Справа № 749/2/24
Номер провадження 1-кс/749/5/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2024 року м. Сновськ

Слідчий суддя Щорського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Щорського районного суду Чернігівської області м. Сновськ клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, українки, громадянки України, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , такої, що має повну загальну середню освіту, не працююча, не заміжня, на утриманні дітей, осіб з обмеженими соціальними можливостями та похилого віку не маюча, не депутат, на підставі ст. 89 КК України раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого

ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий у кримінальному провадженні - старший слідчий слідчого відділення Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором у провадженні - прокурором Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відносно ОСОБА_7 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що близько 17 год. 30 хв., 01.01.2024, перебуваючи за власним місцем проживання, у будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 , в ході конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння смерті, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті та бажаючи їх настання, кухонним ножем завдала один удар в область грудної клітки своєму співмешканцю ОСОБА_8 , з яким проживала спільно, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер на місці.

Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок нападу з використанням гострого предмету, проникаючого ушкодження грудей, ушкодження серця з гемотораксом та послідуючій масивні крововтраті.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 згідно до ст. 1,3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинила домашнє насильство у формі фізичного насильства.

Слідчим, за погодженням із прокурором, 02.01.2024 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

На думку органу досудового розслідування ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у інкримінованому їй злочині, що повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики органом досудового розслідування обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, тому усвідомлення підозрюваною реальності та суворості покарання у разі доведення її вини, може підштовхнути останню до втечі та в подальшому переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Крім того, враховуючи наявність у державі воєнного стану, остання, перебуваючи на свободі, матиме можливість законно перетнути кордон та виїхати з країни як біженка. При цьому, підозрювана ніде не працює, весь час веде нетверезий спосіб життя, зі своїм співмешканцем постійно пили, вчиняли сварки та бійки, часто за викликом виїздила поліція, сім`я жила за рахунок пенсії останньої (інвалід 3 групи загального захворювання) та тимчасових заробітків, часто в будинку збирались компанії для розпиття спиртних напоїв, неодноразово на жінку скаржився співмешканець за її аморальну поведінку, постійно з ОСОБА_4 проводились бесіди, вона обіцяла виправитись, але обіцянок не дотримувалась. Підозрювана не має сталих соціальних зв`язків у суспільстві, може ухилитися від органів досудового розслідування і суду, а також вчиняти перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема не з`являтися за викликами до слідчого прокурора, слідчого судді та суду.

На підставі викладеного, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому орган досудового розслідування вважає, що відносно ОСОБА_4 необхідно обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурори підтримали дане клопотання з підстав, наведених у ньому.

У судовому засіданні підозрювана та його захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати більш м`який запобіжний захід так як підозрювана є інвалідом треьої групи.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Суд не може погодитися з доводами захисту, щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваній, оскільки прокурор обгрунтовано доведено наявність ризиків передбачених п.п. 1,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскількиОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що дійсно може підштовхнути останню до втечі та в подальшому переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. При цьому підозрювана не має міцних соціальних зв`язків у суспільстві, ніде не зареєстрована, свого житла не має, фактично проживала до моменту затримання у будинку, належному її співмешканцю, покійному ОСОБА_8 , за місцем проживання характеризується вкрай негативно, веде аморальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями, на зауваження не реагує.

Зазначене в сукупності свідчить про наявність вищевказаних ризиків, а тому в застосуванні більш м`якого запобіжного заходу відсутні підстави у зв`язку з чим клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Однак, відповідно до п. 1,2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини. Отже на підставі зазначеного слідчий суддя не вбачає за можливе визначати розмір застави, оскільки злочин інкримінований ОСОБА_4 вчинено із застосуванням насильства та спричинив загибель людини.

Орган досудового розслідування просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

За змістом ч.1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно п.4 ч.3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З огляду на зазначене, та враховуючи положення статті 115 КПК України, строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000001 закінчується 02.03.2024 року.

За змістом ч.1,2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 затримано 01.01.2024 року о 21 годині 57 хвилин, а тому строк тримання під вартою не може перевищувати 60 днів з моменту затримання підозрюваної.

На підставі вказаного, до підозрюваної слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком шістдесят днів з 21 години 57 хвилин 01.01.2024 року по 21 годину 57 хвилин 29.02.2024 року, а щодо періоду з 21 години 58 хвилин 29.02.2024 року по 02.02.2024 року у задоволенні клопотання слід відмовити так як строк досудового розслідування перевищує строк дії ухвали про тримання під вартою. Що визначений у ч.1 ст. 197 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178,193,194,196, КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком шістдесят днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання з 21 годині 57 хвилин 01.01.2024 року по 21 годину 57 хвилин 29.02.2024 року.

Ознайомити підозрюваного під розписку з даною ухвалою.

Копію ухвали негайно вручити прокурору - для відому.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали визначити по 29.02.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1