Справа № 308/800/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майно у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 11.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

встановив:

Зі змісту розглядуваного клопотання з`ясовано, що як встановлено досудовим розслідуванням, посадові особи Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області за попередньою змовою з службовими особами ТОВ «ВСЕ БУДЕ ДОБРЕ 2022», , уклали договір № 2884 від 02 листопада 2022 року на суму 18000000 грн. на придбання нерухомого майна для розміщення ВПО та їх тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за завищеною ринковою вартістю, тим самим завдали збиток місцевому бюджету Середнянської селищної ради.

В ході досудового розслідування встановлено, згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, загальна площа об`єкта 960,60 кв.м. нежитлові приміщення першого поверху нежитлової будівлі літ. А №16, 17, І, II та другого поверху №18-35, І, II за адресою: АДРЕСА_1 , власники: Середнянська селищна рада Ужгородського району Закарпатської області, , країна реєстрації: Україна.

Наразі органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у проведенні судової будівельно-оціночної експертизи об`єкту нерухомості, а саме об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення першого поверху нежитлової будівлі літ. А №16, 17,1, II та другого поверху №18-35,1, II загальною площею 960,60 кв.м. за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, смт. Середнє, вул. Закарпатська, 70/2 2, що передбачає безпосередній огляд об`єкту експертом, є необхідність у його збереженні в стані, якому перебуває на даний час вказаний об`єкт.

Прокурор вказує, що зважаючи на те, що вказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій, його перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своєю чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України. При цьому перебування вказаного майна на зберіганні у третіх осіб у зв`язку з їхньою заінтересованістю, що може виразитися у пошкодженні, перетворенні, псуванні, приховуванні згаданого вище майна, може вплинути на повноту та достовірність досудового розслідування.

З огляду на вищезазначене, для потреб досудового розслідування є необхідним забезпечити збереження об`єкту нерухомості в стані, якому знаходиться на даний час, з метою збереження речових доказів, оскільки наявність даний речових доказів дозволить провести повне та всебічне досудове розслідування.

Прокурор зауважує, що дане клопотання подається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) та 03.12.2023 слідчим, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, винесено постанову про визнання речовими доказами.

З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з метою забезпечення збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення першого поверху нежитлової будівлі літ. А №16, 17, І, II та другого поверху №18-35, І, II, загальною площею 960,60 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є Середнянська селищна рада Ужгородського району Закарпатської області, , шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Прокурор у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно з якою у зв`язку з службовою необхідністю просить провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Власник майна у дане судове засідання не з`явився, однак його неприбуття у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим відділенням № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000122 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.07.2023.

Досудове розслідування розпочато за фактом того, що посадові особи Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області за попередньою змовою з службовими особами ТОВ «ВСЕ БУДЕ ДОБРЕ 2022», , уклали договір № 2884 від 02.11.2022 на суму 18000000 грн. на придбання нерухомого майна для розміщення ВПО та їх тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за завищеною ринковою вартістю, чим завдали збитків місцевому бюджету Середнянської селищної ради.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності нежитлові приміщення першого поверху нежитлової будівлі літ. А №16, 17,1, II та другого поверху №18-35,1, II загальною площею 960,60 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , перебувають у комунальній власності, а саме у власності Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області.

Постановою слідчого 03.01.2024 вказаний об`єкт нерухомого майна визнано речовим доказом у рамках даного кримінального провадження.

Разом з тим, постановою слідчого від 03.01.2024 у кримінальному провадженні призначено будівельно-оціночну експертизу щодо зазначеного нерухомого майна.

З системного аналізу вказаних норм кримінального процесуального закону можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність арешту вищевказаного майна з метою збереження такого як речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки таке має значення для встановлення обставин злочину, а тому, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення першого поверху нежитлової будівлі літ. А №16, 17, І, II та другого поверху АДРЕСА_2 , власником якого є Середнянська селищна рада Ужгородського району Закарпатської області, , шляхом заборони його відчуження та розпорядження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1