1Справа № 335/8166/23 1-кп/335/403/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі

головуючого - судді ОСОБА_2

при секретарі - ОСОБА_3

за участю прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_1 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в умовах дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, що був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовженого в подальшому Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 01 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, Указом від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ, Указом від 06.11.2023 р. № 734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ, Указом від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженого Законом України від 06.02.2024

№ 3564-ІХ, матеріали кримінального провадження № 0001129 від 13.07.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гуляйполе Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, такого, що на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що станом на час ухвалення вироку проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений день липня 2022 року, знаходячись у м. Гуляйполе Запорізької області, знайшов металевий кастет, який є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовленою з використанням промислового обладнання, після чого у нього виник умисел на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 , не маючи передбаченого законом дозволу, поклав знайдений кастет до своєї сумки, де став зберігати та періодично носити при собі.

13.07.2023 приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, переносив у сумці раніше придбаний кастет неподалік від буд. 55 по вул. Перемоги в м. Запоріжжя, де був зупинений працівниками поліції, якими в період час з 12 год. 10 хв. до 12 год. 34 хв. вказаного дня у останнього було вилучено вказаний кастет.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.263 КК України, а саме носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування, 29.08.2023 між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4, з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_1 , у присутності адвоката ОСОБА_5 - з іншої сторони, була укладена угода про визнання винуватості.

Так, за змістом вказаної Угоди, підозрюваний ОСОБА_1 в порядку співпраці з органом досудового розслідування повідомив про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, беззастережно визнав факти, покладені в основу обвинувачення, свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та його кваліфікацію за ч. 2 ст. 263 КК України. Враховуючи незначну ступінь тяжкості наслідків вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його щире каяття, відсутність шкоди, завданої фізичним чи юридичним особам, відсутність у підозрюваного судимостей, сторони узгодили застосування до підозрюваного покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Крім того, Угода про визнання винуватості від 29.08.2023 між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_1 містить умови про роз`яснення підозрюваному наслідків укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_4. просив затвердити вказану угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_1 просив затвердити укладену ним угоду, заявив про беззастережне визнання ним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також на запитання суду підтвердив, що він розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення ; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України;

3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, обвинувачений підтвердив, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник обвинуваченого, адвокат Панкратов Ю.В. думку свого підзахисного підтримав та також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Як зазначено у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 № 13, домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК).

Суд погоджується з тим, що, з огляду на наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, як щире каяття, домовленість про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, не суперечить вимогам закону про кримінальну відповідальність.

Таким чином, в ході підготовчого судового засідання судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості, подані суду на затвердження, не суперечать вимогам КК і КПК України, покладені в основу обвинувачення факти дійсно мали місце, вчинене обвинуваченим діяння кваліфіковане правильно, угода була укладена в присутності захисника, добровільно і без будь-якого стороннього протиправного впливу на волю обвинуваченого, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб .

Отже, підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не виявлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Питань про застосування, зміну чи скасування інших заходів забезпечення кримінального провадження перед судом порушено не було.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні слід покласти на обвинуваченого.

Долю речового доказу слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 314-316,369, 373-376, 468-476 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 29.08.2023, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4, з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_1 , у присутності адвоката ОСОБА_5 - з іншої сторони.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , узгоджене сторонами угоди покарання у виді ста двадцяти годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1195,00 грн.

Речовий доказ - кастет та первинне упакування, що поміщені до сейф-пакету № 2832330 з пояснювальними надписами, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію повного тексту вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_2