Провадження № 1-кп/204/1742/23
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2023 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю потерпілого: ОСОБА_4 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Плебанівка, Шаргородського району, Вінницької області, громадянина України, маючого середньою - технічну освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, військовослужбовця ЗСУ за контрактом, сержант, старший механік водій БМП - 14 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 25.09.2020 року призваний до військової служби за контрактом до військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України.
ОСОБА_4 , 25.09.2020 року призвано на військову службу за контрактом до військової служби за контрактом до військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України.
Згідно з положеннями ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗС України та Військової присяги, сержант ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, дорожити бойовою славою своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця. Так, у відповідності до ст.ст. 17, 65 Конституції України ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Згідно зі ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.
Згідно з положеннями ст.ст. 20-22 Статуту внутрішньої служби ЗС України передбачено, що військовослужбовці під час виконання службових обов`язків мають право носити, зберігати та застосовувати зброю в порядку, встановленому законодавством. Застосування зброї допускається, якщо інші заходи виявилися не ефективними або якщо застосування інших заходів є неможливим. Також, застосуванню зброї, повинно передувати попередження про намір застосовувати зброю і постріл у гору. Військовослужбовці мають право застосовувати зброю: для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами і засобами захистити їх у даній ситуації не можливо; для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти; для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями; для звільнення цих об`єктів у разі захоплення; у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу. У разі застосування і використання зброї військовослужбовець зобов`язаний вжити всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.
26.08.2023 року приблизно о 13 годині 30 хвилин військовослужбовець за контрактом військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ОСОБА_5 , перебуваючи на позиціях поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , усвідомлюючи злочинність вчинюваних ним дій, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Так, 26.08.2023 року в першій половині дня ОСОБА_5 знаходився на позиції свого підрозділу неподалік від населеного пункту АДРЕСА_2 , де разом із співслужбовцями військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вживали алкогольні напої, після чого ОСОБА_4 провів ОСОБА_5 до їх спільного бліндажу, щоб останній ліг відпочивати.
Але перебуваючи у приміщенні бліндажу, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих особистих відносин сталася словесна сварка, оскільки ОСОБА_4 в грубій формі почав примушувати ОСОБА_5 лягти спати, тим самим, на думку останнього, підривав його авторитет та принизивши,таким чином, його гідність, що його обурило.
У подальшому, ОСОБА_4 повернувся до інших співслужбовців, а ОСОБА_5 залишився відпочивати.
26.08.2023 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_5 прокинувся, будучи у стані алкогольного сп`яніння середньго ступеню важкості (не менше 2,21 проміле) вийшов з бліндажу, пригадав принизливі на свою адресу висловлювання ОСОБА_4 та з метою помститись за них, взяв у руки вогнепальну зброю автомат Калашнікова АКС-74У серійний номер «№ НОМЕР_2 », 1983 року випуску, споряджений бойовими патронами калібру 5,45 мм у кількості 30 шт., який видано та закріплено за військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , який знаходився в режимі запобігання.
Тримаючи в своїх двох руках вищевказану зброю, ОСОБА_5 прибув до сусіднього бліндажу, та, побачивши ОСОБА_4 на відстані близько 1,5-2 метри від себе, діючи умисно, усвідомлюючи злочинність вчинюваних своїх дій, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тримаючи автомат Калашнікова АКС-74У, серійний номер «№ НОМЕР_2 » двома руками, на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли напередодні, з метою помсти за образливі та принизливі, на його думку, слова останнього, з метою умисного заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, умисно зняв його із запобіжника, перевів його у режим автоматичної стрільби, дослав патрон до патронника, направив його ствол в напрямок обох ніг ОСОБА_4 та вказівним пальцем правої руки умисно натиснув на спусковий гачок, здійснивши таким чином не менше 10 пострілів чергою, заподіявши ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних наскрізних поранень (кульові) м`яких тканин обох гомілок та правого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, які потребують для свого загоєння та лікування терміну понад 6-ти, але менше 21-го дня (3-х тижнів).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щире каяття у вчиненому і повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. Просив провести розгляд справи відповідно до ст. 349 КПК України.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, а саме: службову характеристику відповідно до якого позитивно характеризується, медичну характеристику; постанову про визнання речових доказів від 09 вересня 2023 року; постанову про визнання речових доказів від 21 вересня 2023 року; висновок експерта № 140 від 20 вересня 2023 року; тест № 4880 від 25.04.2023 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння; протокол серія А2167 від 27 серпня 2023 року про вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КК України, оскільки свідчення ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто у вчиненні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, раніше не судимого, військовослужбовця ЗСУ за контрактом,не перебуваючого на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога, не маючого на утриманні малолітніх дітей, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та позицію потерпілого, який просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України суд враховує вчинення кримінального проступку в стані алкогольного сп`яніння.
Визначаючи вид покарання, яке можливо призначити обвинуваченому, суд виходить з того, що санкція ч. 2 ст. 125 КК України передбачає такі види покарання: штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт, обмеженням волі.
Підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, обмеження волі не вбачається, оскільки такі види покарання з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального проступку та його наслідків не будуть співмірними меті їх застосування.
Призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, або виправних робіт не є можливим, оскільки ОСОБА_5 офіційно призначення такого покарання не відповідатимуть ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку та особі обвинуваченого.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді арешту з утриманням на гаупвахті.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.
Підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість вчиненого кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено, крім того у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь держави витрати за проведення по справі судової експертизи № СЕ-19/105-23/3197-БЛ від 14.09.2023 року, відповідно до наданої довідки.
На підставі викладеного та керуючись статтями 100, 124, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 06 (шести) місяців арешту з утриманням на гаупвахті.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/105-23/3197-БЛ від 14.09.2023 року, у розмірі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн. 00 коп.
-змиви з автомату АКС-74У, 376213,1983 року випуску, змиви з лівої та правої рук ОСОБА_5 (один паперовий конверт), які згідно квитанції № 1208 передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області знищити;
-штани (пік сель) зеленого кольору, флісову кофту зеленого кольору, які перебувають у одній картонній коробці та згідно квитанції № 1208 передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області повернути ОСОБА_5 ;
-автомат Калашнікова «АКС-74У» серійний номер « НОМЕР_2 », один магазин ємністю на 30 патронів, тринадцять патронів калібру 5.45х39 мм, один демонтований патрон калібру 5.45х39 мм, дві кулі та дві гільзи патронів калібру 5.45х39 мм, які згідно квитанції № 503 передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області повернути військовій частини НОМЕР_3 НОМЕР_4 Збройних сил України;
- марлевий тампон із вмістом каналу ствола автомата, первинні упаковки полімерний мішок білого кольору з паперовою біркою та полімерний пакет, рештки липкої стрічки, які згідно квитанції № 503 передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1