У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000320 від 08.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

28.09.2023 (здано до відділення поштового зв`язку 26.09.2023) до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000320 від 08.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України.

Обґрунтування вимог згідно з поданим клопотанням:

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2022 був накладений арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «iPhone» синього кольору; планшет марки «Lenovo» в чохлі чорного кольору; 2 (дві) банківські картки «ПриватБанк»: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; 2 банківські картки «РайфайзенБанкАваль»: № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ; грошові кошти, зокрема: купюра номіналом 100 гривень у кількості 5 штук; купюра номіналом 200 гривень у кількості 277 штук; купюра номіналом 500 гривень у кількості 136 штук; купюра номіналом 10 доларів США; купюра номіналом 20 доларів США у кількості 2 штук; купюра номіналом 50 доларів США у кількості 3 штук; купюра номіналом 100 доларів США у кількості 20 шт., мобільний телефон «iPhone ХS MAX», із забороню володіння, користування, розпорядження ними.

Власниками вказаного вилученого майна є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Враховуючи, що станом на дату звернення з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному проваджені власники майна не мають статусу підозрюваних у кримінальному провадженні, з моменту накладення арешту на майно не було проведено жодних слідчих дій, представник власників майна вважає, що в органу досудового розслідування відсутні підстави вважати, що вилучене майно отримано протиправним шляхом та необхідність у зберіганні вилученого майна на даний час відсутня.

Відомості про участь сторін при розгляді клопотання та фіксування судового процесу:

Представник власників майна адвокат ОСОБА_4 , власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи стислі строки розгляду клопотання про скасування арешту майна, встановлені ч.2 ст.174 КПК України, суд вважає можливим розглянути клопотання за відсутності прокурора.

Правове обґрунтування рішення:

В порядку підготовки справи до судового розгляду з Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області витребувано матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000320 від 08.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, для огляду в судовому засіданні.

Заслухавши власника майна ОСОБА_3 та представника власників майна адвоката ОСОБА_4 , вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000320 від 08.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2022 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «iPhone» синього кольору; планшет марки «Lenovo» в чохлі чорного кольору; 2 (дві) банківські картки «ПриватБанк»: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; 2 банківські картки «РайфайзенБанкАваль»: № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ; грошові кошти, зокрема: купюра номіналом 100 гривень у кількості 5 штук; купюра номіналом 200 гривень у кількості 277 штук; купюра номіналом 500 гривень у кількості 136 штук; купюра номіналом 10 доларів США; купюра номіналом 20 доларів США у кількості 2 штук; купюра номіналом 50 доларів США у кількості 3 штук; купюра номіналом 100 доларів США у кількості 20 шт., мобільний телефон «iPhone ХS MAX», із забороню володіння, користування, розпорядження ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За змістом ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

За ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в т.ч. предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2022 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000320 від 08.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, слідчий суддя виходив з того, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході обшуку, є збереження речових доказів, проведення судових експертиз, здійснення інших дій для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

З оглянутих у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження встановлено, що будь-яких слідчих дій з вилученим майном не проводилось.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»[ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Отже, підстав, які б обґрунтовували подальше втручання у права власників майна ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , шляхом збереження обмеження арештом їх прав на вилучене майно, не встановлено.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що представником власників майна доведено, що на даний час у застосуванні такого заходу кримінального провадження як арешт майна відпала потреба, а збереження такого арешту призвело б до невиправданого втручання у правомочності власників майна.

Враховуючи вищевикладене, клопотання представника власників майна адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 16, 98, 107, 131-132, 169, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000320 від 08.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2022 в справі № 357/3144/22 (провадження № 1-кс/357/701/22) у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000320 від 08.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «iPhone» синього кольору; планшет марки «Lenovo» в чохлі чорного кольору; 2 (дві) банківські картки «ПриватБанк», 2 банківські картки «РайфайзенБанкАваль»: грошові кошти, зокрема: купюра номіналом 100 гривень у кількості 5 штук; купюра номіналом 200 гривень у кількості 277 штук; купюра номіналом 500 гривень у кількості 136 штук; купюра номіналом 10 доларів США; купюра номіналом 20 доларів США у кількості 2 штук; купюра номіналом 50 доларів США у кількості 3 штук; купюра номіналом 100 доларів США у кількості 20 шт., мобільний телефон «Phone ХS MAX» із забороною володіння, користування, розпорядження ними.

Зобов`язати прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_6 направити повідомлення про виконання ухвали слідчому судді.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 23.10.2023 о 9:00.

Слідчий суддя: Олег ГРЕБІНЬ