приблизно о 20:46 годині, ОСОБА_19 прибув за адресою: АДРЕСА_7 , де повія ОСОБА_15 , надала йому сексуальні послуги протягом однієї години за грошові кошти у розмірі 1200 гривень.

Отримані від ОСОБА_19 грошові кошти ОСОБА_15 передала члену організованої групи ОСОБА_9 , яка в свою чергу передала їх організатору ОСОБА_7 , які були розподілені між членами злочинного угруповання.

Крім того, 07.04.2021, приблизно о 20:40 годині, ОСОБА_20 прибув за адресою: АДРЕСА_7 , де повія ОСОБА_15 надала йому сексуальні послуги протягом однієї години за грошові кошти у розмірі 1200 гривень.

Отримані від ОСОБА_20 грошові кошти ОСОБА_15 передала члену організованої групи ОСОБА_8 , яка в свою чергу передала їх організатору ОСОБА_7 , які були розподілені між членами злочинного угруповання.

Крім того, 25.02.2021, приблизно о 20:40 годині, ОСОБА_21 , який діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину, прибув за адресою: АДРЕСА_7 , де повія ОСОБА_16 надала йому сексуальні послуги протягом однієї години за грошові кошти у розмірі 1200 гривень.

Отримані від ОСОБА_21 грошові кошти ОСОБА_16 передала члену організованої групи ОСОБА_8 , яка в свою чергу передала їх співорганізатору ОСОБА_11 , які були розподілені між членами злочинного угруповання.

Крім того, 09.04.2021, приблизно о 20:40 годині, ОСОБА_22 , який діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину, прибув за адресою: АДРЕСА_7 , де повія ОСОБА_16 надала йому сексуальні послуги протягом однієї години за грошові кошти у розмірі 1200 гривень.

Отримані від ОСОБА_22 грошові кошти ОСОБА_16 , передала члену організованої групи ОСОБА_9 , яка в свою чергу передала їх організатору ОСОБА_7 , які були розподілені між членами злочинного угруповання.

Крім того, 31.03.2021, приблизно о 20:35 годині, ОСОБА_23 прибув за адресою: АДРЕСА_7 , де повія ОСОБА_17 надала йому сексуальні послуги протягом однієї години за грошові кошти у розмірі 1000 гривень.

Отримані від ОСОБА_23 грошові кошти ОСОБА_17 передала члену організованої групи ОСОБА_8 , яка в свою чергу передала їх організатору ОСОБА_7 які були розподілені між членами злочинного угруповання.

Крім того, 15.04.2021, приблизно о 20:11 годині, ОСОБА_24 прибув за адресою: АДРЕСА_7 , де повія ОСОБА_17 надала йому сексуальні послуги протягом однієї години за грошові кошти у розмірі 1200 гривень.

Отримані від ОСОБА_24 грошові кошти ОСОБА_17 передала організатору ОСОБА_7 , які були розподілені між членами злочинного угруповання.

Крім того, 06.04.2021, приблизно о 21:24 годині, ОСОБА_25 прибув за адресою: АДРЕСА_7 , де повія ОСОБА_12 надала йому сексуальні послуги протягом однієї години за грошові кошти у розмірі 1200 гривень.

Отримані від ОСОБА_25 грошові кошти ОСОБА_12 передала члену організованої групи ОСОБА_9 , яка в свою чергу передала їх організатору ОСОБА_7 , які були розподілені між членами злочинного угруповання.

Крім того, 20.04.2021, приблизно о 14:05 годині, ОСОБА_26 прибув за адресою: АДРЕСА_7 , де повія ОСОБА_12 , надала йому сексуальні послуги протягом пів години за грошові кошти у розмірі 800 гривень.

Отримані від ОСОБА_26 грошові кошти ОСОБА_12 передала члену організованої групи ОСОБА_8 , яка в свою чергу передала їх організатору ОСОБА_7 , які були розподілені між членами злочинного угруповання.

Крім того, 20.04.2021, приблизно о 15:05 годині, ОСОБА_27 прибув за адресою: АДРЕСА_7 , де повія ОСОБА_12 надала йому сексуальні послуги протягом пів години за грошові кошти у розмірі 800 гривень.

Отримані від ОСОБА_27 грошові кошти ОСОБА_12 передала члену організованої групи ОСОБА_8 , яка в свою чергу передала їх організатору ОСОБА_7 , які були розподілені між членами злочинного угруповання.

Крім того, 14.04.2021, приблизно о 21:50 годині, ОСОБА_28 , прибув за адресою: АДРЕСА_7 , де повія ОСОБА_13 надала йому сексуальні послуги протягом однієї години за грошові кошти у розмірі 1200 гривень.

Отримані від ОСОБА_28 грошові кошти ОСОБА_13 передала члену організованої групи ОСОБА_9 , яка в свою чергу передала їх організатору ОСОБА_7 , які були розподілені між членами злочинного угруповання.

Крім того, 14.04.2021, приблизно о 21:54 годині, ОСОБА_29 прибув за адресою: АДРЕСА_7 , де повія ОСОБА_13 надала йому сексуальні послуги протягом однієї години за грошові кошти у розмірі 1200 гривень.

Отримані від ОСОБА_29 грошові кошти ОСОБА_13 передала члену організованої групи ОСОБА_9 , яка в свою чергу передала їх організатору ОСОБА_7 , які були розподілені між членами злочинного угруповання.

Крім того, 17.04.2021, приблизно о 20:12 годині, ОСОБА_30 прибув за адресою: АДРЕСА_7 , де повія ОСОБА_13 надала йому сексуальні послуги протягом однієї години за грошові кошти у розмірі 1200 гривень.

Отримані від ОСОБА_31 грошові кошти ОСОБА_13 передала члену організованої групи ОСОБА_8 , яка в свою чергу передала їх організатору ОСОБА_7 , які були розподілені між членами злочинного угруповання.

Крім того, 17.04.2021, приблизно о 20:30 годині, ОСОБА_32 прибув за адресою: АДРЕСА_7 , де повія ОСОБА_13 надала йому сексуальні послуги протягом однієї години за грошові кошти у розмірі 1200 гривень.

Отримані від ОСОБА_33 грошові кошти ОСОБА_13 передала члену організованої групи ОСОБА_8 , яка в свою чергу передала їх організатору ОСОБА_7 , які були розподілені між членами злочинного угруповання.

Крім того, 15.04.2021, приблизно о 20:40 годині, ОСОБА_22 , який діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину прибув за адресою: АДРЕСА_7 , де повія ОСОБА_14 надала йому сексуальні послуги протягом однієї години за грошові кошти у розмірі 1200 гривень.

Отримані від ОСОБА_22 грошові кошти ОСОБА_14 передала їх організатору ОСОБА_7 , які були розподілені між членами злочинного угруповання.

Протиправна діяльність групи була припинена лише 12.05.2021 після проведення комплексу оперативно-розшукових заходів працівниками управління міграційної поліції ГУНП в Одеській області.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинувачених, просила скасувати оскаржений вирок суду в частині призначення обвинуваченим покарання, в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення через надмірну м`якість, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та просила ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання за ч.2 ст.302 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік; за ч.3 ст.303 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації особистого майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації особистого майна.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги прокурор обґрунтувала тим, що суд першої інстанції не врахував, що обвинувачені вчинили, в тому числі і тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст.303 КК України та обставини вчинення злочинів у складі організованої групи.

Також, на думку прокурора, суд першої інстанції неправомірно врахував у якості обставини, що пом`якшує покарання обвинувачених - їх щире каяття, оскільки останні з заявами про вчинення злочину до правоохоронних органів не зверталися, а лише визнання вини не може розцінюватися, як щире каяття.

За таких обставин прокурор вважає, що при призначенні обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції необґрунтовано та невмотивовано застосував ст.75 КК України.

Позиції учасників апеляційного розгляду

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 , підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Обвинувачені - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили апеляційний суд залишити вирок без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини обвинувачених та правильність кваліфікації їх дій, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного обвинуваченим покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з таких підстав.

Відповідно до ст.65 КК України - особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Положеннями ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

За результатами апеляційного розгляду, апеляційний суд приходить до висновку про те, що, призначаючи обвинуваченим: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції дотримався вимог статей 50, 65 КК України, а також врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та дані про особи обвинувачених.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на ті обставини, що оскарженим вироком ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.302, ч.3 ст.303 КК України, на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, тобто в межах санкцій інкримінованих обвинуваченим статей кримінального закону.

Стверджуючи про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів та особам обвинувачених через надмірну м`якість, прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок в цій частині та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченим покарання, з урахуванням вимог ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на строк п`ять років, тобто таке саме покарання, як призначено судом першої інстанції.

За таких обставин доводи прокурора щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів та особам обвинувачених через надмірну м`якість, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому, апеляційний суд враховує, що відповідно до положень ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин 5 та 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 756/4830/17-к вказала про те, що визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Так, суд першої інстанції, застосовуючи до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 положення статті 75 КК України врахував:

- до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , - визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, працює, а також наявність на її утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

- до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 - визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, особу обвинуваченої, яка раніше не судима;

- до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , - визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, а також наявність на її утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

- до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 - визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

Разом з тим, суд першої інстанції констатував відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Під час апеляційного розгляду обвинувачені: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 щиро розкаялися у вчиненому та обіцяли не займатися протиправною діяльністю.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що з моменту вчинення інкримінованих обвинуваченим злочинів минуло більше трьох років, проте відсутня будь-яка інформація, що з цього часу вони вчиняли інші кримінальні або адміністративні правопорушення, що дає підстави вважати про переоцінку обвинуваченими свого подальшого життя.

Надаючи оцінку можливості застосування положень ст.75 КК України при призначенні покарання, апеляційний суд враховує положення ст.65 КК України, відповідно до яких, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

З урахуванням наведеного та практики Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання й того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції вірно прийнято рішення, що виправлення обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , можливе без їх ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за їх поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинувачених, які раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, відсутність обставин, які обтяжують покарання та відсутність тяжких наслідків, апеляційний суд приходить до висновку, що покарання, не пов`язане з ізоляцією обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від суспільства, із застосуванням положень статей 75, 76 КК України, буде відповідати вимогам ст. 65 КК України та за своїм видом та розміром буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, тобто таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистостях обвинувачених.

Відповідно до ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржене судове рішення без змін.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржений вирок суду - без змін.

Керуючись статтями 370, 372, 404, 405, 407, 418, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 -залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2021 року, яким ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 визнані винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.302; ч.3 ст.303 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4