ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/63/24 Справа № 199/9466/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника володільця майна адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року про арешт майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_6 задоволено та в рамках кримінального провадження №0001390 від 27.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 Кримінального кодексу України (далі- КК) накладено арешт на арешт автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане 05.07.2023 на автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_4 , із забороною будь-яким особам відчужувати вказане майно, користуватися та розпоряджатися ним.

В апеляційній скарзі представник володільця майна - адвокат ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю, необґрунтованістю, невідповідністю висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування зазначає, що всупереч вимогам ст.172 КПК України (далі-КПК) розгляд клопотання про арешт майна було проведено слідчим суддею без завчасного повідомлення та участі фактичного користувача автомобілем ОСОБА_8 , що призвело до порушення його права на справедливий суд.

Водночас вказує, що в оскаржуваній ухвалі не міститься жодних посилань на матеріали кримінального провадження, які були взяті судом до уваги, а також посилань на докази того, що накладення арешту було необхідним для досягнення цілей, визначених ст.170 КПК. При цьому, у клопотанні слідчого також не вказано, для встановлення яких саме обставин скоєння кримінального правопорушення має значення автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане 05.07.2023, для яких саме слідчих дій чи потреб досудового розслідування він потрібен.

Однак, вирішуючи питання про накладення арешту на вищевказаний автомобіль слідчий суддя на вказані обставини не звернув уваги та в порушення вимог ст.173 КПК не перевірив та в достатній мірі не врахував, що ОСОБА_8 , у якого було вилучено автомобіль, у даному кримінальному провадженні не пред`явлено про підозру, розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків належним чином не визначено, цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлено, а головне, не з`ясовано наслідки арешту майна для третіх осіб, співвідношення правових підстав, з яких слідчим вноситься клопотання про арешт майна та з яких слідчий суддя накладає такий арешт.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини апелянт вважає, що накладення арешту на майно, яке не відповідає критеріям ст.98 КПК та яке належить особі, яка не має статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, є безпідставним та необґрунтованим.

На підставі викладеного, адвокат просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.

В судове засідання апеляційного суду представник власника майна АТ КБ "Приватбанк" та володілець майна ОСОБА_8 не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату та час апеляційного розгляду, проте їх неявка, відповідно до приписів ч.4 ст.405 КПК, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника володільця майна - адвоката ОСОБА_7 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, яка наполягала на її задоволенні, просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно п.9 ч.1 ст.309 КПК під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, зокрема, про арешт майна або відмову у ньому.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема, арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За загальними правилами, передбаченими ч.3 ст.132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що :

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.167 та ч.2 ст.168 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

- підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

- призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

- є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

- одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Положеннями ч.ч.1,2,5,6 статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі.

Обґрунтовуючи своє рішення про накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане 05.07.2023 на автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_4 , слідчий суддя посилався на положення п.1 ч.2 ст.170 КПК та в ухвалі зазначив, що вказане у клопотанні майно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, тому для виконання завдань кримінального процесуального законодавства, з метою забезпечення збереження речових доказів, є необхідність накладення арешту на вищезазначене майно. При цьому, слідчий суддя зазначив, що арешт майна не тягне за собою непоправного обмеження охоронюваних законом прав та законних інтересів власника та володільця зазначеного майна.

З такими висновками погоджується й суд апеляційної інстанції, оскільки під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за 0001390 від 27.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України за заявою ОСОБА_10 , який 26.10.2023 звернувся до ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про те, що 26.10.2023 приблизно о 11 годині невстановлена особа, в період воєнного стану, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1, здійснила напад, погрожуючи предметом схожим на ніж, в результаті чого заволоділа майном останнього, а саме грошовими коштами у сумі 100 грн та зварювальним апаратом (ЄО 22901) (а.с.4).

Згідно протоколу огляду місця події від 26.10.2023 року (а.с.11-12) проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення огляду було виявлено та вилучено: 5 слідів папілярних візирунків на поверхні дверей шафи в кімнаті №3 на 5 л/с в паперовий пакет.

Відповідно до протоколу огляду документа від 20.11.2023 року (а.с.24) під час огляду паперового конверту з написом "Оптичний диск з відеозаписом з камер відеоспостереження від 26.10.2023 ветеринарний комплекс " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_2 " в середині якого знаходиться оптичний диск було встановлено, що відеозапис вівся з камери відеоспостереження на фасаді ветеринарного комплексу " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за за адресою: АДРЕСА_2 ". На відеозаписі мається напис в правому верхньому куті "2023-10-26 13:27:21", в лівому нижньому куті "КАМ 7" та двір ветеринарного комплексу та хвіртка при вході, домоволодіння АДРЕСА_3 , 116, АДРЕСА_4 та проїжджу частину між ними. О 13 год 31 хв 40 сек перед парканом ветеринарної клініки розвертається автомобіль марки «Volkswagen Passat» чорного кольору, який паркується навпроти вказаного будинку. О 13:33:45 перед парканом ветеринарної клініки зупиняється мікроавтобус з написом "23", який висаджує пасажирів та проїжджає далі. О 13:35:44 зі сторони провулку Інгульського по вул. Передовій до вказаного автомобіля підходить особа одягнена у чорну куртку з капюшоном, чорні штани, тримає в лівій руці коробку темного кольору. Вказана особа, відкривши задні ліві пасажирські двері, кладе в салон автомобіля коробку та сідає на переднє пасажирське сидіння. Після вказаного автомобіль рушає в напрямку звідки прийшов вказаний чоловік.

06.11.2023 ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська (а.с.25-28) з метою відшукання та вилучення ножа складного, мобільних телефонів, які можуть містити інформацію щодо місця знаходження контактів ОСОБА_11 , вхідних та вихідних дзвінків та повідомлень, було надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на праві власності належить АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до протоколу обшуку від 10.11.2023 року (а.с.29-31) під час проведення обшуку транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м.Дніпро, пр. Миру, біля буд.4 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки "Huawei" в корпусі синього кольору до с-к ASP1096123; свідоцтво про реєстрацію ТЗ - НОМЕР_3 та ключі до авто до спецпакету PSP1096121; автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору до ВП №1 ДРУП ГУНП в Д/о.

Відповідно до постанови слідчого старшого слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про визнання речових доказів та залучення їх до кримінального провадження від 10.11.2023 року (а.с.32) автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане 05.07.2023 на автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_4 , визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження №0001390 від 27.10.2023 та місцем зберігання вищевказаного майна визначено ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.33), власником транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є АТ КБ «Приватбанк», а як вбачається з інших доданих до клопотання документів, зокрема з інформування (а.с.22-23), зазначений автомобіль перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зі змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно (а.с.1-3) вбачається, що ним порушується питання про накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно було знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, існує необхідність у його арешті.

Отже враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що для виконання завдань кримінального процесуального законодавства, на даний час наявні правові підстави, визначені п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК, для накладення арешту на майно, оскільки воно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні та узгоджується з положеннямиабз.2 ч.10 ст.170 КПК, за змістом якої не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В контексті зазначеної норми закону апеляційний суд вважає, що слідчим належним чином у своєму клопотанні доведено, а слідчим суддею встановлено необхідність такого арешту майна.

Таким чином, наведені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді доводи, за яких він дійшов до переконання про необхідність задоволення клопотання про арешт майна, є змістовними та відповідають вимогам ч.5 ст.173 КПК. Тому наведені в апеляційній скарзі в цій частині аргументи представника володільця майна, як підстави для скасування рішення слідчого судді, є неспроможними.

Крім того, апеляційний суд відхиляє доводи про те, що оскільки ОСОБА_8 не повідомлено про підозру у рамках даного кримінального провадження, тому відсутні правові підстави для арешту майна, оскільки, відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З наведеної норми вбачається, що закон не обмежує можливість накладення арешту виключно на майно особи, яка б мала певний статус в кримінальному провадженні (підозрюваний, обвинувачений, засуджений). Окрім того, як зазначив прокурор ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду, наразі обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_12 скеровано до суду для розгляду. Отже доля речових доказів, зокрема, й автомобіля марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , ключів до нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане 05.07.2023 може бути вирішена судом у підготовчому судовому засіданні або за результатами розгляду кримінального провадження по суті висунутого обвинувачення.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду й посилання представника володільця майна на порушення слідчим суддею прав ОСОБА_8 у зв`язку з розглядом клопотання про арешт майна без його участі, оскільки це не суперечить положенням ч.2 ст.172 КПК та вони були відновлені шляхом подання апеляційної скарги і надання йому можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

За таких обставин зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, за яких адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді колегією суддів не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги представника володільця майна - адвоката ОСОБА_7 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року про арешт майна, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року про арешт майна - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4