Номер провадження 11-сс/816/176/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - звернення застави в дохід держави
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2024 року суддя-доповідач Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 12.01.2024 про звернення застави в дохід держави,

установив:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 12.01.2024 звернуто заставу в розмірі 671000 грн, сплачену ОСОБА_4 за ОСОБА_5 та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

18.01.2024 до Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 на вказану вище ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 12.01.2024, в якій він просить скасувати це рішення слідчого судді.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження з таких підстав.

Відповідно вимог ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Право особи на апеляційне оскарження спрямовано насамперед на реалізацію права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Разом із тим, у своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним, воно може бути піддано допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. При цьому право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином чи такою мірою, що саму суть права буде зведено нанівець.

Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізовано, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Положеннями ст. 398 і 399 КПК регламентовано дії судді-доповідача в процесі вирішення питання про прийняття апеляційної скарги судом апеляційної інстанції та визначено підстави для постановлення ухвал про відкриття апеляційного провадження, залишення апеляційної скарги без руху, її повернення або відмови у відкритті провадження.

Зокрема, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку (ч. 4 ст. 399 КПК), а згідно ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначені у ч. 1 ст. 309 КПК. Окрім того, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді (ч. 2, 3 ст. 309 КПК).

Разом із тим, хоча процедура вирішення питання про звернення застави в дохід держави і визначена КПК (ч. 8, 9 ст. 182), водночас сам КПК не передбачає апеляційного оскарження таких судових рішень.

Крім того, слід враховувати, що при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за рішенням слідчого судді суду апеляційної інстанції належить керуватися загальними приписами кримінального провадження, визначеними ч. 6 ст. 9, ч. 1 ст. 7, п. 17 ч. 1 ст. 7, ст. 24 КПК, лише у тому разі, якщо слідчий суддя прийняв оскаржуване рішення, яке не передбачено КПК та не узгоджується з його повноваженнями, у решті ж випадків апеляційний суд повинен керуватися положеннями ч. 4 ст. 399 КПК.

У даному ж конкретному провадженні слідчий суддя ухвалив рішення, яке прямо передбачене ч. 8 ст. 182 КПК. При цьому, обмеження права на апеляційне оскарження рішення слідчого судді про звернення застави в дохід держави встановлено безпосередньо на рівні кримінального процесуального закону, що узгоджується із висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 19.10.2021 (справа № 757/27669/21), від 19.08.2020 (справа № 461/9057/19).

Таким чином, оскільки ухвала слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 12.01.2024 про звернення застави в дохід держави винесена в межах повноважень, наданих слідчому судді, і щодо такого рішення слідчого судді КПК не передбачено процесуальної можливості оскарження в апеляційному порядку, тому на підставі ч. 4 ст. 399 КПК вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження.

Керуючись ст. 392, 399 КПК України, -

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_7 у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 12.01.2024 про звернення застави в дохід держави.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців безпосередньо до Верховного Суду.

СуддяОСОБА_2