Справа № 944/950/23
Провадження №1-кс/944/822/23
УХВАЛА

про скасування арешту майна

13.10.2023 рокум.Яворів

Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні, у залі суду, у місті Яворові, клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000290 від 17.02.2023, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.08.2023 до суду надійшло клопотання про скасування арешту, в обґрунтування якого представник заявника зазначає, що в провадженні Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000290 від 17.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України. 20.02.2023 ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 03.04.2019, автомобіль марки CITROEN» моделі «JUMPER», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 , у виді заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном. Заявник стверджує, що даний автомобіль не є знаряддям вчинення злочину, не містить на собі його сліди, не набутий злочинним шляхом, не є об`єктом кримінально-правових дій, а тому не відповідає вимогам ст.98 КПК України. Автомобіль було вилучено протоколом огляду місця події від 16.02.2023, мета вказаної слідчої дії досягнута. ОСОБА_3 як законний володілець арештованого майна, не вчиняв жодних дій на шкоду досудовому розслідуванню кримінальне провадження. Враховуючи наведене, просить клопотання задовольнити, скасувати арешт майна, надати можливість користуватися транспортним засобом.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримали та просив задоволити, наголосив що ОСОБА_3 користувався транспортним засобом на підставі генеральної довіреності на автомобіль і є його законним володільцем.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, просила відмовити в задоволенні клопотання, оскільки даний автомобіль є засобом вчинення злочину, досудове розслідування триває, потреба у арешті майна не відпала, зазначила, що в подальшому з транспортним засобом можуть проводитись слідчі дії.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню із таких підстав.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування в кримінальному провадженні за №0000290 від 17.02.2023, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України. 20.02.2023 ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 03.04.2019, автомобіль марки CITROEN» моделі «JUMPER», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 , у виді заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном.

16.02.2023 старшим слідчим СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 на відрізку автомобільної дороги Яворів - Краківець, біля стаціонарного прикордонного посту, поблизу с.Брожки Яворівського районну Львівської області, було проведено огляд транспортного засобу марки «CITROEN» моделі «JUMPER», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у користування ОСОБА_3 , в ході якого було виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 03.04.2019 на автомобіль марки «CITROEN», моделі «JUMPER».

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України установлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, яким встановлена відповідальність за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені способом, небезпечним щодо життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, чи вчинені щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища.

Санкція ч.2 ст.332 КК України передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 7 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певного діяльністю на строк до 3 років без конфіскації майна.

Крім того, слідчий суддя враховує те, що автомобіль марки «CITROEN» моделі «JUMPER», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , був оглянутий слідчим, всі кошти та документи з автомобіля були вилучені. Під час огляду автомобіля 16.02.2023 та в подальшому слідчий міг відібрати з його салону та поверхні автомобіля всі необхідні біологічні, хімічні та запахові зразки. Слідчий не виносив жодної постанови про використання арештованого, належного ОСОБА_3 автомобіля у проведенні тих чи інших, призначених слідчим експертиз. Оскільки цей автомобіль не є знаряддям вчинення злочину, то в його використанні в експертизах немає жодної потреби.

Слідчий суддя приймає до уваги покликання заявника про те, що відпала потреба у вказаному арешті автомобіля, оскільки жодних слідчих дій з вказаним транспортним засобом не проводиться.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що із клопотанням про скасування арешту майна, окрім сторони кримінального провадження, а саме підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, може звернутися інший власник або володілець такого майна.

З цього приводу слідчий суддя звертає увагу на те, що право власності на транспортний засіб виникає з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.

Відповідно до частини першої статті 328, частини четвертої статті 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Згідно зі статтею 34 Закону України "Про дорожній рух" реєстрація транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, а порядок установлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року, N 1388 передбачено обов`язок власників транспортних засобів та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представників, зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Слідчим суддею встановлено, що заявником не додано до клопотання відомостей щодо наявності у нього права власності на майно щодо якого він просить скасувати арешт.

Разом з тим, при вирішенні клопотання про скасування арешту автомобіля, слідчий суддя крім іншого звертає увагу на те, що відповідно до положень ст.174 КПК України з клопотанням про скасування арешту до слідчого судді може звернутися, серед інших підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна.

У статті 100 КПК України та ст.96-2 КК України законодавець використовує термін «власник» та «законний володілець» як альтернативні, тому згідно з цими положеннями не вимагається доведення факту обізнаності про злочинне використання майна обох осіб: власника і законного володільця. Також законом не визначено переваги власника перед законним володільцем чи навпаки.

Як вбачається із ухвали слідчого судді від 20.02.2023, автомобіль був вилучений саме у ОСОБА_3 , а при накладенні арешту на вищевказаний транспортний засіб, слідчий суддя виходив з ризиків відчуження та необхідності збереження як речового доказу.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак такий строк має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Поряд з тим, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, зважаючи на обставини справи, тривалість проведення досудового розслідування, що, в свою чергу, призводить до порушення права власника на користування автомобілем, а також відсутність обставин, які б вказували, що у разі передачі вказаного транспортного засобу його власнику, таке майно може бути знищене чи приховане, слідчий суддя вважає, що потреба в застосуванні подальшого арешту майна в частині заборони користування таким його власником відпала.

Відтак, права та законні інтереси законного власника майна підлягають захисту із застосуванням належної правової процедури.

Так, відповідно до п.5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.173 КПК України, вирішуючи питання про арешт майна, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Згідно з абз.2 ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає, що на даний час не змінилися підстави, наведені в ухвалі слідчого судді від 20.02.2023, досудове розслідування в кримінальному провадженні не завершено, обставини, які слугували підставами для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження не змінилися, арешт на майно накладено обґрунтовано. Однак, слідчий суддя не вбачає підстав для подальшої заборони законному володільцю майна користуватися належним йому транспортним засобом.

Крім того, будь-яких доказів, які б вказували слідчому судді на протилежне, а також, що в разі скасування арешту в цій частині існуватимуть будь-які ризики, які б перешкоджали виконанню завдань в даному кримінальному провадженні, передбачених ст.2 КПК України, під час розгляду клопотання, надано не було.

Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 є законним володільцем автомобіля, а оскільки закон захищає право добросовісного власника або законного володільця майна від несприятливих наслідків використання його майна третіми особами, у відповідності до вимог ч.1 ст.174 КПК України, ОСОБА_3 як володілець майна має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Беручи до уваги, що законний володілець транспортного засобу просить повернути такий на відповідальне зберігання з можливістю подальшого його використання, на даний час транспортний засіб оглянутий експертами, а тому слідчий суддя вважає за можливе повернути транспортний засіб законному власнику з правом користування, без права його розпорядження та відчуження.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 131, 132, 171, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000290 від 17.02.2023, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України задовольнити.

Скасувати арешт в частині користування свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 03.04.2019, автомобілем марки CITROEN» моделі «JUMPER», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 20.02.2023, справа №944/950/23, передавши на відповідальне зберігання законному володільцю ОСОБА_3 , з правом користування та без права його розпорядження та відчуження.

Зобов`язати ОСОБА_3 , у разі необхідності проведення у кримінальному провадженні №0000290 від 17.02.2023, судових експертиз чи інших процесуальних дій, об`єктом яких є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 03.04.2019, автомобіль марки CITROEN» моделі «JUMPER», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , негайно надати зазначений транспортний засіб для проведення вказаних процесуальних дій.

Зобов`язати слідчого, який провадить досудове розслідування кримінального провадження №0000290, негайно, безоплатно та з правом користування, повернути ОСОБА_3 на відповідальне зберігання під розписку свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 03.04.2019, автомобіль марки CITROEN» моделі «JUMPER», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Попередити ОСОБА_3 про необхідність збереження арештованого майна та, що в разі вчинення незаконних дій щодо автомобіля, він може нести кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1