Справа №621/375/24
Провадження №1-кс/621/113/24
УХВАЛА
07 лютого 2024 року м. Зміїв
Суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_3 щодо розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
В судове засідання учасники провадження для розгляду заяви про самовідвід судді не з`явились, що не є перешкодою для розгляду такої заяви.
У зв`язку з неявкою всіх учасників провадження на підставі частини 4 статті107 Кримінального процесуального кодексу фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.
Ознайомившись з заявою, дійшов наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача.
Посилання на факт перебування судді ОСОБА_3 у шлюбі зі слідчим ОСОБА_5 у заяві про самовідвід не є загальновідомим фактом.
У теорії вітчизняного кримінального процесу недостатньо розробленою є проблема використання в кримінальному процесуальному доказуванні обставин (фактів), що не потребують доказування, до яких, зокрема, відносяться й загальновідомі факти (крім них, такими, ще є преюдиціальні факти, факти, що презюмуються та визнані факти).
Що стосується загальновідомих фактів, то варто зауважити, що будь-яка людська діяльність (в тому числі й кримінально-процесуальна) ґрунтується на використані загальновідомих знань про навколишній світ та закономірності його розвитку. Ними можуть бути знання, отримані внаслідок загальнолюдського досвіду історично-побутової життєдіяльності, здобуті в результаті навчальнопрофесійної підготовки і практичної діяльності (це, зокрема, знання щодо звичайного ходу загальновідомих явищ природи, природного та штучного поділу часу; щодо державного та територіального устрою країни, її законів і установ; щодо смислового значення слів вітчизняної мови тощо).
Державна реєстрація шлюбу не відноситься до загальновідомих фактів, а має чітко регламентований формально-визначений підхід.
Зокрема, відповідно до ч. ч. 9, 11 ст. 14 «ЗУ про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація шлюбу проводиться у присутності нареченої та нареченого з пред`явленням для посвідчення їх особи і віку паспортів громадянина України або паспортних документів іноземця чи документа, що посвідчує особу без громадянства. Державна реєстрація шлюбу через представника не допускається.
Свідоцтво про державну реєстрацію шлюбу видається кожному із подружжя.
Отже, єдиним документом, який посвідчує факт державної реєстрації шлюбу між суддею Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_3 та слідчим ОСОБА_5 є свідоцтво про державну реєстрацію шлюбу.
Такого доказу до заяви про самовідвід від 07.02.2024 не надано, а отже не доведено підстави для відводу, передбачені п. 1, ч. 1, ст. 75 КПК України.
Керуючись ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України,
п о с т а н о в и в :
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: