Справа № 947/547/24
Провадження № 1-кс/947/843/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представників власника майна адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000250 від 25.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000250 від 25.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Спеціалізованою екологічною прокуратурою (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ПП «ЕМТК» за результатами проведених електронних торгів в системі «Прозоро» на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.2019 придбало у ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» конструкції металевого збірно-розбірного складу за інв. №995249, площею 2100,47 кв.м, розташованого на території ІІ вантажного району ДП «РМТП» за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул. Дунайська, 188. Водночас, вказане майно досі розташоване на території ДП «РМТП» та займає значну територію відкритих складських майданчиків. Фактично ПП «ЕТМК» самовільно займає майданчики порту без укладання будь-яких договорів з РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях.

Службовими особами ДП «Ренійський морський торговельний порт» шляхом зловживання службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди протягом 2022 та 2023 років укладено низку договорів про надання послуг з ПП «ЕТМК», відповідно до яких зазначене приватне підприємство фактично отримує в оренду державне майно відкриті складські майданчики та інші об`єкти порту.

Зокрема, між ДП «РМТП» та ТОВ «Дунай Пром Агро» (діє в інтересах

ПП «ЕТМК») 01.09.2020 укладено договір №2/3-20/п про використання асфальтобетонного покриття, відповідно до якого вказаному приватному підприємству передано частину майданчика з асфальтобетонним покриттям на вантажному терміналі порту (інв. № 6529) площею 3998 кв.м. для обслуговування збірного критого складу ПП «ЕТМК». Місячна орендна плата складає 3230, 40 грн. Строк дії договору взагалі не визначений, натомість у п. 9.1. вказано, що цей договір діє до оформлення основного договору оренди з РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях. За наявними даними, до теперішнього часу жодних договорів з Фондом не укладено.

Також, відповідно до договору № 500-010 від 09.05.2023 службовими особами ДП «Ренійський морський торговельний порт» передано ПП «ЕТМК» відкриті складські майданчики, технологічні проїзди та тверде покриття, які закріплені за портом та знаходяться на його балансі. Даний договір не містить конкретного переліку переданого майна, що свідчить про можливість використання вказаним суб`єктом господарської діяльності усіх не переданих у користування іншим суб`єктам об`єктів Порту, які перебувають на балансі ДП «РМТП».

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Фонд державного майна України», Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань ведуть облік об`єктів державної власності, що перебувають в їх управлінні, здійснюють контроль за ефективним використанням та збереженням таких об`єктів.

Вказані договори, укладені між ДП «Ренійський морський торговельний порт», ТОВ «Дунай Пром Агро» та ПП «ЕТМК» мають ознаки удаваних правочинів, які приховують дійсну мету їх укладення, а саме договорів оренди державного майна, розташованого на території ДП «Ренійський морський торговельний порт», та відповідної земельної ділянки.

Зазначені неправомірні дії службових осіб ДП «Ренійський морський торговельний порт» та ПП «ЕТМК» призводять до тяжких наслідків державним інтересам, які полягають у неодержанні державою в особі Фонду державного майна України грошових коштів за фактичну оренду державного майна.

За даними УСБУ в Одеській області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (син директора ДП «РМТП» ОСОБА_9 ) є фактичним власником ПП «ЕТМК», керує фінансово-господарською діяльністю підприємства, однак з метою завуалювання наявного конфлікту інтересів та корупційного зв`язку з керівництвом Порту, оформлений під виглядом працівника у ПП «ЕТМК».

Так, 10.01.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 проведено обшук приміщень та будівель відважування, та перевалки вантажів ПП «ЕТМК» на земельній ділянці з кадастровим номером :02:009:0003 (координати 45.414104, 28.289513), в ході чого виявлені та вилучені товарно-транспортні накладні перелік яких зазначений в клопотанні.

В подальшому вищевказані документи згідно постанови визначені речовими доказами.

Посилаючись на обставини, викладені в клопотанні слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити посилаючись на доводи викладені письмово.

Представник ПП «ЕТМК» адвокат ОСОБА_6 надав письмові заперечення на клопотання слідчого, в судовому засіданні звернув увагу на те, що у кримінальному провадженні відсутня підозра, вилучені під час обшуку документи жодним чином не відносяться до кримінального провадження, органом досудового розслідування не доведений факт, що вилучене майно має значення для кримінального провадження та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Вилучені речі не відповідають ознакам, що встановлені ст.98 КПК України. Пояснив, що фактично на підприємстві були вилучені документи, що стосуються його поточної господарської діяльності, їх вилучення впливає на роботу ПП «ЕТМК». Просив відмовити у задоволенні клопотання та повернути документи його власнику.

Представник ПП «ЕТМК» адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти клопотання, пояснила, що вилучені товарно-транспортні накладні стосуються інших суб`єктів господарювання, які не мають відношення до кримінального провадження. Просила відмовити у задоволенні клопотання.

Представник ПП «ЕТМК» адвокат ОСОБА_4 підтримала думку інших представників підприємства та просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку слідчого, представників ПП «ЕТМК», слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, з матеріалів, доданих з клопотанням вбачається, що слідчим під час складання вищевказаного клопотання не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України.

Так, на думку слідчого судді клопотання про арешт майна не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, з огляду на таке.

Слідчим при складанні клопотання про накладення арешту на майно не дотримані вимоги п.3 ч.2 ст.171 КПК України, оскільки у матеріалах, долучених до клопотання відсутні відомості про власника вилученого майна, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Також, слідчим до клопотання, яке подано слідчому судді жодного доказу на обґрунтування необхідності та підстав для накладення арешту саме з метою проведення експертного дослідження та огляду.

В судовому засіданні слідчий вказав, що у органу досудового розслідування є дані, які свідчать про те, що ПП «ЕМТК» за результатами проведених електронних торгів в системі «Прозоро» на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.2019 придбало у ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» конструкції металевого збірно-розбірного складу за інв. №995249, площею 2100,47 кв.м, розташованого на території ІІ вантажного району ДП «РМТП» за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул. Дунайська, 188. Водночас, вказане майно досі розташоване на території ДП «РМТП» та займає значну територію відкритих складських майданчиків. Фактично ПП «ЕТМК» самовільно займає майданчики порту без укладання будь-яких договорів з РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях. Крім того, службовими особами ДП «Ренійський морський торговельний порт» шляхом зловживання службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди протягом 2022 та 2023 років укладено низку договорів про надання послуг з ПП «ЕТМК», відповідно до яких зазначене приватне підприємство фактично отримує в оренду державне майно відкриті складські майданчики та інші об`єкти порту. Разом з тим, слідчий не надав раціонального пояснення яким вилучені під час обшуку приміщень та будівель відважування, та перевалки вантажів ПП «ЕТМК» на земельній ділянці з кадастровим номером :02:009:0003 (координати 45.414104, 28.289513) документи кореспондуються із правовою кваліфікацією, за якою внесені відомості до ЄРДР - ч.2 ст.364 КК України.

При цьому товарно-транспортні накладні, які вилучені слідчим жодним чином не ідентифіковані та не встановлено їх зв`язок із предметом досудового розслідування.

За наявних недоліків клопотання та долучених до нього матеріалів слідчий суддя позбавлений можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути його.

Таким чином, клопотання та долучені до нього матеріали не відповідають вимогам ч.2 ст.171 КПК України, оскільки не підтверджують підстави, мету та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що на теперішній час наявні всі правові підстави для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, відповідно до вимог ч.3 ст.172 КПК України.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000250 від 25.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1