У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000271, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13 вересня 2023 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про проведення обшуку,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, у кримінальному провадженні №0000271, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13 вересня 2023 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про проведення обшуку.

Клопотання мотивовано тим, що 13 вересня 2023 року слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000271.

Під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та невстановлених осіб, виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , розробили протиправний механізм, відповідно до якого, особи призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, протиправно, по за офіційними пунктами пропуску, переправлялись за межі території України.

На виконання вказаного протиправного механізму ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленими особами, ОСОБА_5 на початку вересня 2023 року, але не пізніше 16.09.2023 використовуючи номер мобільного НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, при цьому достовірно знаючи, що ОСОБА_7 обмежено виїзд за кордон, повідомив останньому, що може організувати його переправлення за кордон поза офіційними пунктами пропуску. За виконання вказаних дій, ОСОБА_5 висунув пропозицію надання їм грошових коштів у розмірі 5000 доларів США відразу всією сумою та повідомив про необхідність прибуття ОСОБА_7 на територію Закарпатської області. З метою конспірації та не викриття правоохоронними органами злочинної діяльності, ОСОБА_5 у телефонні розмові назвав номер мобільного НОМЕР_2 та наказав ОСОБА_7 здійснювати спілкування з ним за вказаним номером через додаток «WhatsApp».

18.09.2023 ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_5 прибув в Закарпатську область, а саме в м. Мукачево та цього ж дня зателефонував ОСОБА_5 на номер мобільного НОМЕР_2 через додаток «WhatsApp», повідомивши останнього про своє прибуття. У телефонній розмові ОСОБА_5 надав вказівку ОСОБА_7 їхати до м. Хуст, поселитись у готелі та чекати на подальші вказівки та осіб, які переправлять його через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску. Прибувши до м. Хуст, ОСОБА_7 поселився у хостелі неподалік залізничного вокзалу по вул. Івана Франка. Цього ж дня, близько 19:00 години ОСОБА_7 зателефонувала невідома особа з номеру мобільного НОМЕР_3 та повідомила про необхідність вийти на вулицю до автомобіль марки «Audi» на іноземній реєстрації. Вийшовши на вулицю, ОСОБА_7 підійшов до припаркованого на узбіччі автомобіля марки «Audi» моделі «А4» з номерними знаками республіки Румунії за кермом якого знаходився ОСОБА_6 . Під час спілкування, ОСОБА_6 наказав ОСОБА_7 передати грошові кошти після чого вони разом поїдуть до кордону, однак ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_6 про те, що грошові кошти він передасть ближче до кордону так як хвилюється про них, на вказану пропозицію ОСОБА_6 не погодився та повідомив ОСОБА_7 про те, що у нього будуть проблеми якщо його спіймають з грошовими коштами, після чого ОСОБА_6 поїхав у невідомому напрямку. Про вказану подію ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 за номером НОМЕР_2 через додаток «WhatsApp», який у телефонній розмові сказав, що все владнає та щоб ОСОБА_7 не хвилювався за свої грошові кошти, після чого наказ переселитись у інший готель в м. Хуст.

21.09.2023 ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_5 поселився у хостелі «Хуст» по вул. Романа Шухевича, 2. О 12 години 15 хвилин ОСОБА_5 з номера НОМЕР_2 через додаток «WhatsApp» зателефонував ОСОБА_7 та запитав у якому готелів він заселився та наказав очікувати дзвінка. Близько 15 години 00 хвилин з прихованого номеру ОСОБА_7 зателефонувала невідома особа та повідомила, що вона від ОСОБА_5 , запитав в якому готелі він знаходиться та сказав, що найближчим часом приїде ще з одною особою. Через невеликий проміжок часу ОСОБА_7 знову зателефонувала невідома особа та наказала виходити на вулицю біля хостелу «Хуст». Під час перебування ОСОБА_7 на вулиці біля хостелу «Хуст» ним передано грошові кошти у сумі 5000 доларів США ОСОБА_8 , з яким знаходився ще один чоловік, яким у подальшому виявився ОСОБА_9 . У подальшому під час перебування ОСОБА_7 у номері 14 хостелу «Хуст» ОСОБА_9 повідомив останньому, що має намір перетнути державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску та за дану послугу він заплатив невідомим особам грошові кошти у сумі 5000 доларів США та отримав вказівку від невідомих осіб на очікування з ОСОБА_7 у номері хостелу для їхнього подальшого перетину кордону.

В подальшому, 22.09.2023 приблизно о 19:30 годині, ОСОБА_6 , діючи під керівництвом ОСОБА_5 , умисно, з метою доведення свого протиправного умислу щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_10 за кордон, приїхав на автомобілі марки «Audi» моделі «А4» з номерними знаками республіки Румунії « НОМЕР_4 » до хостелу «Хуст», що в м. Хуст, по вул. Романа Шухевича, 2, де згідно попередньої домовленості з ОСОБА_5 на них чекали ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , що було попередньо домовлено в телефонному режимі з ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_7 , діючи під контролем правоохоронних органів та ОСОБА_10 сіли до вказаного автомобіля де також знаходилась невідома особа, які наказали вимкнути мобільні телефони та розповіли їм деталі перетину ним кордону по за офіційними пунктами пропуску та поїхали в напрямку с. Тересва, Тячівського району де проходить державний кордон України та Румунії.

По дорозі до с. Тересва з м. Хуст, на околиці ОСОБА_6 та невстановлена особа, які діяли під керівництвом ОСОБА_5 , зупинились на узбіччі дороги та до салону автомобіля автомобілі марки «Audi» моделі «А4» з номерними знаками республіки Румунії « НОМЕР_4 » сів ще один громадянин України, яким виявився ОСОБА_11 , який також мав намір перетнути державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску за грошову винагороду. Під час руху автомобіля ОСОБА_6 та невстановлена особа проводили інструктаж ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 щодо руху до державного кордону, а також їхні дії на випадок зупинки їх працівниками правоохоронних органів.

Після чого, близько 20:15 годині, ОСОБА_6 та невстановлена особа, які діяли під керівництвом ОСОБА_5 зупинились у смт. Буштино, Тячівського району де на узбіччі дороги очікував автомобіль марки «Skoda» моделі «Super B» з номерними знаками НОМЕР_5 , після зупинки автомобіля, ОСОБА_6 наказав ОСОБА_7 , ОСОБА_10 пересісти до автомобіля марки «Skoda». У салоні автомобіля марки «Skoda» за кермом якого перебував ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також невстановлена особа, яким виявився ОСОБА_13 , який мав намір перетнути державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску. Під час розмови ОСОБА_12 надав вказівку ОСОБА_13 зателефонувати йому після вдалого перетину кордону. О 21:29 годині ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 рухаючись автомобілем марки «Skoda» за кермом якого перебував ОСОБА_12 поблизу с. Крива, Тячівскього району, пересіли до автомобіля марки «Audi» моделі «А4» з номерними знаками республіки Румунії « НОМЕР_4 » під керуванням ОСОБА_6 у салоні якого знаходився ОСОБА_11 .

В подальшому, близько 21:32 години автомобіль марки «Audi» моделі «А4» з номерними знаками республіки Румунії « НОМЕР_4 » під керуванням ОСОБА_6 зупинився у с. Тересва, Тячівського району та ОСОБА_6 наказав виходити ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 пересісти до автомобіля марки «Jeep» номерні знаки НОМЕР_6 під керування невстановленої особи, вказана особа провела інструктаж пасажирам щодо маршруту руху до Державного кордону України. О 22:01 годині автомобіль марки «Jeep» номерні знаки НОМЕР_6 під керуванням невстановленої особи зупинився у полі на околиці с. Тересва, Тячівського району, водій наказав ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 вийти з автомобіля та чекати на цьому місці подальших вказівок. Через деякий час, невстановлена особа, водій автомобіля марки «Jeep» номерні знаки НОМЕР_6 повертається за кермом мотоцикла інструктує ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 про відповідальність за незаконний перетин державного кордону України, повідомляє вищевказаним особам про маршрут руху, про подолання річки, про подолання паркану, а також про дії коли вказані особи буду долати річку і це вже є кордоном.

23.09.2023 о 01:55 годині ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 за вказівкою невстановленої особи, почали рух у напрямку державного кордону України, у цей час до них підійшла інша невстановлена особа яка надала вказівки про необхідність останнім перейти через річку, надала інформацію про рух течії річки та продовжили рухатися в напрямку Румунії, вказавши при цьому напрямок руху, тим самим визначивши їм маршрут незаконного переправлення через державний кордон України в Румунію, після чого на відстані 190 метрів до лінії державного кордону України були викриті працівниками правоохоронних органів.

Слідчий зазначає, що з метою забезпечення всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження в ході досудового розслідування виникла необхідність у відшуканні та вилучені речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, а саме: мобільних телефонів чи інших засобів зв`язку, комп`ютерної техніки, які використовуються у протиправній діяльності, грошових коштів які отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, документів чи інших записів щодо здійснення протиправної, а також інших речей, документів та предметів, які мають доказове значення по даному кримінальному провадженню.

У клопотанні вказано на те, що у слідства є всі підстави вважати, що відшукувані документи та речі знаходяться за місцем проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію речових прав на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Слідчий зазначає, що у ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення для встановлення фактичних даних, що мають доказове значення і встановлення істини, виникла необхідність у відшуканні вищевказаних речей і документів за місцем проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 .

При цьому у клопотанні вказано на те, що отримання слідством дозволу на обшук з метою виявлення вищевказаних документів та речей, які мають значення для всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, оскільки ці документи необхідні для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні. Отримати відомості про зазначений вище злочин в інший спосіб, окрім як шляхом проведення обшуку неможливо, оскільки це може призвести до розголошення даних кримінального провадження, знищення речових доказів та уникнення відповідальності осіб які вчинили злочин. Обшуку підлягає як сам будинок, так і підсобні (господарські) приміщення (споруди), які до нього відносяться.

При обґрунтуванні клопотання слідчий посилається на положення ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 234 та з огляду на викладене, керуючись ст. ст. 110, 233 та 234 КПК України,- слідчий просить слідчого суддю:

задовольнити клопотання і винести ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку групі слідчих у складі заступника начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_15 , старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_16 , старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_17 , старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_18 за місцем проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення для встановлення фактичних даних, що мають доказове значення і встановлення істини, з метою відшукання мобільних телефонів чи інших засобів зв`язку, комп`ютерної техніки, які використовуються у протиправній діяльності, грошових коштів, які отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, документів чи інших записів щодо здійснення протиправної діяльності щодо незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та які, в свою чергу являються доказом і можуть мати значення для досудового розслідування.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав. Просив задоволити із підстав що в ньому наведені.

Заслухавши пояснення слідчого, з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 84,85,86 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Статтею 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як слідує зі змісту п.10 ч.3, ст. 214, ч.1 ст. 233 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні та проводяться лише після внесення відомостей щодо кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (крім огляду місця події у невідкладних випадках).

Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Нормами ст.233 КПК України встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Відповідно п.п.4, 5, 6, 8 ч.3 ст. 234 КПК України клопотання про обшук, повинно містити відомості про: підстави для обшуку; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Слідчим суддею встановлено, що 13 вересня 2023 року слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000271.

Під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та невстановлених осіб, виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Згідно матеріалів клопотання, а саме показів свідків, зокрема особи залученої до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_5 на початку вересня 2023 року, але не пізніше 16.09.2023 використовуючи номер мобільного НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, при цьому достовірно знаючи, що ОСОБА_7 обмежено виїзд за кордон, повідомив останньому, що може організувати його переправлення за кордон по за офіційними пунктами пропуску. За виконання вказаних дій, ОСОБА_5 висунув пропозицію надання їм грошових коштів у розмірі 5000 доларів США відразу всією сумою та повідомив про необхідність прибуття ОСОБА_7 на територію Закарпатської області. З метою конспірації та не викриття правоохоронними органами злочинної діяльності, ОСОБА_5 у телефонні розмові назвав номер мобільного НОМЕР_2 та наказав ОСОБА_7 здійснювати спілкування з ним за вказаним номером через додаток «WhatsApp».

Згідно особової картки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , користується моб тел.. НОМЕР_1 .

Окрім того, згідно особової картки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його адресою реєстрації є: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію речових прав на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У Постанові від 14.06.2018 року у справі № 11-386 сап 18, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що вмотивованість ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи повинна бути в межах, які не розкривають таємницю досудового розслідування, зокрема в ній повинні бути наведені аргументи, що переконали суддю у задоволенні чи відхиленні такого клопотання. При цьому нормами КПК України не передбачено обов`язку слідчого судді перелічувати всі обставини кримінального провадження і викладати в ухвалі про надання дозволу на обшук усі відомі і встановлені відомості.

На переконання слідчого судді, слідчим доведено, що доступ до зазначених у клопотанні речей неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, у зв`язку можливістю їх знищення, враховуючи правові підстави для проведення обшуку, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки обшуку, розумність та співрозмірність обшуку завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також неможливість досягнення мети, на яку посилається слідчий, без застосування цих заходів, слідчий суддя вважає, що за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей, які мають значення для досудового розслідування, тому клопотання є обґрунтоване та підлягає задоволенню в цій частині.

Слідчий суддя вважає доведеним, що оскільки згідно матеріалів клопотання, результатами проведених оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення можливо причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , то за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , можуть знаходитися: мобільні телефони, комп`ютерна техніка, які використовуються у протиправній діяльності, документи, щодо здійснення протиправної діяльності щодо незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, через державний кордон України.

Слідчий суддя переконаний, що слідчим наведено достатньо підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, відшуковувані речі та документи мають значення для досудового розслідування та відомості, які містяться у них можуть бути доказами під час судового розгляду, слідчим доведено, що доступ до речей неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, у зв`язку можливістю їх знищення чи спотворення, в зв`язку із чим, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню у вказаній частині.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом із тим, клопотання слідчого в частині надання дозволу на проведення обшуку за вказаною адресою, з метою відшукання та вилучення: грошових коштів отриманих злочинним шляхом задоволенню не підлягає.

Так, у клопотанні слідчим не вказано відомості (індивідуальна або родова характеристика) відшукуваних речей та документів, зокрема щодо того за якими індивідуальними або родовими ознаками особа, що здійснюватиме обшук, планує відрізнити такі.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 7 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст. 6 Конвенції.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

Зазначені міжнародні гарантії прав людини на недоторканість житла, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя, недоторканість прав власності нормативно визначені в Конституції України та є, відповідно до положень ст.2 КПК України, загальними засадами кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що згідно постанови від 17 лютого 2021 року справа № 263/10353/16-к провадження № 51-4972км20 ВС вказав на те, що системне тлумачення процесуальних норм, а саме статей 37, 39,236 КПК України, дає підстави стверджувати, що ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана прокурором, призначеним здійснювати процесуальне керівництво в порядку ст. 37 КПК України, або слідчим, визначеним керівником органу досудового розслідування в порядку ст. 39 цього Кодексу.

Приписи ст. 235 КПК України не зобов`язують слідчого суддю в ухвалі зазначати прокурора чи слідчого, який буде проводити обшук, натомість зазначена ухвала має містити відомості про прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук. Тобто, процесуальний закон зобов`язує слідчого суддю встановити, що клопотання надійшло від уповноваженої особи прокурора, включеного до групи прокурорів, або слідчого, якому доручено здійснювати розслідування, в порядку статей 37, 39, 216 КПК України. Судовий контроль під час розгляду клопотання про проведення обшуку здійснюється з метою забезпечення права на недоторканність житла чи іншого володіння особи. Водночас, зміст норм цього Кодексу не дає підстав для твердження про те, що до повноважень слідчого судді належать, крім здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ст. 3 КПК України), ще й інші, віднесені до повноважень прокурора та слідчого з організації досудового розслідування.

З огляду на вкладене вважаю, що клопотання підлягає задоволенню частково.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.93, 233, 234, 235 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000271, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13 вересня 2023 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про проведення обшуку,- задовольнити частково.

Надати дозвіл на проведення обшуку слідчим, що входять до групи слідчих у кримінальному провадженні №0000271, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13 вересня 2023 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення для встановлення фактичних даних, що мають доказове значення і встановлення істини, а саме: з метою відшукання мобільних телефонів, чи інших засобів зв`язку, комп`ютерної техніки, які використовуються у протиправній діяльності, документів чи інших записів, щодо здійснення протиправної діяльності щодо незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, через державний кордон України, всупереч обмеженням встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

У задоволені іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1