Провадження № 1-кс/344/8936/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000601 від 12 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

05 грудня 2023 року Старший слідчий в ОВС криміналіст СУ ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з вказаним клопотанням.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 05 грудня 2023 року, клопотання передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Доводи клопотання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 жовтня 2023 року близько 00.10 год ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своєю знайомою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшли до магазину «Пісня», що по АДРЕСА_1 , та стукали у двері, оскільки магазин був зачинений. У той час біля магазину перебував ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які зробили зауваження ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , щоб останні не стукали, бо магазин зачинений, в результаті чого між ними виник словесний конфлікт, який переріс в бійку. Під час конфлікту ОСОБА_5 вирішила умисно протиправно заподіяти ОСОБА_9 смерть, тобто вчинити вбивство.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя іншої людини ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, взяла до рук розкладний ніж та нанесла ним один цілеспрямований удар в область грудної клітки ОСОБА_9 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колотої рани грудної клітки, від якого потерпіла померла на місці.

12 жовтня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку АДРЕСА_2 , жительку АДРЕСА_3 , громадянку України, незаміжню, затримано у порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Цього ж дня, тобто 12 жовтня 2023 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

13 жовтня 2023 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 грудня 2023 року включно.

12 грудня 2023 року закінчується двомісячний строк запобіжного заходу, однак завершити досудове розслідування у вказаний строк не представляється можливим, оскільки необхідно завершити проведення призначених експертиз, а саме: амбулаторної психолого-психіатричної експертизи, проведення якої заплановано на 11 січня 2024 року, судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , молекулярно-генетичних експертиз, медико-криміналістичних експертиз речових доказів. Після завершення експертиз необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження висновки експертів, які матимуть важливе значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення, а виконання вказаних слідчих та процесуальних дій потребує додаткового часу.

Проведення вказаних слідчих (розшукових) і процесуальних дій під час досудового розслідування має суттєве значення для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчинення кримінального правопорушення й об`єктивного судового розгляду, дотримання основних засад кримінального провадження, зокрема верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Обставинами, які перешкоджали провести зазначені судові експертизи раніше, є те, що речові докази та матеріали кримінального провадження у даному кримінальному провадженні надсилаються на проведення різного роду судових експертиз почергово, що унеможливлює їх проведення у двомісячний термін досудового розслідування.

Окрім того, 13 листопада 2023 року з Івано-Франківського ОБ СМЕ отримано лист, у якому зазначено, що у зв`язку із відсутністю результатів судово-медичної гістології, терміни виконання висновку експерта № 715 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 буде продовжено.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 12 жовтня 2023 року, протоколом огляду трупа, протоколом затримання підозрюваної, протоколами допитів свідків, протоколом огляду мобільного телефону, протоколами оглядів відеозаписів, вилученими речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На даний час підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою немає, встановлені ризики не зменшились та продовжують існувати.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, які не зменшились, а саме:

пункт 1 можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана усвідомлює, що санкція статті передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі та до неї може бути застосовано такий вид покарання у разі доведення її вини, у зв`язку із чим вона може покинути територію України;

пункт 3 незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні оскільки їй відомі їхні анкетні дані та адреси проживання, з метою зміни їх показів в її користь.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 12 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, оскільки санкція статті передбачає максимальне покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі.

При продовженні запобіжного заходу слід врахувати, що ОСОБА_5 вчинила особливо тяжкий злочин, що призвів до загибелі людини, за який передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, не працює, постійного джерела доходів не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а тому застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім.

Підстав для зміни чи скасування даного запобіжного заходу немає, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам та будуть недостатніми для виконання завдань кримінального провадження в цілому.

Саме тому, з метою запобігання заявленим ризикам, а також для забезпечення проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, які мають важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення та матимуть доказове значення у кримінальному провадженні під час судового розгляду, слідчий за погодженням з прокурором просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 на строк 60 днів у межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Позиція учасників справи у судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вимоги клопотання, пояснив, що під час досудового розслідування отримано докази того, що підозрювана може вчинити дії, які містять ризики, передбачені пунктами 1, 3, частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави. Також додав, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2023 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000601 від 12 жовтня 2023 року до чотирьох місяців, тобто до 12 лютого 2024 року.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні просив суд клопотання задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вину не визнала.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання, пояснив, що ризики нічим не підтверджені, зазначив, що до матеріалів клопотання не долучено доказів, які б підтверджували наявність ризиків та підстави для продовження застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що підозрювана до кримінальної відповідальності в минулому не притягалася. Просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Оцінка та висновки слідчого судді.

Згідно пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Положення статті 197 Кримінального процесуального кодексу України передбачають, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 199 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою, слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою чи не допущено безпідставне тривале розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до частини першої-другої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Виходячи із приписів статті 184 Кримінального процесуального кодексу України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, послатися на обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Ризик переховування підозрюваної

від органів досудового розслідування та суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності цього ризику слідчий суддя враховує те, що підозрювана ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, остання може виїхати за межі міста Івано-Франківська та території України чи іншим чином переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння, також, розуміючи факт проведення досудового розслідування відносно неї, може переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваної ОСОБА_5 та характером і тяжкістю злочину, у вчиненні якого вона підозрюється, слідчий суддя дійшла висновку, що на теперішній час існує ризик того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає доведеним той факт, що продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілого та свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша-друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від цих осіб та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на потерпілого та свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні існує, що обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

За даними матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на цей момент досудового розслідування у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості потребують перевірки і оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та інші), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування та те, що 09 грудня 2023 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваної запобіжного заходу, з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризиків, які існують та не зменшилися, слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, також враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй злочину, характеризуючі особу підозрюваної дані, її вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність соціальних зв`язків, у взаємозв`язку з іншими вищевказаними обставинами вважає, що вони не дають достатніх підстав для зміни щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший м`який запобіжний захід і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваної та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

При цьому застосування інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваної, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також, як вважає слідчий суддя, в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Крім того, до органу досудового розслідування та суду не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язуються, за необхідності, доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Щодо доводів сторони захисту, що слід змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, то слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не гарантуватиме виконання покладених на підозрювану обов`язків, оскільки підозрювана, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на неї обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У той же час обставини, що зазначені захисником підозрюваної, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної, оскільки дані обставини є такими, які характеризують підозрювану, і не виключають наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і самі по собі є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваної з огляду на конкретні обставини справи.

Також слідчий суддя зазначає, що стороною захисту не доведено у судовому засіданні, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні або зменшились та/або наявність інших підстав для зміни запобіжного заходу.

Отож доводи захисту в сукупності з іншими вищевказаними обставинами не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування до підозрюваної іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваної та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені частиною першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, то слідчий суддя доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не зможе забезпечити цілей кримінального провадження і не зможе запобігти встановленим судом ризикам, тому у задоволенні клопотання підозрюваної та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу, тяжкість злочину, соціальні зв`язки підозрюваної та характеризуючи її особу дані, стан здоров`я, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, та відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Разом із тим при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом (частина третя статті 183 Кримінального процесуального кодексу України).

При цьому, згідно пункту 2 частини четвертої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, тому слідчий суддя приходить до висновку, що розмір застави слід не визначати.

Підсумовуючи все вищенаведене, слідчий суддя вважає, що поза розумним сумнівом більш м`які запобіжні заходи не зможуть у повній мірі запобігти наведеним ризикам, що продовжують існувати та не зменшилися, а відтак не будуть здатними і забезпечити дієвість даного кримінального провадження, тому вважає, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити і продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 лютого 2024 року включно в межах строку досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

У задоволенні клопотання підозрюваного та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 лютого 2024 року включно в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Строк дії ухвали до 04 лютого 2024 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 11 грудня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1