УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/2427/20

Провадження №1-кс/348/4/24

10 січня 2024 року м. Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавача СД Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 30.08.2023 про закриття кримінального провадження № 0000227 від 20.11.2020,-

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з скаргою на постанову старшого дізнавача СД Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 30.08.2023 про закриття кримінального провадження № 0000227 від 20.11.2020.

В обгрунтування скарги посилається на те, що в рамках надання правової допомоги ОСОБА_4 нею у Надвірнянський РВП ГУНП в Івано-Франківській області було подано 23.11.2023 адвокатський запит, в якому вона, зокрема, просила надати інформацію про хід здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000227 від 20.11.2020 за ч. 1 ст. 125 КК України, у якому ОСОБА_4 є потерпілим.

04.12.2023 засобом поштового зв`язку нею отримано відповідь на адвокатський запит, в якому дізнавачем повідомлено, що кримінальне провадження закрито, про що винесено постанову від 30.08.2023, та направлено копію постанови.

З резолютивної частини постанови вбачається, що дізнавач прийшла до висновку про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З даною постановою сторона заявника не погоджується, вважають, що кримінальне провадження закрито з грубим порушенням кримінально-процесуального закону. У оскаржуваній постанові дізнавача про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення такого процесуального рішення, не встановлені фактичні обставини, які дозволяють прийти до висновку, що відсутній склад кримінального правопорушення, не вказані підстави для прийняття такого рішення та не наведені дані, які підтверджують обґрунтованість таких висновків органу досудового розслідування. Рішення про закриття кримінального провадження вважають передчасним, дізнавачем не вчинено повного комплексу слідчих розшукових дій, вважаємо постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Так, в резолютивній частині постанови про закриття кримінального провадження не вказано особу, в діях якої відсутній склад кримінального правопорушення. Зокрема оскаржувана постанова не містить зазначення, що саме в діях ОСОБА_6 відсутній склад правопорушення, та не містить жодного аналізу дій вказаної особи, які не складають склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що не відповідає вимогам ст. 91 КПК України. Дізнавач не вказав, які саме дії були вчинені ОСОБА_6 та чому вказані дії не містять складу правопорушення, не вжито заходів для встановлення дій та механізму нанесення тілесних ушкоджень, тому рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова незаконною.

Також органом досудового розслідування допущено недбалість, та порушено порядок проведення судово медичних експертиз при встановленні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Досудове розслідування в формі дізнання в даному кримінальному провадженні проводилось не об`єктивно.

Зокрема, матеріали кримінального провадження не містять доказів вручення потерпілому копії постанови про призначення вказаної експертизи, не містять розписки про те, що він повідомлений про дату та час проведення експертизи.

Таким чином, потерпілого не повідомляли про дату проведення експертизи, отже він був позбавлений права на проведення об`єктивного досудового розслідування в справі, де він є потерпілим.

Також зазначає про недотримання органом досудового розслідування розумних строків вчинення процесуальних дій, в частині строків призначення експертиз. Зокрема постанова про закриття кримінальною провадження не містить жодних відомостей про те, в зв`язку чим дізнавачем допущено зволікання тривалістю в однин місяць, та не призначено експертизи, одразу після відкриття кримінального провадження.

Також згідно висновку експерта № 326 від 23.12.2020 в частині даних експертизи вказано: рентгендіагностиш № 11064 від 20.11.2020 року на ренгенограм відмічається порушення цілісності відростка скулової кістки».

Тобто, ще при первинній експертизі в розпорядженні експертів та в органу дізнання були об`єктивні відомості про наявність тілесних ушкоджень у вигляді перелому, який в підсумках жодної з експертиз взагалі не описаний.

Таким чином, органом досудового розслідування були допущені наступні порушення: не повідомлено потерпілого про дату, час та місце проведення комісійної експертизи, чим позбавлено його можливості прибути; експертиза призначена органом дізнання через півроку з дня нанесення тілесних ушкоджень, не проведено огляд експертом потерпілого в розумний строк, доки тілесні ушкодження були видимі на тілі потерпілого; поставлені перед експертами некоректні запитання, в частині способу нанесення тілесних ушкоджень. Вказані порушення в сукупності призвели до створення формальних підстав для закриття кримінального провадження на підставі відсутності складу кримінального правопорушення.

Також при проведенні слідства в формі дізнання не вчинено необхідних слідчих (розшукових) дій для встановлення істини в справі. Зокрема не проведено слідчих експериментів.

Оскільки в поясненнях свідків та очевидців події містяться розбіжності, без проведення слідчих експериментів з метою перевірки та уточнення відомостей, неможливо достеменно встановити чи в дійсності допитані особи були очевидцями події. Тому без проведення даних слідчий дій неможливо достеменно стверджувати про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 К України.

Крім того органом досудового розслідування за три роки проведення дізнання не вчинено жодних слідчих (розшукових) дій для відшукання знаряддя злочину.

Окрім цього зі змісту мотивувальної частини постанови про закриття кримінального провадження № 0000227 від 20.11.2020 року, за ч. І ст. 125 КК України, вбачається, що дізнавач обмежилась простим переліком доказів (в т.ч. формальним викладом свідчень опитаних осіб), які були здобуті під час досудового розслідування, не проаналізувавши їх з точки зору достатності та взаємозв`язку щодо встановлення фактичних обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення, дізнавач не вжила заходів для встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, не провела визначені законом слідчі (розшукові) дії, не встановила де перебуває знаряддя вчинення злочину, не вказала, які саме докази спростовують доводи потерпілого про вчинення стосовно нього правопорушення за обставин, на які він посилається у своїх поясненнях, не обґрунтувала належним чином свої висновки щодо наявності правових підстав для закриття провадження.

Щодо строку оскарження зазначає, що про прийняте дізнавачем рішення про закриття кримінального провадження захиснику скаржника стало відомо 04.12.2023, а тому останнім днем строку на оскарження постанови є 13.12.2023. Тому вважає, що строк на звернення до слідчого судді ними не пропущено.

В зв`язку з вище наведеним просить ухвалити судове рішення, яким скасувати оскаржувану постанову старшого дізнавача СД Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 30.08.2023 про закриття кримінального провадження № 0000227 від 20.11.2020 за ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні представник заявника підтримала скаргу з підстав, викладених у скарзі, та просила її задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, попередньо подала письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши доводи скарги та додані матеріали, та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

За змістом положень кримінального процесуального законодавства, у т.ч. і ст. 284 КПК України, прийняття рішення про закриття провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено, що 20.11.2020 до ЄРДР за № 0000227 було внесено відомості за заявою ОСОБА_4 про те, що 19.11.2020 о 16.40 год. в с. Лоєва по вул. Черемшини сусід ОСОБА_6 під час конфлікту спричинив заявнику тілесні ушкодження, з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.

За наслідками проведених слідчих дій та зібраних доказів, постановою дізнавача СД Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 30.08.2023 кримінальне провадження № 0000227 від 20.11.2020 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку із відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставн справи та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження, при проведенні досудового розслідування кримінального провадження № 0000227, дізнавачем були ретельно перевірені обставини, викладені в заяві потерпілого ОСОБА_4 про злочин, та проведені необхідні слідчі та процесуальні дії, а саме: допитано потерпілого ОСОБА_4 , допитано свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відібрано пояснення у ОСОБА_6 , на якого вказував у заяві потерпілий як на особу, що спричинила йому тілесні ушкодження, допитано як свідків працівників поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , призначено судово-медичну, додаткову судово-медичну, та комісійну судово-медичні експертизи.

Як вбачається зі встановлених дізнавачем обставин, свідок ОСОБА_7 , надала взаємнопротилежні свідчення щодо події правопорушення, аніж свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Зокрема свідок ОСОБА_7 вказала на наявність протиправних дій зі сторони ОСОБА_6 по відношенню до потерпілого ОСОБА_4 , а свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вказали про відсутність таких дій. Свідки працівники поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у своїх поясненнях також не підтвердили наявність протиправних дій зі сторони ОСОБА_6 по відношенню до потерпілого ОСОБА_4 . Про цьому слід зазначити, що свідок ОСОБА_7 є заінтересованою особою, оскільки є дружиною ОСОБА_4 , тому її свідчення необхідно оцінювати критично.

Згідно висновку експерта за результатами проведення комісійної судово-медичної експертизи стосовно ОСОБА_4 встановлено, що у ОСОБА_4 були тілесні ушкодження: забій м`яких тканин з травматичним набряком в ділянці лівої надбрівної дуги та виличної ділянки, з крововиливом в ділянки повік лівого ока, який утворився від дії тупого твердого предмету, міг утворитись внаслідок не менше 1 контакту в ліву половину обличчя, як при нанесенні удару тупим твердим предметом яким могли бути як рука сторонньої особи так і інший тупий твердий предмет, так і при падінні на площину з положення стоячи та ударі лівою половиною обличчя до тупого твердого предмету, про що свідчить локалізація тілесних ушкоджень, а саме забій м`яких тканин на виступаючих частинах обличчя (надбрівна та вилична ділянки). Вказані тілесні ушкодження можуть відповідати терміну, вказаному у постанові, і згідно п. 2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень. Перебування ОСОБА_4 на лікуванні більше 6 днів не відповідає характеру тілесних ушкоджень і не враховується в судово-медичних підсумках. Вказаний в медичній карті стаціонарного хворого КНП «Надвірнянська ЦРЛ» ОСОБА_4 діагноз: «забій лівої тім`яної ділянки садна» не підтверджені об`єктивними морфологічними даними і не враховуються і судово-медичних підсумках. В зв`язку з тим, що на засідання комісії експертів для проведення комісійної судово-медичної експертизи не з`явились лікарі-спеціалісти та ОСОБА_4 , вирішити питання про наявність у ОСОБА_4 черепно-мозкової травми та перелому виличної кістки немає можливості.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Частиною 1 ст. 125 КК України встановлено кримінальну відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

Об`єктом даного кримінального правопорушення є здоров`я особи.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, характеризується вчиненням легкого тілесного ушкодження. У даному випадку йдеться про легке тілесне ушкодження, що не спричинило таких наслідків, як короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності. Таким тілесним ушкодженням є ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (синець, подряпина тощо).

Суб`єктом даного кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується прямим або непрямим умислом. Якщо умисел винного було спрямовано на заподіяння тяжких тілесних чи середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а в результаті його дій потерпілому було заподіяно лише легкі тілесні ушкодження, вчинене слід кваліфікувати за спрямованістю умислу - за відповідними частинами статей 15 і 121 або 122 КК України.

Окрім цього стаття 125 КК України передбачає настання кримінальної відповідальності виключно за умисне тілесне ушкодження.

За результатами проведеного досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні дізнавач дійшов висновків про те, що під час досудового розслідуваня зібрано не достатньо доказів, які б давали підстави для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення по інкримінованому факту, оскільки інших доказів умисного протиправного посягання, крім свідчень потерпілого ОСОБА_4 , які б підтверджували вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, немає.

Посилання скаржника, як на підстави для скасування постанови дізнавача, на те, що в резолютивній частині постанови про закриття кримінального провадження не вказано особу, в діях якої відсутній склад кримінального правопорушення, що було порушено порядок проведення судово-медичних експертиз при встановленні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що не було проведено необхідних слідчих дій, зокрема слідчих експериментів, що не було вчинено жодних слідчих (розшукових) дій для відшукання знаряддя вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає такими, що не вплинули на повноту досудового розслідування та законність і обгрунтованість прийнятого дізнавачем рішення, оскільки обставини події дізнавачем було встановлено шляхом допиту його учасників ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які були очевидцями події, працівників поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які були присутні на місці події, а також було проведено відповідні судово-медичні експертизи (судово-медичну, три додаткові судово-медичні, та комісійну судово-медичні експертизи) з метою встановлення тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_4 , та вказані докази та встановлені обставини враховано при прийнятті рішення.

Також необхідно зазначити, що посилання скаржника на те, що у висновках експертів не враховано рентгендіагностику потерпілого ОСОБА_4 № 11064 від 20.11.2020, в якій відмічається порушення цілісності відростка скулової кістки, є необґрунтованими, оскільки предметом дослідження експертів були всі надані медичні документи, в тому числі вказана рентгендіагностика (додаткові судово-медичні експертизи за медичними документами), та дані, зазначені в медичних документах, враховані у висновках експертів. При цьому у поданій скарзі відсутні докази про те, що сторона потерпілого зверталась до дізнавача чи прокурора із відповідними заявами про невідповідність чи незаконність висновків експертів.

Крім того слідчий суддя зазначає, що в мотивувальній частині постанови дізнавачем зазначено, що під час досудового розслідування зібрано не достатньо доказів, які б давали підстави для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення по інкримінованому факту, оскільки інших доказів умисного протиправного посягання, крім свідчень потерпілого ОСОБА_4 , які б підтверджували вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, немає. Тому не зазначення особи ОСОБА_6 у резолютивній частині постанови не свідчить про її незаконність та необ`єктивність.

Окрім цього аналіз норм КПК України свідчить про те, що проведення такої слідчої дії як слідчий експеримент є правом, а не обов`язком, дізнавача, слідчого, прокурора, а метою здійснення такої процесуальної дії є перевірка і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. При цьому, сторона кримінального провадження, яка звертається до дізнавача, слідчого, прокурора, із клопотання про ініціювання проведення слідчого експерименту, повинна довести необхідність здійснення такої процесуальної дії, зіславшись на відповідні обставини, які такого вимагають. Однак у поданій скарзі відсутні докази про те, що сторона потерпілого зверталась до дізнавача чи прокурора з відповідним клопотанням про проведення слідчих експериментів.

Слідчий суддя вважає, що процесуальне рішення дізнавача про закриття кримінального провадження відповідає положенням ст.ст. 94, 110 КПК України, оскільки в оскаржуваній постанові міститься аналіз зібраних доказів, на підставі яких дізнавач зробив обґрунтований висновок про відсутність достатніх та об`єктивних даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 умисне легке тілесне ушкодження.

Також слідчий суддя вважає, що висновки дізнавача про відсутність складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, а тому не приймає доводи скарги ОСОБА_4 та його представника.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що під час досудового розслідування було проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, дізнавач, встановивши обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, надав їм належну оцінку, та з урахуванням отриманих доказів, слідчим було прийнято обгрунтоване та вмотивоване рішення про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи вище наведене, оцінюючи зібрані під час досудового розслідування матеріали, слідчий суддя вважає оскаржувану постанову дізнавача законною та обґрунтованою, та не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавача СД Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 30.08.2023 про закриття кримінального провадження № 0000227 від 20.11.2020 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до ч. 2 ст. 309, ч.ч. 1, 2 ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1