Номер провадження № 1-кс/756/2024/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 08.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002856, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Петрівці, Вишгородського району Київської області, громадянина України, із середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

УСТАНОВИВ:

01.09.2023 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_5 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 08.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002856, про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 ..

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у не встановлений в ході досудового розслідування день, час та місці, але не пізніше 07.08.2023 року в ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , 07.08.2023 приблизно о 18 годині 00 хвилин побачив раніше невідомого йому потерпілого ОСОБА_6 , який в той час рухався вздовж дороги неподалік будинку АДРЕСА_2 . В цей час, ОСОБА_4 з метою відкритого заволодіння майном (грабіж) ОСОБА_6 підбіг позаду останнього та наніс один удар в область голови, в результаті чого ОСОБА_6 впав на землю. Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_4 зірвав наплічну сумку із ОСОБА_6 , в якій знаходились ключі від квартири, посвідчення водія, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, грошові кошти у сумі 3200 гривень, мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі чорного кольору в чохлі у вигляді книжечки чорного кольору, вартістю 1000 гривень, із сім-картою мобільного оператора НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, мобільний телефон марки «Samsung», у корпусі чорного кольору, вартістю 500 гривень із сім-картою мобільного оператора НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, та втік із місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4 700 гривень.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, при цьому не заперечував щодо відомостей, які наведені підозрюваним, які характеризують особистість підозрюваного.

Крім того, на виконання вимог ст. 194 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підозрюваному ОСОБА_4 прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, на думку прокурора, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме від шести до десяти років позбавлення волі, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

На думку прокурора, ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний не має постійних джерел доходу, належних засобів для існування, оскільки на даний час достовірно не встановлено чи підозрюваний працює та має законне джерело доходу.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків та потерпілого є те, що підозрюваному відомо місце їх проживання. Підозрюваний шляхом погрози, підкупу може схиляти свідків та потерпілого до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні свідків та потерпілого, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував у задоволенні клопотання слідчого. Додатково повідомив, що працює, тому просив домашній арешт в нічний час доби.

Вислухавши клопотання прокурора, думку підозрюваного, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 08.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002856, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 cт. 186 КК України.

31.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 cт. 186 КК України, у рамках зазначеного кримінального провадження.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 органом досудового розслідування доводиться наступними доказами, наданими до матеріалів клопотання:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.08.2023;

- протоколом огляду місця події від 07.08.2023;

- протоколом огляду місця події від 07.08.2023;

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 від 09.08.2023 та 15.08.2023;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_6 від 15.08.2023;

- показаннями свідка ОСОБА_7 від 10.08.2023;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 від 15.08.2023;

- показаннями свідка ОСОБА_8 від 11.08.2023;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_8 від 21.08.2023;

- показаннями свідка ОСОБА_9 від 11.08.2023;

- показаннями свідка ОСОБА_10 від 12.08.2023;

- показаннями підозрюваного ОСОБА_4 від 31.08.2023.

- іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

Отже, дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, тобто можливості того, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 cт. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, а саме можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого є те, що підозрюваному відомо місце їх проживання, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, учинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги пояснення підозрюваного, захисника, а також особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може учинити інше кримінальне правопорушення, тобто існує ризик, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, суд не погоджується з існуванням ризиків передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Так, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування, прокурор фактично посилається лише на тяжкість покарання. Між тим, указану обставину суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Більше того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, оскільки в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підтвердження існування ризику, передбаченого п.3, 4 ч.1 ст.177 КПК України прокурором взагалі не наведено об`єктивних даних.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що наразі існують вагомі докази про вчинення підозрюваним інкримінованого правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких. Підозрюваний ОСОБА_4 має не офіційне місце роботи та джерело доходів, має міцні соціальні зв`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, тобто існування ризиків.

Установлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що для досягнення дієвості завдань кримінального провадження, а також відповідності особистості підозрюваного та іншим наведеним обставинам, такий запобіжний захід як домашній арешт строком на 60 днів буде достатнім. При цьому домашній арешт полягає в забороні ОСОБА_4 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , протягом часу з 20:00 год. до 06:00 год. кожного дня із зобов`язанням з`являтися за першої вимогою до слідчого, прокурора чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Також слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, - не відлучатися за межі Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у межах вказаного кримінального провадження..

На думку суду, саме наведений запобіжний захід усуне встановлені судом ризики, є достатнім та дієвим, так як наведені особистісні та характеризуючи відомості ОСОБА_4 значно знижують, у поєднанні з запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту і покладеними обов`язками, вірогідність вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжником яких є визначений судом запобіжний захід.

Ураховуючи наведене, клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 08.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002856, про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід задовольнити частково.

При цьому, судом також перевірено, що підозрюваному ОСОБА_4 було відповідно до вимог ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, що свідчить про відсутність порушень прав підозрюваного.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 08.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002856, про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 59 (п`ятдесят дев`ять)днів, який полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , протягом часу з 20:00 год. до 06:00 год. наступного дня, із зобов`язанням з`являтися за першою вимогою до слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до стадії кримінального провадження обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого або прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у межах вказаного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у випадку необхідності залишити житло в інший час, він має отримати відповідний дозвіл слідчого, прокурора або суду. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим чи прокурором щодо його зміні на іншій, більш суворий.

Ухвала діє до 30 жовтня 2023 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1