ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/527/24
провадження № 1-кс/753/188/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000033, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою, четвертою статті 358, частиною другою статті 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

до Дарницького районного суду м. Києва вказане вище надійшло клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 11 січня 2024 року клопотання передано судді ОСОБА_1 .

Звертаючись із клопотанням про арешт майна, прокурор обґрунтував його наступним.

Дарницькою окружною прокуратурою міста Києва здійснюється нагляд за проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000033 від 18.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою, четвертою статті 358, частиною другою статті 364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 30.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу прийнято рішення, індексний номер 60696771, про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на нежитлову будівлю площею 159, 4 кв.м по АДРЕСА_1 . Підставою для прийняття рішення про проведення державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна стала довідка від 21.09.2021 № 21/09-080 та технічний паспорт від 21.09.2021 № 21/09-080 видані Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОСКОР».

У вказаному технічному паспорті зазначено, що на момент інвентаризації існуюча одноповерхова забудова площею 159, 4 кв.м мала цегляні стіни та залізобетонні перекриття.

Відповідно до довідки від 21.09.2021 № 21/09-080 нежитлова будівля збудована 1989 року господарським способом.

Також встановлено, що 22.12.2021 відділом № 2 Управління в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, розробленої 08.12.2021 фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 на замовлення ОСОБА_4 , здійснено державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 3, 1856 га по АДРЕСА_1 за категорією - землі житлової і громадської забудови, з видом використання - для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі, за цільовим призначенням - 03.10 для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займають підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутків та присвоєно кадастровий номер :90:004:0057.

Разом з тим, на теперішній час речові права на земельну ділянку за вказаною адресою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровані.

Як вбачається із пояснювальної записки до технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, земельна ділянка використовується для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі, що належить ОСОБА_4 на підставі вищевказаних довідки, технічного паспорту та право власності на об`єкт нерухомого майна посвідчено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проте, як вбачається із протоколу огляду від 16.10.2023 земельна ділянка з кадастровим номером :90:004:0057 наразі вільна від капітальних будівель та споруд.

Таким чином, саме у зв`язку із наявністю реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно нежитлової будівлі, яка належить ОСОБА_4 , за його заявою сформовано земельну ділянку та внесено відомості до Державного земельного кадастру.

Київською міською радою рішення про надання вказаної земельної ділянки, у тому числі для будівництва, ОСОБА_4 або іншим особам не приймалися.

Правовстановлюючі документи на земельну ділянку із кадастровим номером :90:004:0057 по АДРЕСА_1 будь-якими фізичними чи юридичними особами не отримувались (лист Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 27.10.2023 № 0570202/3-14377).

Крім того, згідно інформації Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 23.08.2023 № 073-2361, документи, що дають право на виконання підготовчих/будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва за адресою: АДРЕСА_1 не видавались та не реєструвались.

Відповідно до інформації Державної інспекції архітектури та містобудування України (ДІАМ) від 28.08.2023 № 8296/05/13-23 документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів по АДРЕСА_1 не виявлено.

За даними Порталу державної електронної системи у сфері будівництва (https://e-construction.gov.ua/) жодні дозвільні документи на будівництво за адресою: АДРЕСА_1 не значяться.

Згідно з електронною базою даних Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та даних Міської інформаційно-аналітичної системи забезпечення містобудівної діяльності, містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 не надавались, що підтверджується листом Департаменту від 09.11.2023 № 055-9317.

Також, у матеріалах, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний лист КП КМР «КМ БТІ» від 28.09.2021 про те, що нежитлова будівля по АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрована.

Крім того, згідно інформації вказаного Департаменту в реєстрі адрес у місті Києві, який ведеться згідно з Положенням про реєстр адрес у місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 22.05.2013 № 337/9394, відсутні відомості про документи щодо присвоєння об?єкту нерухомості поштової адреси: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією з листа Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 25.08.2023 № 101-7233/02 заяви щодо присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1 не надходили, відповідно розпоряджень про присвоєння поштової адреси не видавалось.

Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель розробленою 08.12.2021 ФОП ОСОБА_5 на замовлення ОСОБА_4 , 22.12.2021 державним кадастровим реєстратором відділу № 2 Управління в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області здійснено державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 3, 1856 га та присвоєно кадастровий номер :90:004:0057.

Як вбачається із пояснювальної записки до технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, розробленою ФОП ОСОБА_5 на замовлення ОСОБА_4 , земельна ділянка використовується для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструк тури зокрема, на земельній ділянці розташована нежитлова будівля, що належить ОСОБА_4 .

Таким чином, саме у зв`язку із наявністю на земельній ділянці об`єкту нерухомого майна, який зареєстровано за ОСОБА_4 , за заявою останнього сформовано земельну ділянку та внесено відомості до Державного земельного кадастру.

Разом з тим, за інформацією Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.10.2023 № 0570202/3-14377 Київська міська рада, як власник земельної ділянки по АДРЕСА_1 , в установленому порядку ні фізичним, ні юридичним особам у власність чи користування, в тому числі для будівництва, земельну ділянку не передавала, клопотання дозвільного характеру стосовно ділянки до Київради не надходили.

Враховуючи викладене, можна дійти висновку, що невстановленими досудовим розслідуванням особами здійснено незаконну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з метою формування земельної ділянки комунальної власності та її незаконної реєстрації в державному земельному кадастрі.

Таким чином, невстановленими досудовим слідством особами здійснено виготовлення і подачу до державного реєстратора з метою проведення незаконної державної реєстрації об`єкту нерухомого майна та земельної ділянки комунальної власності, заздалегідь виготовлених документів, що можуть містити ознаки підробки, що кваліфікується за частинами першою, четвертою статті 358 КК України.

Крім того, невстановленими досудовим слідством службовими особами вчинено зловживання своїм службовим становищем в інтересах третіх осіб, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування 09.01.2023 постановою прокурора нежитлова будівля площею: 159.4 кв.м по АДРЕСА_1 зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером об`єкту нерухомого майна 000, та земельна ділянка площею 3.1856 га по АДРЕСА_1 зареєстрована в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :90:004:0057 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000033 від 18.01.2023.

Метою арешту нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_2 є збереження речового доказу та запобігання можливості його пошкодження, знищення, перетворення, відчуження. Також, метою арешту вказаного майна є забезпечення кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Власники майна чи їх представники у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду клопотання повідомлялись відповідно до приписів норм КПК України, будь-яких заяв суду не подавали.

Враховуючи приписи частини першої статті 172 КПК України (неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання), з огляду на строки розгляду клопотання, визначені КПК України, слідчий суддя дійшов висновку щодо розгляду клопотання у відсутність власників майна.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, повно, всебічно та об`єктивно вивчивши доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Як визначено частиною другою статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною третьою статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, що були надані суду для дослідження, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак злочину, передбаченого частиною першою, четвертою статті 358, частиною другою статті 364 КК України.

Згідно з частиною третьою статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зважаючи на обставини та події, які були встановлені досудовим розслідуванням, з огляду на наявні докази у матеріалах кримінального провадження, нерухоме майно, а саме земельна ділянка, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки може бути об`єктом кримінально протиправних дій, враховуючи правову підставу для арешту майна, а також з метою об`єктивного всебічного досудового розслідування та необхідності встановлення обставин скоєння злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено необхідність арешту земельної ділянки.

Як передбачено частиною четвертою статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Частиною одинадцятою статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оцінивши доводи прокурора, врахувавши наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження прав власника майна завданнями кримінального провадження, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, а також вид нерухомого майна, його стан на час розгляду клопотання, відсутність належного обґрунтування необхідності заборони користування майном, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню шляхом заборони відчуження та розпорядження таким майном без позбавлення права користування таким майном.

Роз`яснити власнику земельної ділянки, про те, що розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, тягне за собою кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 388 КК України.

Поря з цим клопотання прокурора в частині накладення арешту на об`єкт державної реєстрації- нежитлову будівлю площею 159,4 кв.м по АДРЕСА_2 не підлягає задоволенню, оскільки вказане майно не відповідає критерію речових доказів у кримінальному провадженні, з урахуванням того, що речовий доказ- це матеріальний об`єкт, а як вбачається із клопотання та підтверджено прокурором у судовому засідання, такий об`єкт нерухомого майна, як нежитлова будівля площею 159,4 кв.м. фізично не існує, тобто фактично прокурор просив накласти арешт на інформацію, яка міститься про такий об`єкт у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України , слідчий суддя

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000033, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою, четвертою статті 358, частиною другою статті 364 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :90:004:0057 площею 3.1856 га за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним нерухомим майном.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1