Справа№ 693/1093/23
Провадження № 1-кп/693/191/23
УХВАЛА

іменем України

17.10.2023 року м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в особі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Зарайськ Московської області, Росія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

адвокат обвинуваченого ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

На розгляді Жашківського районного суду Черкаської області перебуває справа № 693/1093/23 у кримінальному провадженні 0000168, відомості про яке 01.08.2023р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням, в якому зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

29.07.2023 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходячись в приміщенні житлового будинку за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де в ході раптово-виниклого конфлікту зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинив їй тілесні ушкодження.

За вказаним фактом сектором дізнання ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області розпочато кримінальне провадження № 0000168, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

09 серпня 2023 року до матеріалів кримінального провадження долучено висновок експерта від 09.08.2023 року № 05-7-01/392 відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото різаного поранення черевної стінки без ушкодження внутрішніх органів, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, тобто тілесних ушкоджень, небезпечних для життя потерпілої, в момент їх заподіяння.

11 серпня 2023 року у кримінальному проваджені змінено кваліфікацію кримінального діяння із ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України.

11 серпня 2023 року прокурором Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури визначено підслідність кримінального провадження № 0000168, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2023 за слідчим відділенням відділу поліції № 1 Уманського РУ поліції ГУНП в Черкаській області.

З урахуванням зібраних доказів 17.08.2023року ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 , оголошено та вручено повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 29 липня 2023 року близько о 17 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в

кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно і цілеспрямовано, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , взявши ніж та, утримуючи його у лівій руці, наніс ним один удар в ділянку живота ОСОБА_6 , спричинивши їй, тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото різаного поранення черевної стінки без ушкодження внутрішніх органів, які згідно висновку експерта № 05-7-01/392 від 09.08.2023 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, тобто тілесних ушкоджень, небезпечних для життя потерпілої ОСОБА_6 , в момент їх заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Причетність ОСОБА_3 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

23 серпня 2023 року слідчим суддею Жашківського районного суду Черкаської області відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 жовтня 2023 року включно.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, на даний час ризики, передбачені п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення продовжують існувати.

Обставинами, які підтверджують наявність вказаних ризиків є:

1)ОСОБА_3 може переховуватись від суду, оскільки він усвідомлює, що за вчинене кримінальне правопорушення йому загрожує покарання на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, не має стійких соціальних зв`язків про, що свідчить факт нанесення тілесних ушкоджень своїй співмешканці з якою він проживає разом досить тривалий час, не має постійного місця роботи, а тому може залишити місце свого фактичного проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того відповідно до вироку Жашківського районного суду Черкаської області від 03 лютого 2022 року ОСОБА_3 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового терміну на 1 рік 6 місяців, тому у разі визнання його винним за результатами судового розгляду у даному кримінальному провадженні до нього не можуть бути застосовані норми пільгового інституту кримінального права щодо повторного звільнення від покарання з випробуванням, що обумовлює можливість застосування в даному випадку виключної реальної міри покарання. Усвідомлення даної обставини обвинуваченим обґрунтовано посилює ризик виникнення в нього бажання уникнення кримінальної відповідальності та переховування у зв`язку з цим від суду, що як наслідок, унеможливить виконання завдань кримінального провадження;

2) ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків, потерпілу, понятих у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки обвинуваченому із матеріалів кримінального провадження відомі їх анкетні дані, при тому, що він усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує та пов`язані з цим наслідки для себе, так як і усвідомлює можливість та реальну здатність різними шляхами впливати на бажання та ставлення вказаних свідків, потерпілого до прийняття ними рішень щодо повноти, доцільності (виходячи з конкретної життєвої ситуації, в якій опинився свідок, потерпілий під впливом можливої поведінки обвинуваченого) для них давання правдивих показань під час судового розгляду, тому наявні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може впливати на них шляхом умовлянь, погроз, примусу для того, щоб останні змінили свої показання на його користь або взагалі відмовились надавати об`єктивні показання чи сприяти суду у встановленні всіх обставин, що мають значення у даному провадженні. Таким чином він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

3) може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності при цьому його остання судимість не погашена та має кримінально-правове значення, тобто може враховуватись при здійсненні кримінально-правової кваліфікації його діянь та при призначенні за нею покарань, крім того факти неодноразового вчинення ОСОБА_3 в минулому умисних кримінальних правопорушень характеризують його як особу, оскільки свідчать про антисоціальну спрямованість його особистості крім того, оскільки ОСОБА_3 в межах даного кримінального провадження обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти життя та здоров`я особи, тому з урахуванням фактів вчинення ним раніше умисних кримінальних правопорушень, наявні підстави вважати, що він і надалі вчинятиме кримінальні правопорушення, оскільки шляхом погашення судимостей не перевиховався та не переусвідомив суспільної небезпеки своїх вчинків.

Оскільки обставини, що свідчать про наявність вищевказаних ризиків мають об`єктивний характер та продовжують існувати, наявні достатні підстави вважати, що заявлені ризики не зменшились, а тому єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого є тримання під вартою.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, він може уникати кримінального провадження та покарання, може переховуватись від суду, тому обрання відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а без його участі, закінчити судовий розгляд у розумні строки не вдасться за можливе.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки прокурором не доведені ризики, передбачені п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив призначити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що обвинувачений має інше житло і тому може знаходитися під домашнім арештом в іншому житлі.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що проживає разом із потерпілою, на сьогодні вони примирились, свою провину він визнає.

Заслухавши доводи прокурора, думку адвоката, вивчивши матеріали, додані до клопотання, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 без застосування застави, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У відповідності до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно п.п.1,2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На уточнююче питання суду ОСОБА_3 пояснив, що вважає, що примирився з потерпілою, оскільки місяць з нею добре жив, проте зазначив, що з нею не спілкувався. Іншого житла, де в він міг знаходитись під домашнім арештом, в нього не має.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, не має стійких соціальних зв`язків, не має місця роботи та легального доходу, репутацію обвинуваченого, який був раніше судимий, на час кримінального провадження для забезпечення його швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, а також безпеки його учасників, запобігання вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 183, 199 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 днів, тобто до 16 грудня 2023 року включно.

Не визначати розмір застави ОСОБА_3 у відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 17.10.2023 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1