Справа № 302/13/24
Провадження № 1-кс/302/11/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2024 р.смт.Міжгір`я

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Міжгір`я клопотання заступника начальника СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатської області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Колочава Міжгірського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , освіта базова середня, непрацюючого, не одруженого, особи з інвалідністю 2 групи загального захворювання, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судимого,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000005 від 03.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

04.01.2024 року до слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання заступника начальника СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

У поданому клопотанні слідчий зазначає, що слідчим відділенням ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000005 від 03.01.2024 рокута в ході досудового розслідування встановлено, що 31 грудня 2023 року, близько 06.00 години ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли в процесі вживання спиртних напоїв та ревнощів, затіяв сварку з своєю співмешканкою ОСОБА_8 . В ході сварки, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, в присутності малолітньої дитини співмешканки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останній умисно наніс не менше двох ударів кулаком правої руки в живіт, від яких ОСОБА_8 присіла на ліжко спальної кімнати. Надалі, продовжуючи свої злочинні дії на спричинення тілесних ушкоджень, на протязі дня 31.12.2023 року близько 14.00 год., ОСОБА_5 умисно наніс один удар кулаком руки в живіт, близько 22.00 год., наніс два удари кулаком руки в живіт та близько 00.00 год. вже 01 січня 2024 року наніс три удари кулаком руки в живіт в той час, як потерпіла лежала на ліжку та не чинила будь-який опір через важкий стан здоров`я. Після цього, в другій половині дня 01 січня 2024 року, зрозумівши можливі наслідки та важкий стан здоров`я потерпілої направився до пункту надання екстреної медичної допомоги с. Колочава Хустського району Закарпатської області та повідомив про поганий стан потерпілої, після чого останню було госпіталізовано до Міжгірської РЛ де ОСОБА_8 , не приходячи до тями від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла.

У результаті протиправних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження, зокрема на шкірних покривах грудної клітки з права по боковій поверхні синці синьо-фіолетового кольору, синці синьо-фіолетового кольору правого плеча по внутрішній поверхні, синці синьо-фіолетового кольору грудної клітки зліва, що згідно лікарського свідоцтва про смерть №2-М від 03.01.2024 року призвели до гіповолемічного шоку, масивної внутрішньої кровотечі, множинних пошкоджень органів черевної порожнини. Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок тупої травми черева, яка призвела до множинних розривів селезінки, множинних крововиливів в сальник, брижу тонкого та товстого кишківника, в жирову клітковину обох нирок, в круглу зв`язку печінки, в жовчний міхур, в підшкірно-жирову клітковину передньої стінки черева, множинні синці тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, внаслідок яких і розвинулася масивна внутрішня крововтрата, яка призвела до шоку, що і стало безпосередньою причиною її смерті.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.2 ст.121 КК України.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Слідчим у клопотанні зазначається, що обґрунтована підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними у даному кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом інспектора-чергового ВП про надходження зі служби «102» повідомлення про смерть ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 03.01.2024 року, під час якого виявлено сліди подібні до крові на паперовому згортку; протоколом огляду трупа з виявленими тілесними пошкодженнями на тілі ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 03.01.2024 року; протоколом допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 03.01.2024 року; протоколом допиту свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 від 04.01.2023 року; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 ; протоколом паталогоанатомічного дослідження №1.

Для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам підозрюваного переховатися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого, які безпосередньо проживають неподалік від його будинку, сховати або знищити знаряддя злочину, так як тілесні ушкодження, виявлені в потерпілого, вказують на використання тупого предмету, з метою нанесення тілесних ушкоджень та який в подальшому матиме суттєве значення для встановлення істини по кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню істини іншим чином через своїх знайомих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Та слідчий вважає, що існують ризики порушення цих процесуальних обов`язків, оскільки підозрюваний, будучи на волі, може порушити будь-який із вищеперерахованих процесуальних обов`язків. А тому, з метою уникнути покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду і вчиняти нові умисні злочини проти життя та здоров?я особи. Крім того, по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено і існує необхідність у проведенні ряду слідчих дій, яким підозрюваний може перешкодити, зокрема призначення відповідних експертиз по знаряддю злочину і підозрюваний може приховати факт, яким предметом наносив тілесні ушкодження. Слідчий вказує, що підозрюваний ОСОБА_5 перестарілих осіб на утриманні не має, його малолітні діти перебувають на утриманні баби ОСОБА_15 та, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження: потерпілого, експертів, спеціалістів, свідків з метою зміни ними показань та відмови від них, шляхом умовлянь, погроз, залякувань, не виключаючи спроби підкупу останніх.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, наслідком якого є смерть людини, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років, є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної поведінки підозрюваного та не нададуть можливості уникнути вказаних ризиків. У зв`язку з чим, просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді взяття під варту.

В судовому засіданні заступник начальника СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатської області ОСОБА_3 підтримав подане ним клопотання за викладеними у ньому підставами та просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав у повному обсязі подане клопотання за наведеними у ньому підставами та просить клопотання слідчого задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_6 заперечує проти клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на відсутність певних ризиків, якими обґрунтовується подане слідчим клопотання, а також недоведеність слідчим тих обставин, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. Просить звернути увагу, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, є особою з інвалідністю ІІ групи, має на утриманні двох малолітніх дітей, а також матір похилого віку, яка є також особою з інвалідністю та потребує догляду. Просить обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника ОСОБА_6 у повному обсязі.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яким обґрунтовується доцільність застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дослідивши у повному обсязі додані до клопотання матеріали та проаналізувавши докази на обґрунтування клопотання у їх сукупності, виходячи з принципів об`єктивності, справедливості та розумності, вважаю, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає, але, разом з тим, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, виходячи з наступних підстав.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень п.п.1,2,3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно наданих суду матеріалів клопотання, Витягу з реєстру досудових розслідування від 04.01.2024 року та повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення підозрюваного, слідчого, думку прокурора, захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що: 1) підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Тримання під вартою, за нормами ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та доданими до клопотання матеріалами.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Разом з тим, слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту на користь підозрюваного, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому проведенні досудового розслідування у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

У відповідності до п.п.61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків та потерпілого, які безпосередньо проживають неподалік від будинку ОСОБА_5 , та який має можливість спілкування зі свідками, може будь-яким способом провокувати у свідків бажання змінити або відмовитись від своїх показань шляхом умовлянь, погроз, залякувань, не виключаючи спроби підкупу останніх, ризик чого, з огляду на особу підозрюваного, є дійсним та наявним.

Крім того, слідчим суддею приймається до уваги, що на теперішній час підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується характеристикою Колочавської сільської ради №9 від 04.01.2024 року, де проживає разом з двома малолітніми доньками: ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , скарг до сільської ради на даного громадянина не надходило, проте зловживає спиртними напоями. Також, як вбачається з копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 15.06.2022, ОСОБА_5 є особою з інвалідністю ІІ групи, загального захворювання, довічно.

При цьому, матеріали клопотання не містять жодних даних про можливість підозрюваного ОСОБА_5 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Тобто ризики, передбачені п.п.2,4,5 ч.1 ст.177 КПК України не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання та в судовому засіданні слідчим не доведені та всупереч вимогам ст.ст.132,177,184 КПК України, вказані відомості слідчим в судовому засіданні надані не були.

Крім того, в порушення вимог ст.183 КПК України, слідчим не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Слідчим також не доведено, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У справі Мамедова проти Росії 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Отже, з огляду на зазначені вище обставини, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який не є невиправдано обтяжливим для ОСОБА_5 та не буде значно обмежуватиме права підозрюваного та не позбавить права забезпечення побутових потреб, враховуючи проживання по сусідству його матері ОСОБА_15 , у зв`язку з чим, вважаю, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у даному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вказаний запобіжний захід, на думку слідчого судді, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, з метою чого, слідчий суддя вважає за доцільне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України

Отже, при розгляді клопотання слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та вчинення незаконного впливу на свідків у даному кримінальному правопорушенні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Запропонований до обрання підозрюваному ОСОБА_5 такий запобіжний захід як тримання під вартою, слідчий суддя вважає необґрунтованим, оскільки тримання під вартою, за нормами ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий (прокурор) доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчим в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 статтею 177 цього Кодексу, а сама тяжкість інкримінованого злочину не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом.

Разом з тим, в судовому засіданні слідчим не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження наявності обґрунтованих підстав для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 саме такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, тому з урахуванням вищенаведеного, наявність на утриманні ОСОБА_5 , двох малолітніх дітей та матері, яка є особою похилого віку, враховуючи матеріальний, сімейний стан, а також стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який є особою з інвалідністю ІІ групи, слідчий суддя вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає можливим та доцільним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосуванням електронного засобу контролю, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого, процесуального прокурора у даному кримінальному провадженні та суду за першою вимогою; 2) не залишати місце свого постійного проживання цілодобово; 3) утриматися від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами та потерпілим у кримінальному провадженні; 4) здати на зберігання до територіального підрозділу ГУ ДМС України в Закарпатській області паспорт для виїзду за кордон

Також, слідчий суддя враховує характер та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його вік, характеризуючи матеріали, матеріальний та сімейний стан, стан його здоров`я, відсутність судимостей.

Тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що на теперішній час існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, також незаконно впливати на свідків, потерпілого у даному кримінальному правопорушенні. Та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи підозрюваного та наявність і дійсність перерахованих ризиків, вважаю можливим застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання (перебування), та який саме зможе забезпечити дієвість даного кримінального провадження з вказаних вище підстав та слідчий суддя вважає, що такого запобіжного заходу як домашній арешт буде достатньо для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.132,176-179,181,184,193-196,532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати по першому виклику до СВ відділення поліції № 2 Хустського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області, Міжгірського відділення Хустської окружної прокуратури та/або суду на визначений день та час;

- заборонити покидати житлове приміщення за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- утриматися від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до територіального підрозділу ГУ ДМС України в Закарпатській області паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 11.12.2015 року (орган, що видав паспорт 2124),

- без застосування електронних засобів контролю.

Строк домашнього арешту відраховувати з 04 січня 2024 року.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом - до 03 березня 2024 року включно, або зміни запобіжного заходу, відповідно до положень глави 18 § 1 КПК України.

Виконання даної ухвали слідчого судді покласти на ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на заступника начальника СВ відділення поліції №2 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , процесуального прокурора ОСОБА_4 ..

Копію ухвали слідчого судді направити до ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області - для виконання та негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 для відома.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_1