ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 рокусмт ПетровеСправа № 941/1550/23
Провадження № 1-кп/941/124/23

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді

ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в смт Петрове Кіровоградської області в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2023 року за № 0000312 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Зелене Олександрійського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, працюючої оператором відділення інформаційних систем взводу зв`язку вузла зв`язку та радіотехнічного забезпечення, механіка ближньої зони польотів військової частини НОМЕР_1 , розлученої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.03.2022 року громадянка ОСОБА_3 призвана за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідно до наказу УПУ «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2023 року № 69 прийнята на військову службу осіб рядового, сержантського та старшинського складу та призначена на посаду оператора відділення інформаційних систем взводу зв`язку вузла зв`язку та радіотехнічного забезпечення ближня зона польотів, а з 01.08.2023 року призначена на посаду механіка ближньої зони польотів військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини ( військового навчального закладу, установи тощо).

Таким чином, з моменту зарахування 02.03.2022 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 набула статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочала виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно ст.ст.3, 65, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст.ст. 1, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 548-XIV, ст.ст.3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Разом з тим, солдат ОСОБА_3 близько 13 години 45 хвилин 21.03.2023 року прийшла до продовольчого магазину розташованого по

АДРЕСА_3 , де побачила у приміщенні магазину раніше знайому ОСОБА_4 , під час розмови з ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на нанесення останній тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_3 , підійшла до ОСОБА_4 , яка стояла неподалік біля одного з прилавків, схватила руками за волосся, а коліном правої ноги нанесла удар в область правого ока, після чого правою рукою, зажатою в кулак нанесла удар під пахв і ребра лівої руки. Після цього ОСОБА_5 припинила нанесення тілесних ушкоджень .

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 у ОСОБА_4 , утворилися тілесні ушкодження у вигляді: синця нижньої повіки правого ока, садна 2-пальця лівої кісті. Вказані ушкодження могли виникнути від не менш ніж 2-х разової дії тупих, твердих предметів(предмету), якими могли виступати і кулаки рук, взуті ноги, дерев`яні та чи металеві палиці та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинила умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальний проступок, передбачений частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Положеннями ч.2 та 3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваної ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_6 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, вона беззаперечно визнає; згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; їй роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без її участі. У разі визнання винуватою, прохала призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_6 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Також до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_4 зазначає, що вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; їй роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без її участі.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст.381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 , інтереси якої представляє захисник ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком; ставлення обвинуваченої до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченої.

Беручи до уваги викладене, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої, передбачених ст.67 КК України, суд вважає необхідним призначити

ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петрівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381 та ст.382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1