ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 644/6873/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/1257/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, підозрюваного та його захисника, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 09 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001370 від 07.09.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 24.10.2018 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 12.08.2022 року по відбуттю строку покарання,

До ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор", строком до 05 листопада 2023 року, включно та визначено суму застави у розмірі 80 520 грн., після внесення якої підозрюваного вирішено з-під варти звільнити та покласти на нього обов`язки: не відлучатися із м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; прибувати до слідчого, прокурора і суду за кожною вимогою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, в разі їх наявності.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що підозрюваний не має на меті переховуватись та уникати кримінальної відповідальності, так як свою вину у вчиненні злочинів визнає, а тому, немає підстав вважати, що він прожовуватиме свою злочинну діяльність. Як стверджує захисник, підозрюваний хоча і раніше судимий, проте, нових злочинів не вчиняв та поніс покарання за раніше скоєне. Також підозрюваний стверджує, що не має на меті переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даної справи, так як особисто зацікавлений в тому, щоб дана справа швидше закінчилась.

З урахуванням викладеного, захисник просить обрати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Підозрюваний, його захисник та прокурор в судове засідання не з`явилися, був, відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст.135 КПК України, належним чином повідомлений про дату та час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, оскількице відповідає вимогам ст.401 КПК України, так як апеляційна скарга підозрюваного не стосується погіршення становища підозрюваного.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001370 від 07.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Згідно відомостей досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 07.09.2023 року приблизно о 17.00 год.. з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, діючи умисно в умовах воєнного стану, шляхом віджиму ролету з вікна, він таємно проник до приміщення пункту прийому металобрухту, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав велосипед «Cross Leader» з номером TF8109182, що належить потерпілому ОСОБА_9 вартістю 8000 гривень. Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України..

07.09.2023 року ОСОБА_6 фактично затримано, а 08.09.2023 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, після чого, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, яка підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 08.09.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , який повідомив, що 07.09.2023 року він приїхав на роботу на власному велосипеді марки «Cross Leader» з номером TF8109182, та з рюкзаком у якому в той день були: інструменти та велонасос. Закінчивши робочий день близько 15.00 год., він залишив велосипед з рюкзаком та поїхав до співмешканки, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому двері приміщення металобрухту він зачинив. Приблизно о 18.00 потерпілий дізнався про крадіжку вищезазначеного велосипеда, а також протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що 07.09.2023 року виявив ОСОБА_6 з викраденим майном, що належить ОСОБА_9 .

Слідчий вважав, що наявні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки вважав, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; а також вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, для запобігання зазначеним ризикам, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, враховуючи, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, стійких соціальних зв`язків не має, не працює, не навчається, крім того, він вчинив кримінальне правопорушення під час адміністративного нагляду, встановленого 11.04.2022 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену йому у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також наявність вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а саме позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а також враховуючи, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, в том числі за злочин проти власності, вчинив кримінальне правопорушення через під час адміністративного нагляду, не працює, міцних соціальних зв`язків не має, слідчий суддя вважав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому застосував відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Суд вважав підтвердженими ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також може незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, який не одружений, офіційно не працевлаштований, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що застава в розмірах, визначених в п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваному у вчиненні тяжкого злочину покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, та призначив заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 107 360 грн. (2684 грн. х 40 = 107 360 гр.)

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав особи, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав особи, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав особи зазначив "що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри,підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та вказує на те, що для запобігання ризикам, зазначеним слідчим у клопотанні, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, доведена необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відомості щодо особи підозрюваного даютьдостатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність у нього в минулому судимостей за вчинення корисливих кримінальних правопорушень та те, що він вчинив кримінальне правопорушення під час адміністративного нагляду, встановленого ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за аналогічний злочин, не працює, міцних соціальних зв`язків не має.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав особи та практиці Європейського суду з прав особи, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.

З висновками слідчого судді суду першої інстанції щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_6 саме такого запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80520,00 гривень, погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати. При цьому, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Вирішуючи питання про визначення підозрюваному розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя в повній мірі врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178, згідно яких суд вправі визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, під час апеляційного розгляду підозрюваним не надано будь-яких доказів на підтвердження його матеріального та фінансового стану, а тому, підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, колегія суддів не вбачає, виходячи з наведеного.

За таких обставин, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави, оскільки застосування до нього іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду або незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, підозрюваний офіційно не працює, не навчається, неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків. Крім того, раніше неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів та відбував покарання в місцях позбавлення волі, раніше засуджений, в том числі за злочин проти власності, вчинив кримінальне правопорушення під час адміністративного нагляду, за аналогічний злочин. Також колегія суддів бере до уваги, що на даний час досудове розслідування триває, а тому не виключена можливість підозрюваного впливати на свідків, які на даний час не допитані.

Враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 09 2023 року про застосування до підозрюваного за ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 05 11 2023 року, включно, із визначенням застави, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3