Справа № 639/5072/23
Провадження №1-кп/639/487/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000719 від 06.08.2023 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, не одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 04 серпня 2023 приблизно о 11 годині 20 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебував на подвір`ї приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де на той час перебував ОСОБА_6 , з яким у ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин між ними виник словесний конфлікт.

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність свого діяння, передбачаючи настання можливих наслідків у вигляді спричинення потерпілому тілесних ушкоджень будь-якого ступеню тяжкості, ОСОБА_4 , стоячи навпроти ОСОБА_6 , котрий сидів на лавці, зі значною силою наніс останньому один боковий удар кулаком правої руки в область щелепи зліва.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в області кута зліва, який згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/435-А/23 від 18 серпня 2023 року, за ступенем тяжкості не є небезпечним для життя в момент утворення, а спричинив за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) і за цією ознакою відповідно до п. 2.2.1. «а, б, в», п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, належить до категорії ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що скоїв кримінальне правопорушення за встановлених судом обставин, а саме 04 серпня 2023 року наніс своєму знайомому ОСОБА_6 , з яким перебував у неприязних відносинах, один удар кулаком правої руки в область щелепи зліва через те, що останній почав ритися в сумці ОСОБА_4 . Заявив про щире каяття у вчиненому. Просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 надав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Учасники кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії обвинуваченого кваліфікуються за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не має судимості, є вдівцем (зі слів), має на утриманні малолітню одружений, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а також принципів законності, справедливості, обгрунтованості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують.

При цьому суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання щодо ОСОБА_4 в цілому, за наведених обставин, на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 122 КК України.

Разом із тим, беручи до уваги щире каяття, дані про особу обвинуваченого, який є вдівцем, має на утриманні малолітню дитину, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши його іспитовий строк.

Також суд не вбачає підстав у продовженні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 127-129, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи.

Скасувати запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.08.2023, у вигляді домашнього арешту.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1