У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого з прокурором ОСОБА_8 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 09.09.2023 року внесені до ЄРДР за №0000889, про застосування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Мукачівського району, с. Нове Давидково, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, працюючого водієм в ТОВ «Автомакс», раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч. 3 ст.357 КК України, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що 09.09.2023, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 , під час перебування в м. Ужгород по вул. Можайського, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення барсетки чорного кольору із грошовими коштами, яка знаходилася у салоні розташованого біля будинку № 3 по вул. Можайського в м. Ужгород автомобіля марки «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, 09.09.2023, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 3 по вул. Можайського в м. Ужгород, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, таємно, бажаючи заволодіти неналежними йому чоловічою барсеткою чорного кольору із грошовими коштами та в подальшому використовувати їх для власних потреб, тобто переслідуючи корисливі мотиви і мету, підійшов до автомобіля марки «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_1 та, розбивши скло на задніх правих пасажирських дверях, незаконно проник всередину салону даного автомобіля та взяв з нього чоловічу барсетку чорного кольору, всередині якої знаходились грошові кошти у сумі 5000 гривень та військовий квиток, виданий на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після цього ОСОБА_5 покинув місце події, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому матеріального збитку на загальну суму 5000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану та поєднаній з проникненням у сховище.

Крім того, 09.09.2023, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 3 по вул. Можайського в м. Ужгород, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, таємно, бажаючи заволодіти неналежними йому чоловічою барсеткою чорного кольору із грошовими коштами та в подальшому використовувати їх для власних потреб, тобто переслідуючи корисливі мотиви і мету, підійшов до автомобіля марки «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_1 та, розбивши скло на задніх правих пасажирських дверях, незаконно проник всередину салону даного автомобіля та взяв з нього чоловічу барсетку чорного кольору, всередині якої знаходились грошові кошти у сумі 5000 гривень та військовий квиток, виданий на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється важливим особистим документом.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, а саме в незаконному заволодінні іншим важливим особистим документом.

12.10.2023 року, о 07 год. 45 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно, в умовах воєнного стану та поєднаній з проникненням у сховище та за ч. 3 ст. 357 КК України, а саме в незаконному заволодінні іншим важливим особистим документом.

12.10.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку п.6 ч.1 ст. 615 КПК України та поміщено до ІТТ № 1 ГУНП в Закарпатській області.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.09.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 11.09.2023, висновком експерта від 27.09.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.10.2023, протоколом обшуку від 12.10.2023, протоколом затримання ОСОБА_5 від 12.10.2023, повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 12.10.2023.

Таким чином, сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочину є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

При цьому, необхідність застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 , матиме змогу переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у тому числі за кордоном.

При цьому, на цей час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, місця зберігання документів і речових доказів, отримано не всі дані щодо місць проживання та перебування інших осіб, можливо причетних до вчинення вказаного тяжкого злочину.

За таких обставин, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе вільно спілкуватись з свідками та потерпілим, та впливати на них із метою змінити показання на свою користь.

При цьому, характер та значна суспільна небезпека злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , свідчить про те, що останній під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведені обставини свідчать про реальну можливість для ОСОБА_5 переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати чи спотворити будь-які документи та речі, що мають істотне значення для встановлення обставин вчиненого останнім кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема шляхом використання своїх соціальних зв`язків.

Вищевикладене свідчить про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до ОСОБА_5 , інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою через їхню занадто м`яку правову природу, неефективність по відношенню до підозрюваного.

Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про необхідність застосування стосовно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться в вищезазначених матеріалах кримінального провадження, а також інших доказах, зібраних у ході досудового розслідування.

Ураховуючи наведене, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків та для виконання завдань кримінального провадження, слідчий у клопотанні просить застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладеними в такому підставами. Просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що підозра є обґрунтованою та наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема: підозрюваний може впливати на потерпілого, свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

Слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення внесеного слідчою клопотання. Зауважив, що ризики є голослівними. Просив обрати відносно його підзахисного домашній арешт з використанням електронних засобів контролю. У разі обрання запобіжного заходу у вигляді застави, то просив визначити таку у мінімальному розмірі.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану та поєднаній з проникненням у сховище та в незаконному заволодінні іншим важливим особистим документом.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 185 КК України, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.09.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 11.09.2023, висновком експерта від 27.09.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.10.2023, протоколом обшуку від 12.10.2023, протоколом затримання ОСОБА_5 від 12.10.2023, повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 12.10.2023.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності та вчинив новий корисливий умисний злочин у період іспитового строку.

Вказані обставини, на думку слідчого судді, свідчать про схильність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить потреби досудового розслідування на даному етапі, та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного. В зв`язку з чим клопотання сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю, задоволенню не підлягає.

Щодо доводів адвоката про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, в силу вимог ст. 177 КПК України, слід зазначити наступне.

На даній стадії досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчий суддя погоджується із твердженням органу досудового розслідування про наявність ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 та тяжкості можливого призначення покарання.

Також слідчий суддя враховує те, що підозрюваний має можливість незаконно випливати на свідків, потерпілого по кримінальному провадженню, чи вчинити нове правопорушення.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185, ч.3 ст.357 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_5 .

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З огляду на вказане та враховуючи висловлену, в судовому засіданні позицію прокурора, який вважає, що при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід визначити розмір застави, беручи до уваги матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави - 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на думку слідчого судді внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з потерпілими та свідками по справі; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого - задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Мукачівського району, с. Нове Давидково, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, працюючого водієм в ТОВ «Автомакс», раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч. 3 ст.357 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 09.12.2023 року.

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 07 год. 49 хв., 12.10.2023 року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, - в розмірі 35 (тридцять п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 93 940 грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з свідками по кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1