Код суду 233 Справа № 233/424/24
Вирок
23 лютого 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Алчевськ Луганської області, українець, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, вдівець, працездатний, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)23 червня 2003 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч.3 ст.185, ч.5 ст.185, ст.70КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна;
2)18 вересня 2009 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Звільнився 06 вересня 2013 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України,
В період дії воєнного стану, введеного на території України:
Обвинувачений ОСОБА_5 - 07 грудня 2023 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, прийшов до раніше знайомої громадянки ОСОБА_6 , яка перебувала на своєму робочому місці в сторожці автостоянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , з метою з`ясування стосунків з останньою. Так, перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 почав агресивно реагувати, після чого почав виламувати вхідні двері сторожки ногою. ОСОБА_6 в свою чергу сховалась у приміщенні санвузлу у сторожці.
07 грудня 2023 року, приблизно о 21 години 00 хвилин, ОСОБА_5 вдаривши вхідні двері до сторожки правою ногою виламав їх, та увійшов до середини приміщення сторожки розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи у середині приміщення, побачив на столі гаманець належний ОСОБА_6 , відкривши який, в середині були грошові кошти. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна зі сторожки автостоянки розташованої за вищевказаною адресою, з метою особистого збагачення. ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони носять таємний характер, викрав зі столу сторожки гаманець чорного кольору, виготовлений з шкірзаму, який для потерпілої ОСОБА_6 матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились грошові кошти у загальній сумі 1410 грн., з яких 330 грн. належать ОСОБА_6 та 1080 грн. з каси автостоянки та належать ОСОБА_7 , після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_6 на суму 330 грн., а також власнику автостоянки ОСОБА_7 на суму 1080 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що дійсно він 07 грудня 2023 року, приблизно о 21 годині, більш точного часу він не пам`ятає, прийшов до автостоянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де працювала його знайома ОСОБА_8 , для з`ясування стосунків з останньою. В цей час, ОСОБА_6 перебувала в сторожці автостоянки - на своєму робочому місці. Підійшовши до сторожки, він почав стукати в двері та кликати ОСОБА_6 , щоб остання відчинила двері, але вона не відчинила двері. Після чого, він вдарив вхідні двері сторожки правою ногою та виламав їх. ОСОБА_6 , в цей час, сховалась у приміщенні санвузлу у сторожці. Виламавши двері, він увійшов в середину приміщення сторожки. Перебуваючи у середині приміщення, він побачив на столі гаманець. Взявши гаманець та відкривши його, він побачив всередині гаманця грошові кошти. Після чого в нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна зі сторожки, з метою особистого збагачення. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони носять таємний характер, він викрав гаманець, в якому знаходились грошові кошти у загальній сумі 1410 грн.Після чого він пішов з місця вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Свою провину обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю, погодившись із усіма обставинами скоєного кримінального правопорушення та обсягом спричиненої шкоди, щиро покаявся, зазначив про відсутність намірів в подальшому вчиняти подібне та просив суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 , будучи повідомленою належним чином про час та місце розгляду кримінального провадження надала суду заяву в якій просила розглянути кримінальне провадження без її особистої участі. Цивільний позов не заявляла. Покарання ОСОБА_5 просила призначити на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_7 , будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду кримінального провадження надав суду заяву в якій просив розглянути кримінальне провадження без його особистої участі. Цивільний позов не заявляв. Матеріальних або моральних претензій до обвинуваченого не мав. Покарання ОСОБА_5 просив призначити на розсуд суду.
Учасники судового засідання не наполягали на особистій присутності потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час судового провадження.
Відповідно до ст.325КПК України, суд заслухавши думку наявних учасників судового провадження, вирішив питання про проведення судового розгляду без потерпілих, оскільки за їх відсутності можливо з`ясувати всі обставини судового розгляду кримінального провадження.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.4 ст.185КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.ст.65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 , відповідно до ст.12КК України, є тяжким злочином.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено, що він раніше, неодноразово, притягався до кримінальної відповідальності, судимості в установленому порядку законом не зняті та не погашені, протягом року притягався до адміністративної відповідальності, має - адресу реєстрації та місце мешкання, за місцем мешкання - характеризується посередньо, за сімейним станом вдівець, малолітніх та неповнолітніх дітей, а також осіб похилого віку на утриманні не має, офіційно - не працевлаштований, на диспансерних обліках в закладах охорони здоров`я не перебуває, свою провину у скоєному визнав у повному обсязі та готовий відповідати за скоєне, визнав загальний розмір спричиненої ним матеріальної шкоди.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Судом приймається до відома досудова доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого за висновком якої рівень ризику вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінується як високий, де орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
Відповідно до ч.2 ст.50КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
При визначенні застосування необхідного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом, взято до уваги правову позицію, зазначену в постанові ВСУ від 14.04.2016 року, де зазначено, що Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі №634/609/15-к).
Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
На підставі вищенаведеного, додержуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, його схильності до вчинення корисливих злочинів, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність тих, що його обтяжує, заяви потерпілих, з яких вбачається, що останні не мають до обвинуваченого жодних вимог матеріального та морального характеру, а також не висловили, безпосередньо, свою думку щодо застосування бажаного ними та необхідного покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , за вчинене кримінальне правопорушення покарання передбачене санкцією ч.4 ст.185КК України - у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення, а строк відбуття вказаного покарання, наближений до нижчої межі, передбачений санкцією зазначеної статті Закону, буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, призведе до позитивних змін в його особистості, а також створить в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що відвирне підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи та у сукупності утворить бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_5 потребує цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції та суд не знаходить підстав та можливості для застосування до обвинуваченого правил ст.75КК України, щодо звільнення від відбуття покарання з випробуванням.
Цивільні позови - не заявлені.
Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз відсутні.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.
Застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395КПК України, суд
ОСОБА_5 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 19 грудня 2023 року.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72КК України - зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання, строк попереднього ув`язнення, починаючи з 19 грудня 2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», як захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
- два фрагменти дерев`яної палиці, які поміщено до поліпропіленового мішку, які поміщено до камери зберігання ВП№2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №718 від 08 грудня 2023 року після набуття вироком законної сили знищити.
- гаманець чорного кольору та грошові кошти у сумі 330 гривень 00 копійок, які зберігаються під розпискою у потерпілої ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили - залишити останній за приналежністю.
- грошові кошти у сумі 920 гривень 00 копійок, які зберігається під розпискою у потерпілого ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили - залишити останньому за приналежністю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1 .