Справа № 461/9339/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1298/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000765 від 07.10.2023 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 09 листопада 2023 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Галицького районного суду м. Львова від 09 листопада 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (два) місяці арешту.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, з врахуванням ч. 1 п. 4 ст. 72 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27.04.2023 р. та остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 (пяти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з розрахунку, що 1 (одному) дню арешту відповідає 1 (один) день позбавлення волі.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави вартість проведення експертизи від 23.10.2023 р. у сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн., 00 коп.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, під час прогулянки в Державній установі «Львівська установа виконання покарань» №19 Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 20, придбав, шляхом знахідки, один полімерний згорток чорного кольору наповнений речовиною рослинного походження темно зеленого кольору та усвідомлюючи, що вказана речовина є наркотичним засобом канабісом, заніс такий у камеру № 146, де заховав його в праву кишеню штанів у які був одітий, та зберігав для власного вживання без мети збуту до 06.10.2023.

В подальшому, 06.10.2023 р., о 17:00 год. працівниками ДУ «Львівська установа виконання покарань» №19 Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України під час проведення позапланового раптового обшуку у камері №146, за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 20, у ОСОБА_6 , виявлено полімерний згорток чорного кольору. В подальшому в службовому приміщенні, старшим дізнавачем вилучено 1 полімерний згорток чорного кольору наповнений речовиною рослинного походження темно зеленого кольору, що згідно з висновку експерта є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою 6,421 грам.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив дії, спрямовані на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 09 листопада 2023 року щодо ОСОБА_6 змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання за сукупністю вироків. Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту. На підставі ч.1 ст. 71 КК України вважати ОСОБА_6 засудженим за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду від 27.04.2023 до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 5 місяців 30 днів. Строк відбування покарання обчислювати з 09.11.2023.

В обґрунтування апеляційних вимог, зазначає, що судом не встановлено належним чином невідбуту ОСОБА_6 частину покарання за попереднім вироком Самбірського міськрайонного суду від 27.04.2023.

Звертає увагу, що судом не враховано, що ст. 71 КК України передбачає приєднання лише невідбутої частини покарання, а не покарання загалом.

Прокурор вказує, що ОСОБА_6 засуджений вироком Самбірського міськрайонного суду від 27.04.2023 за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, строк якого обчислювався з моменту обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту (10.03.2023). Та невідбута частина покарання за вказаним вироком на час ухвалення оскаржуваного вироку від 09.11.2023 становила 4 роки 4 місяці 30 днів. Тому, суд призначивши ОСОБА_6 покарання за нове кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, у виді 2 місяців арешту, мав приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 27.04.2023 та строк остаточно призначеного покарання з урахуванням невідбутої частини не міг бути більшим 4 років 6 місяців 30 днів.

Заслухавши доповідача, виступи учасників судового процесу, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, апеляційний суд не проводить їх детальний аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.

Доводи прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання ОСОБА_6 колегія суддів вважає обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Оскаржуваним вироком Галицького районного суду м. Львова від 09.11.2023 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який він вчинив до повного відбуття покарання за попереднім вироком Самбірського міськрайонного суду від 27.04.2023, та призначено йому покарання у виді 2 місяців арешту.

Вважаючи обґрунтованим визнання судом першої інстанції обставин, які характеризують особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, колегія суддів погоджується з видом і розміром призначеного покарання обвинуваченому, оскільки таке призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України.

На підставі ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України ОСОБА_6 частково приєднано невідбуте покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду від 27.04.2023 та призначено остаточне покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Самбірського міськрайонного суду від 27.04.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до остаточного покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, строк якого обчислювався з моменту обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту (10.03.2023). Тому, невідбута частина покарання за вказаним вироком на час ухвалення оскаржуваного вироку від 09.11.2023 становила 4 роки 5 місяців 1 день. Суд першої інстанції належним чином не встановив невідбуту частину покарання за попереднім вироком Самбірського міськрайонного суду від 27.04.2023 та необгрутовано приєднав покарання у виді 5 років 1 місяця.

06 лютого 2024 року на момент постановлення ухвали Львівським апеляційним судом, невідбута частина покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду від 27.04.2023 становить 4 роки 2 місяці 4 дні.

Тому, відповідно до ч. 1, 4 ст. 71 та ст. 72 КК України, колегія суддів вважає за потрібне до покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 09.11.2023 у виді 2 місяців арешту, яке при складанні покарань за сукупністю вироків переводиться в більш суворий вид покарання у виді 2 місяців позбавлення волі, приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду від 27.04.2023, яка на момент постановлення ухвали становить 4 роки 2 місяці 4 дні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин вирок суду першої інстанції підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

У решті вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задоволити.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 09 листопада 2023 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити.

ОСОБА_6 вважати засудженим за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 місяців арешту.

На підставі ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду від 27.04.2023 у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці 4 дні.

В решті вирок Галицького районного суду м. Львова від 09 листопада 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою з моменту отримання копії ухвали в той же строк.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3