Дата документу 17.01.2024
Справа № 334/6583/23
Провадження № 1-кп/334/320/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000611 від 23.03.2023 року за обвинувачення м

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волховське Задонського району Липецької області, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, є пенсіонером, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2023 року, приблизно о 14 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по лівій смузі проїзної частини вул. Товариської зі сторони вул. Професора Толока в напрямку вул. Панаса Мирного в м. Запоріжжі.

В цей час, попереду, на нерегульований пішохідний перехід, що позначений дорожньою розміткою - 1.14.1 (Нерегульований пішохідний перехід) та дорожніми знаками - 5.38.1, 5.38.2 (Пішохідний перехід) Правил дорожнього руху України, та розташований в районі нерегульованого перехрестя вул. Товариської та вул. Ладозької в м. Запоріжжі, вийшла пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка почала перетинати проїзну частину вул. Товариської справа-наліво відносно руху автомобіля «ВАЗ 21140», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час руху, по зазначеній проїзній частині, водій ОСОБА_5 , наближаючись до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити нерегульований пішохідний перехід та пішохода ОСОБА_7 , яка рухалася по ньому, не зменшив швидкість свого руху аж до зупинки транспортного засобу, та, не надавши перевагу в русі останній, виїхав на пішохідний перехід, де передньою частиною кузова керованого автомобіля «ВАЗ 21140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв наїзд на пішохода.

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до якого: п. 18.1: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 18.1. Правил дорожнього руху України, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, з якими була доставлена до КНП «Міська лікарня №9» ЗМР.

Згідно висновку судово-медичної експертизи, потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: «Закритий перелом 5-го ребра справа, що кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день.

Підапоневротична гематома лобної ділянки, гематома під обома очима, що

кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Дані тілесні ушкодження утворилися за механізмом тупої травми, внаслідік

дії тупих предметів і могли виникнути в умовах дорожньо-транспортної пригоди. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку вказаному зі слів освідуваної, в постанові слідчого та в наданій медичній документації».

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження стосовного нього за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілою ОСОБА_7 .

Захисник обвинуваченого підтримав клопотання та просив звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Представник потерпілої подала аналогічне клопотання, зазначивши, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, просила закрити справу, оскільки примирилася з обвинуваченим.

Прокурор щодо задоволення клопотань обвинуваченого та потерпілої не заперечувала, так як вони не суперечать закону.

Заслухавши учасників судового розгляду суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого слід задовольнити виходячи з наступного.

Досудовим розслідуванням дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вивчивши клопотання обвинуваченого про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою, з`ясувавши думку прокурора та представника потерпілої, які вважають клопотання обґрунтованим, маючим відповідну правову підставу та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Потерпіла не заперечує про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 та просила закрити кримінальне провадження відносно останнього на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з обвинуваченим. Пояснила, що претензій в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди до обвинуваченого не має.

Обвинувачений клопотання підтримав, просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що він щиро розкаявся у скоєному, вперше притягується до кримінальної відповідальності та відшкодував завдану шкоду потерпілому і вони досягли примирення.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПКУкраїни, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття провадження з підстави передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Так, обвинувачений за ч.1 ст.286 КК України подав суду письмове клопотання про закриття кримінального провадження щодо нього, звільнення його від кримінальної відповідальності, йому розяснено право наполягати на загальному порядку розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину вперше, факт примирення з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (ст. 46 КК України). Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ст.46 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як вбачається з обвинувального акту, за даними органу досудового розслідування, кримінальне правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 було вчинено ним вперше.

ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності раніше не притягався, вчинив інкримінований йому злочин ( ч.1ст.286 КК України) вперше, який згідно ст.12 КК України - є нетяжким злочином, звернувся до суду із даним клопотанням та дав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків цього закриття. Судом було з`ясовано, відповідно до вимог ч.2 ст. 288 КПК України, думку потерпілої, вважає за необхідне задовольнити заявлене обвинуваченим клопотання у зв`язку з наявністю підстав й можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене, думку прокурора щодо необхідності задоволення клопотання та відсутності будь-яких перешкод для цього, суд вважає за можливе клопотання задовольнити, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності керуючись ст. 12 КК України та на підставі ст. 46 КК України, в порядку ст. ст. 284-288 КПК України, із закриттям даного кримінального провадження щодо нього.

Керуючись ст. 46 КК України,ст. 288 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження за № 0000611 від 23.03.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ 21140», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути особі, у якої він був вилучений.

На ухвалу може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду через Ленінський райсуд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1