УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 на незаконне тримання під вартою в порядку ст. 206 КПК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 на незаконне тримання під вартою в порядку ст. 206 КПК України.

Скаргу мотивовано тим, що, на думку адвоката, засуджений ОСОБА_4 незаконно тримається під вартою за відсутності судового рішення, що набрало законної сили, а тому просить звільнити останнього з-під варти в порядку ст. 206 КПК України, оскільки вважає, що ОСОБА_4 незаконно утримується під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 206 КПК України, для негайної доставки ОСОБА_4 до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з огляду на наступне.

Так, положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України визначено, зокрема, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя, згідно зі ст. 3 КПК України здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайного звільнення з-під варти особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Як вбачається зі змісту скарги, що вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.02.2012 ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 191 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати керівні посади на підприємствах усіх форм власності. На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

В подальшому, постановою Ірпінського міського суду Київської області від 16.07.2012 задоволено подання Начальника Ірпінського МРВ КВІ та скасовано звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, та направлено для відбування покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Оголошено розшук ОСОБА_5 . Надано дозвіл на взяття під варту та утримання в Київському СІЗО Держдепартаменту України з питань виконання покарань до набрання постановою законної сили.

На виконання вказаної постанови, 04.12.2023 ОСОБА_3 було затримано та на даний час останній перебуває у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Водночас, на думку захисника, на даний час відсутні законні підстави для тримання ОСОБА_3 під вартою, оскільки вищезазначене постанова Ірпінського міського суду Київської області від 16.07.2012 є похідною від вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.02.2012, строки виконання якого на даний час закінчилися.

В той же час, слідчий суддя звертає увагу, що постанова Ірпінського міського суду Київської області від 16.07.2012 на даний час є чинною та не скасована у передбачений законом порядку. Крім того, до матеріалів скарги також адвокатом не долучено ухвали суду про звільнення від покарання, призначеного вироком суду, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

За таких обставин, у слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відсутні підстави для реагування на таку скаргу в порядку ст. 206 КПК України, оскільки засуджений ОСОБА_3 на даний час перебуває в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» на підставі відповідного судового рішення.

Відтак, підстави для постановлення ухвали щодо зобов`язання ДУ «Київський слідчий ізолятор» негайно доставити ОСОБА_3 до суду для з`ясування підстав позбавлення його волі відсутні, оскільки питання, які порушується у скарзі захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 , не підлягають вирішенню слідчим суддею в порядку ст. 206 КПК України, а тому скарга разом з матеріалами підлягає поверненню.

Одночасно з цим слідчий суддя роз`яснює, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, керуючись, ст. ст. 3, 12, 24, 26, 202, 206, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у постановленні ухвали про негайну доставку ОСОБА_3 до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва.

Матеріали скарги повернути захиснику ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1