Cправа №505/3917/23
Провадження №1-кс/505/1596/2023
УХВАЛА

Іменем України

18.09.2023 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю прокурора із використанням ним власних технічних засобів, клопотання слідчого відділення №-1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гольма, Балтського району, Одеської області, громадянина України, неодруженого, військовослужбовця призваного по загальній мобілізації, з середньою спеціальною освітою, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом по загальній мобілізації на посаді номера обслуги кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", раніше судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000898 від 15.09.2023 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділення №-1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №-0000898 від 15.09.2023 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді номера обслуги кулеметного взводу, у військовому званні «солдат» в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, також був обізнаний із положеннями Розділу VI Кримінального кодексу України, яким передбачено кримінальну відповідальність за злочини проти власності, 15.09.2023, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_6 , який перебував в гостях у ОСОБА_8 , в житловому будинку, за адресою АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний намір, 15.09.2023 точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим ОСОБА_6 , підбурюваний жагою особистої наживи та незаконного збагачення, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для власника майна та інших осіб, в умовах воєнного стану, введеного на території України з 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та строк дії якого неодноразово продовжувався, зокрема останній раз Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27.07.2023 № 3275-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26.07.2023 строком на 90 діб перебуваючи в житловій кімнаті вищевказаного будинку реалізуючи єдиний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, умисно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період дії воєнного стану, переконавшись, що його дії залишаться непоміченими для оточуючих, підійшов в притул до потерпілого ОСОБА_8 , який на той час спав та дістав з правої кишені одягнених на ньому штанів мобільний телефон марки «Realme» моделі «RMХ 3263» 4/64 GB вартістю 2500 (дві тисячі п`ятсот гривень), продовжуючи свої протиправні дії зі столу тієї ж кімнати взяв портативну музичну колонку «JBL» моделі «XEMTRE» вартістю 500 (п`ятсот гривень) та сувенірний ніж в шкіряному чохлі вартістю 150 (сто п`ятдесят гривень), спричинивши ОСОБА_8 , майнову шкоду на загальну суму 3150 (три тисячі сто п`ятдесят гривень).

В подальшому, ОСОБА_6 , місце вчинення кримінального правопорушення покинув та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 , майнової шкоди на загальну суму 3150 (три тисячі сто п`ятдесят гривень).

За наявністю достатніх доказів, 16.09.2023 року о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними під час досудового розслідування матеріалами, які перебувають в кримінальному провадженні, а саме:

?заявою про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 , від 15.09.2023;

?протоколом огляду місця події від 15.09.2023;

?протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , від 15.09.2023;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 15.09.2023;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 15.09.2023, та іншими зібраними матеріалами.

Таким чином у скоєнні вищевказаного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Гольма, Балтського району, Одеської області, українець, громадянин України, не одружений, військовослужбовець призваний по загальній мобілізації, з середньою спеціальною освітою, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом по загальній мобілізації на посаді номера обслуги кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", раніше судимий:

?23.05.2007 Балтським районним судом Одеської області за ч.2 ст.121, ст.69 КК України позбавлення волі на строк 4 роки звільнений 30.07.2009 на підставі постанови Бережанського районного суду Тернопільської області від 22.07.2009 ст.81 КК України, умовно дострокове звільнення невідбутий строк 1 рік 2 місяці 15 днів;

?20.10.2010 Балтським районним судом Одеської області позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці в силу ст.71 КК України частково приєднано покарання у виді 2 місяців позбавлення волі по вироку Балтського районного суду Одеської області від 23.05.2007 та до відбування покарання 1 рік 4 місяці звільнений 20.02.2012 по відбуттю покарання;

?28.03.2014 Малиновський районний суд м. Одеси за ч.5 ст.186, ч.4 ст. 187, ч.2 ст.187, ст.69, ст.70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;

?22.12.2016 Балтським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України позбавлення волі на строк 4 роки на підставі ст. ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців.

ОСОБА_6 , був затриманий 15.09.2023 о 20:20 годині, в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 , повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, являється особою раніше судимою, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення, а тому є достатні підстави вважати, що в разі застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам та останній може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України); незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч.1 ст.177 КПК України).

Таким чином, орган досудового розслідування, з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, з застосуванням розміру застави.

Підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що останній може їх здійснити.

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 , в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , найбільш суворого забіжного заходу у виді тримання під вартою, з застосуванням розміру застави.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримали посилаючись на наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків та неможливості застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, тому просили дане клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення заявленого слідчим клопотання про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заявленого слідчим клопотання, натомість просив застосувати його підзахисному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділення №-1 слідчого відділу Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №-0000898 від 15.09.2023 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

15.09.2023 о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

16.09.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Вищезазначені встановлені обставини, дають достатні підстави стверджувати про неможливість у разі не обрання запобіжного заходу чи обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, забезпечити належним чином виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, запобіганню вищезазначених ризиків.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що неможливо запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу окрім тримання під вартою.

Вважаю, що слідчим та прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Встановлюючи обґрунтованість підозри слід виходити з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

У справі «Летелье проти Франції» вказано, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У справі «Яблонський проти Польщі» №33492/96, пункт 83, від 21.12.2000 року, Суд зауважує, що відповідно до пункту 3 статті 5 органи влади, приймаючи рішення про те, чи слід звільняти чи затримувати особу, зобов`язані розглянути альтернативні заходи забезпечення його появи на суді. Дійсно, ця стаття передбачає не лише право на «судовий розгляд упродовж розумного строку або звільнення до розгляду», але також передбачає, що «звільнення може бути обумовлено гарантіями його явки до суду».

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші дії, вичерпний перелік яких визначений даною нормою процесуального права.

Суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При цьому, обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, судом враховується те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, або без такої, а також те, що ОСОБА_6 вже притягувався до кримінальної відповідальності, існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, а тому є підстави вважати, що він може, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я. При цьому, суд оцінює і суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із визначенням розміру застави, як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених Кримінально процесуальним кодексом України, в якості альтернативи тримання під вартою суд встановлює підозрюваному заставу у межах, встановлених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 80 (вісімдесяти) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто станом на 18.09.2023 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок (80 х 2684 = 214 720).

За таких підстав, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а відносно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14.11.2023.

Керуючись ст.ст.176-178, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №-1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання, тобто з 20 годині 20 хвилин 15.09.2023.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію з 20 годині 20 хвилин 14.11.2023.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у розмірі 80 (вісімдесяти) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто станом на 18.09.2023 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок (80 х 2684 = 214 720).

Підозрюваний або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає негайному звільненню з-під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді, суду;

-не залишати місце постійного проживання, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні з приводу обставин та подій пов`язаних з вказаним кримінальним провадженням.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1