КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_9 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_11 ,

потерпілого ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та виправдано його за цим обвинуваченням з підстав не доведення, що злочин вчинено обвинуваченим ОСОБА_10 .

Згідно з вироком суду, ОСОБА_13 пред`явлено обвинувачення, яке після внесених змін сформульовано та підтримане прокурором під час судового розгляду такого змісту.

ОСОБА_14 разом з невстановленими слідством особами 12 листопада 2018 року о 01 год. 30 хв., знаходячись по АДРЕСА_3 , відкрито викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_15 , спричинивши останньому матеріальну шкоду.

При цьому, приблизно о 01 год. 00 хв. вказаної ночі ОСОБА_14 та невстановлені слідством особи підійшли до ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які перебували по АДРЕСА_3 і з якими у них виник словесний конфлікт, що згодом переріс у бійку. Перед початком бійки з метою збереження свого майна ОСОБА_18 передав ОСОБА_17 свій гаманець «Ваеllеrrу» чорного кольору вартістю 300 гривень, в якому знаходились кошти в сумі 500 гривень, електронну сигарету «Жаст С» вартістю 1 100 гривень та банківські картки «Приватбанку», які той став утримувати в руках. Одразу після цього невстановлена слідством особа 1 почала руками утримувати ОСОБА_17 за одяг, інша невстановлена слідством особа 2 почала бійку з ОСОБА_19 , до якої згодом приєднався ОСОБА_14 , але ОСОБА_15 вдалося втекти. Не здогнавши ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та невстановлена слідством особа 2 повернулись до ОСОБА_17 , якого продовжувала утримувати за одяг вказана невстановлена особа 1, та всі разом почали наносити удари руками та ногами в голову та тулубу останнього. Від дій ОСОБА_20 та вказаних осіб ОСОБА_17 втратив рівновагу та випустив з рук гаманець «Baellerry» чорного кольору та електронну сигарету «Жаст С», які йому передав на зберігання ОСОБА_21 . У цей час, з метою виконання свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_14 помітив, що ОСОБА_17 випустив на землю чужі речі, забрав їх з землі, а саме, належні ОСОБА_15 гаманець «Baellerry» чорного кольору вартістю 300 гривень, в якому знаходились кошти в сумі 500 гривень, електронну сигарету «Жаст С» вартістю 1100 гривень та банківські картки «Приватбанку». Викравши у такій спосіб чуже майно, ОСОБА_14 та невстановлені слідством особи втекли з місця вчинення злочину, однак незабаром були викриті працівниками поліції.

Оцінивши надані стороною обвинувачення докази, суд першої інстанції дійшов до висновку, що пред`явлене ОСОБА_13 обвинувачення, не знайшло свого безспірного підтвердження в судовому засіданні та винуватість не доведена поза розумним сумнівом.

В апеляційній скарзі прокурор Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_22 просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_20 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На обґрунтування своїх вимог прокурор вказує па неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Апелянт вказує, що в основу свого рішення суд поклав суперечливі між собою показання обвинуваченого та свідків, які судом належним чином не перевірені, ідо вплинуло на надання оцінки іншим доказам у провадженні.

Суд не усунув суперечностей між показаннями обвинуваченого, потерпілого та свідків шляхом їх одночасного допиту відповідно до вимог ч. 15 ст. 352 КПК України.

Судом, під час судового слідства не надано оцінки цілому ряду доказам, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Зокрема, суд не падав належної оцінки показанням свідка ОСОБА_17 про те, що ОСОБА_14 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 заподіяли йому ударів, від чого він втратив рівновагу та випустив з рук гаманець та електронну сигарету, які йому передав ОСОБА_21 . Він бачив як вказаний гаманець забрав ОСОБА_14 та не пам`ятає хто забрав електронну сигарету.

Також суд не надав належної оцінки показанням свідка ОСОБА_25 щодо виявлення під час огляду місця події гаманця, належного потерпілому та відсутності можливості у присутніх під час слідчої дії осіб підкинути цей гаманець.

Прокурор звертає увагу, що зміст телефонних розмов обвинуваченого, наданих стороною захисту та визнаних судом недопустимими доказами, свідчить, що на стадії досудового слідства обвинувачений ОСОБА_14 , свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_24 намагались уникнути покарання шляхом надання не правдивих показів, що призвело до не правильної кваліфікації дій обвинуваченого органом досудового слідства.

Також прокурор вважає безпідставним висновок суду про суперечливість висунутого обвинувачення в частині кількості та вартості викраденого майна та зазначає, що такі суперечності могли бути усунуті в судовому засіданні шляхом допиту потерпілих, свідків, дослідження речових доказів, документів, а в разі необхідності витребування додаткової інформації до виходу у нарадчу кімнату.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, потерпілого, який частково підтримав апеляційну скаргу прокурора, пояснення обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а вирок суду слід залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Не визнаючи себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 заперечував вчинення дій викладених в обвинувальному акті та пояснив, що 12 грудня 2018 року близько першої години ночі він разом з ОСОБА_26 , ОСОБА_24 та ОСОБА_27 на автомобілі «Фольксваген», під`їхали до ларька по вул. Булгакова, випити кави. Першими до цього ларька підійшли ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . Біля ларька стояли дві особи. Між ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та цими двома особами виникла сварка. Хто розпочав сварку він не чув. Він сидів на задньому пасажирському сидінні в автомобілі і поки він вийшов з автомобіля, один з цих двох осіб побіг. Це був потерпілий ОСОБА_21 . За ним побіг ОСОБА_24 та ОСОБА_23 . Коли ОСОБА_18 побіг, то в нього з карману випала електронна сигарета, яку він, ОСОБА_14 , підняв і передав ОСОБА_17 , та попросив піти, щоб не загострювати конфлікт. Те, що я віддав електронну сигарету також бачив ОСОБА_27 .

Через деякий час повернулися ОСОБА_23 з ОСОБА_24 , які не наздогнали ОСОБА_28 . ОСОБА_18 бігав навколо автомобіля та продовжував сваритися нецензурною лайкою та висловлювати погрози. Згодом до ОСОБА_16 приєднався ОСОБА_17 і хтось з них кинув пляшкою в заднє скло їх автомобіля, після чого їх знову намагалися наздогнати ОСОБА_29 , ОСОБА_24 та ОСОБА_14 , проте не наздогнали.

Потім, ОСОБА_27 , доставив пошкоджений автомобіль в гаражний бокс-склад, а він пішов в напрямку цього гаражу, в якому крім ОСОБА_27 , був ОСОБА_30 . Не дочекавшись на складі ОСОБА_24 та ОСОБА_23 , вони пішли їм на зустріч, під`їхав наряд поліції та їх всіх затримали.

Також обвинувачений уточнив, що в кого випала електронна сигарета він не бачив, але у ОСОБА_23 та ОСОБА_24 електронної сигарети не було, тому він припустив, що вона випала у потерпілого, тому він передав сигарету ОСОБА_17 . Гаманця на місці події він не бачив, не піднімав та нікому не передавав. Гаманець появився в гаражі (складі), під час проведення огляду місця події, яким чином він там появився не може сказати, оскільки під час проведення огляду в гаражі (складі) він присутнім не був. Був присутній ОСОБА_23 . Вважає, що гаманець могли підкинути працівники поліції.

При цьому, обвинувачений стверджував, що будь-яких вимог щодо повернення майна потерпілий та свідок не висловлювали. Чому розбили скло в автомобілі пояснити не може, оскільки потерпілий і свідок, бігаючи навколо автомобіля лише висловлювали погрози та сварились нецензурною лайкою.

Потерпілий ОСОБА_18 пояснив, що в листопаді 2018 року, точної дати не пам`ятає, близько першої години ночі, в м. Києві по вул. Булгакова він разом зі своїм знайомим ОСОБА_17 перебували поблизу ларька-магазину НОМЕР_1 . У цей час до магазину зайшли раніше незнайомі ОСОБА_14 з братом та ОСОБА_24 , замовили собі каву. Відразу після цього ОСОБА_24 , звернувшись до них, в грубій формі наказав вийти з магазину, на що він, ОСОБА_18 , відповів нецензурною лайкою. Потім хтось почав йти в їх бік. Він, потерпілий, з метою збереження свого майна встиг передати ОСОБА_17 свій гаманець та електронну сигарету, після чого в нього зав`язалася бійка з ОСОБА_24 . Далі він втік, його намагалися наздогнати здається троє осіб. Коли переслідування припинилося, він повернувся на місце подій і побачив, що троє осіб б`ють ОСОБА_17 . Він знайшов чи палицю чи камінь і кинув по особам, які били ОСОБА_17 . Відволікши увагу нападників на себе, йому вдалося надати можливість ОСОБА_17 також втекти. Пляшку в автомобіль кинув ОСОБА_17 . Також показав, що всі події відбувались дуже швидко.

Також потерпілий пояснив, що на його прохання повернути гаманець та електронну сигарету, ОСОБА_17 пояснив, що загубив його речі, коли відбувалась бійка, коли вони випали він сказати не зміг. Після цього, вони пішли шукати гаманець та сигарету, проте не знайшли.

Він прохав ОСОБА_20 та його товаришів повернути речі, проте вони сказали, що речей у них немає. Чи хтось з цих осіб забирав його речі, особисто він не бачив, тільки здогадувався, що їх хтось з них забрав. Хто забрав його гаманець та сигарету, не повідомляв йому і ОСОБА_31 , який лише вказав, що випустив їх сам.

В подальшому йому ці речі повернув слідчий. Де знайшли ці речі, він знає від слідчого, нібито їх знайшли в автомобілі, який стояв в гаражі. Кому належить автомобіль, в якому знайшли його речі, він не знає. Під час проведення огляду місця події він присутнім не був.

Також потерпілий стверджував, що будь-яких речей в нього обвинувачений чи його товариші не вимагали.

Свідок ОСОБА_17 показав, що він разом з ОСОБА_19 були на проспекті Корольова, пили чай. Під`їхав "Бус", з нього вийшли три чоловіка, та один з них нецензурною лайкою звернувся до нього та ОСОБА_16 чого ми тут стоїмо. З цим чоловіком почалась словесна перепалка, цей нетверезий чоловік хотів його вдарити, проте він - ОСОБА_17 вдарив перший і вони з цим чоловіком почали боротись. Потім ОСОБА_18 передав йому гаманець та електронну сигарету, які поклав до кишені куртки. Потім за ОСОБА_19 побігли троє чоловіків, а ОСОБА_14 залишився поряд з ним. ОСОБА_16 не наздогнали. Потім до нього знову почав чіплятись п`яний чоловік, не ОСОБА_14 , почалась бійка, потім підійшли ще двоє і почали його бити. Коли він почав боротись з п`яним чоловіком, вони впали, скоріше за все в цей момент і випали електронна сигарета та гаманець. Боковим зором він побачив, як ОСОБА_14 підняв гаманець. Після цього вони з ОСОБА_19 втекли. За речами вони не вертались та не вимагали у цих чоловіків їх повернути. Також свідок показав, що усі події відбулись за лічені секунди, він не зрозумів, що відбулося.

Під час огляду автомобіля чи гаража присутнім не був. Також йому невідомо, що саме було в гаманці, оскільки, що в ньому він не бачив.

Свідок ОСОБА_17 також стверджував, що ОСОБА_14 електрону сигарету йому не передавав.

Свідок ОСОБА_24 суду показав, що у 2018 році перед Новим роком після 22 години він, ОСОБА_14 , ОСОБА_27 , сиділи в кафе, вживали спиртні напої. ОСОБА_27 , не пив, так як був за кермом. Після цього, поїхали до ларька по вул. Корольова купити спиртні напої. Біля ларька було двоє хлопців.

Ми поросили їх відійти, хтось з них виразився нецензурною лайкою. Ми хотіли домовитись, але хлопці провокували сутичку. Йому це не сподобалось і він побіг за хлопцем, в подальшому з`ясувалось, що це був потерпілий ОСОБА_18 , другого хлопці притримали. Наздогнати ОСОБА_16 він не зміг, а коли він повернувся, то побачив, як ОСОБА_14 підняв електронну сигарету та передав її другому хлопцю - ОСОБА_17 . Потім хлопці розбили вікно в автобусі і ОСОБА_27 , відігнав машину в бокс (гараж). Автомобіль належить ОСОБА_23 . Гараж знімає в оренду директор фірми "Медіолант" - ОСОБА_32 і цей автомобіль ми постійно ставили в цей гараж в якому, в тому числі, працювали.

Також свідок стверджував, що гаманця не бачив, а бачив лише як ОСОБА_14 віддавав електронну сигарету. Розмов про гаманець він взагалі не чув, а також він не чув, щоб хтось із цих хлопців з якими в них виникла сутичка пред`являв вимогу про повернення речей. Це батько одного з хлопці казав, що вони забрали речі.

Окрім того, свідок ОСОБА_24 показав, що після того, як їх затримали та в нього виявили гаманець, ОСОБА_18 стверджував, що це його гаманець, проте коли у поліції перевірили вміст гаманця, то впевнились, що він належить йому - ОСОБА_33 , оскільки в ньому були банківські картки на його ім`я. Поліцейські самі дописали, що коли вони поверталися від ларька до магазину, то нібито ОСОБА_14 сказав, що у нього є гаманець потерпілого ОСОБА_28 .

Свідок ОСОБА_23 суду показав, що наприкінці 2018 року ввечері він, ОСОБА_14 , ОСОБА_24 та ОСОБА_27 під`їхали до ларька. Сталася сутичка та сварка. Чому склався конфлікт не пам`ятає. Бійки не було. Чи біг він за потерпілим не пам`ятає, але він його не наздогнав. Ні в потерпілого ні в будь-кого іншого він не бачив ні гаманця, ні сигарети. Також він не чув, щоб хтось з хлопців, з якими сталась сутичка, пред`являв вимогу про повернення речей. Потім ОСОБА_27 відігнав машину в гараж.

Потім приїхала поліція і їх затримала, у зв`язку з чим затримали поліцейські не пояснювали.

Під час огляду автомобіля він був присутній, так як автомобіль «Фольксваген», на якому вони приїхали до ларька належить йому та був в гаражі, куди його відігнав ОСОБА_27 . Він надав дозвіл на огляд автомобіля. На огляд гаража він дозволу не давав. Під час огляду були присутні чотири поліцейських і він. Також на території біля гаража був ще один його товариш - ОСОБА_34 . Він відкрив машину та багажник автомобіля, проте поліцейські в ньому нічого не знайшли. Понятих при цьому не було, поняті появились, коли на столі в гаражі виявили гаманець. Звідки гаманець взявся в гаражі не знає, оскільки коли заходили в гараж його на столі не було.

Свідок ОСОБА_27 , суду показав, що точної дати та місця де сталась подія він не пам`ятає. Він, ОСОБА_14 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 приїхали на автомобілі до ларька. ОСОБА_23 та ОСОБА_24 вийшли з автомобіля, а він та ОСОБА_14 залишились в автомобілі. Біля ларька було двоє хлопців у яких з ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , сталась сутичка. Потім один з хлопців побіг, за ним побігли ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , другий хлопець стояв біля ларька. Він та ОСОБА_14 вийшли з автомобіля та підійшли до ларька. У хлопця, який тікав випала сигарета, він подумав, що саме у цього хлопця, який тікає вона випала. ОСОБА_14 підняв цю сигарету, та віддав її хлопцю, який залишився на місці. Чи щось ОСОБА_14 при цьому говорив хлопцеві, він не пам`ятає. Потім хтось з тих хлопців, які тікали, розбили скло в машині. Хто саме кинув пляшку та розбив скло він не знає.

Потерпілий та його товариш будь-яких претензій з приводу повернення якихось речей претензій не пред`являв. Він сів за кермо машини та поїхав в гараж в якому був їх товариш ОСОБА_35 . Потім до гаражу прийшов ОСОБА_14 і вони втрьох пішли до магазину, де в цей час були ОСОБА_24 та ОСОБА_23 .

Стверджує, що будь-якого гаманця у ОСОБА_16 він не бачив, не бачив щоб ОСОБА_14 піднімав гаманець, а лише бачив, як ОСОБА_14 передав електронну сигарету товаришу потерпілого ОСОБА_16 - свідку ОСОБА_17 .

В апеляції прокурора вказується на те, що суд поклав суперечливі між собою показання обвинуваченого та свідків, які судом належним чином не перевірені, що вплинуло на надання оцінки іншим доказам у провадженні.

Так, прокурор посилається на те, що судом взято до уваги лише частину показань свідка ОСОБА_17 , а інша частина, а саме: участь в події ОСОБА_20 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 залишена поза увагою суду.

Проте, такі доводи прокурора є безпідставними, оскільки суд визнав доведеним, що приблизно о 01 год. 00 хв. 12 листопада 2018 року ОСОБА_18 та ОСОБА_36 перебували поблизу ларька-магазину, розташованого в м. Києві по вул. Булгакова, 17. У цей час неподалік на автомобілі «Фольксваген», зупинилися ОСОБА_14 , його брат ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та водій ОСОБА_27 . Саме ОСОБА_24 , звернувшись в грубій формі до ОСОБА_16 та ОСОБА_17 спровокував конфлікт, який переріс в обопільну бійку між ним та ОСОБА_37 . По ходу бійки ОСОБА_15 вдалося втекти від ОСОБА_24 , останній почав його наздоганяти. Згодом до ОСОБА_24 приєднався ОСОБА_38 . У цей час ОСОБА_17 утримував за одяг ОСОБА_39 , між ними теж виник конфлікт. ОСОБА_17 втратив гаманець та сигарету, належні ОСОБА_15 , після чого отримав змогу втекти. Хто саме заволодів гаманцем і сигаретою ОСОБА_16 не відомо, однак належні ОСОБА_15 речі згодом були повернуті працівниками поліції. Жоден з учасників конфлікту не вимагав від потерпілого та його товариша ОСОБА_40 передачі майна.

Отже, судом визнано доведеним участь ОСОБА_41 , ОСОБА_20 та ОСОБА_24 в конфлікті з ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , та участь учасників події в обопільній бійці, проте суд не встановив обставин, які вказували б на ознаки грабежу в діях обвинуваченого.

Так, відповідно до показань потерпілого ОСОБА_16 свідок ОСОБА_36 повідомив, що втратив його гаманець та сигарету під час бійки. При цьому, не казав потерпілому про те, що гаманець забрав ОСОБА_42 . Окрім того, потерпілий вказав, що після того, як він дізнався, що ОСОБА_36 загубив його гаманець та електронну сигарету, вони пішли їх шукати, але не знайшли.

Також, потерпілий ОСОБА_12 в суді апеляційної інстанції показав, що нібито він та ОСОБА_17 вимагали повернення викрадених речей, проте вказані обставини не знайшли свого підтвердження, оскільки ні обвинувачений, пі допитані свідки, в тому числі, і ОСОБА_17 - товариш потерпілого, не вказували, що потерпілий і ОСОБА_17 звертались до обвинуваченого та його друзів з вимогою про повернення викрадених речей.

Що стосується посилання прокурора на те, що судом також не надано належної оцінки показанням свідка ОСОБА_25 , а саме залишено поза увагою обставини виявлення викрадених речей є безпідставними, оскільки показання свідка щодо обставин проведеного нею обшуку гаражного ангару (складу) за адресою: АДРЕСА_4 , суд оцінив критично, позаяк результати такого обшуку мають бути зафіксовані не показаннями свідків, а протоколом його проведення. Окрім того, судом було враховано та надано оцінку показам даного свідка яка визнала, що метою огляду було огляд автомобіля, а не гаражного боксу, дозволу власника на огляд вказаного ангару (складу) не було, за легалізацією огляду вона до слідчого судді не зверталася.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України, визнав очевидно недопустимими доказами всі дані, які були встановлені (одержані) органом досудового розслідування 12 листопада 2018 року під час огляду приміщення вказаного гаражного ангару (складу) за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки в порушення вимог ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 234 та ч. 2 ст. 237 КПК України вказаний огляд володіння, був проведений без її дозволу за правилами обшуку не на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно з показаннями свідків ОСОБА_43 та ОСОБА_23 , які брали участь в огляді гаражу, ОСОБА_23 на прохання працівників поліції відчинив дверцята автомобіля, дістав посвідчення водія та страховку. Під час огляду хтось з поліцейських їх покликав і вказав на чужий гаманець на столі біля машини, якого раніше там не було. Працівники поліції, відкривши вказаний гаманець, дістали з нього кредитні картки та гроші, після цього запросили ще одного понятого та оформили протокол вилучення.

Окрім того, свідок ОСОБА_44 наполягав на тому, що коли після ОСОБА_20 закривав гараж, на столі гаманця не було.

Отже, посилання прокурора про те, що судом залишено поза увагою показання свідка ОСОБА_25 про обставини виявлення викрадених речей є неспроможними.

Що стосується доводів прокурора про порушення судом ч. 15 ст. 352 КПК України, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки розбіжностям в показаннях обвинуваченого, потерпілого та свідків судом надана належна правова оцінка у мотивувальній частині вироку.

Підсумовуючи, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної прокурора щодо неналежної оцінки судом першої інстанції доказів, наведених в апеляційний скарзі прокурора є необґрунтованими.

Водночас, в апеляції прокурора не наведено доводів про те, яким чином зміст телефонних розмов обвинуваченого, наданих стороною захисту та визнаних судом недопустимими доказами, призвело до не правильної кваліфікації дій обвинуваченого органом досудового слідства та могли вплинути на висновки, викладені у вироку суду щодо невинуватості ОСОБА_45 .

Також прокурор, вважаючи безпідставним висновок суду про суперечливість висунутого обвинувачення в частині кількості та вартості викраденого майна, вказує, що такі суперечності могли бути усунуті в судовому засіданні шляхом допиту потерпілих, свідків, дослідження речових доказів, документів, а в разі необхідності - витребування додаткової інформації до виходу у нарадчу кімнату.

Такі доводи апеляційної скарги прокурора є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, пред`явлене особі обвинувачення у вчиненні злочину проти власності, має бути чітким, у тому числі, і в частині кількості та вартості викраденого майна, а вартість викраденого майна є обставиною, яка впливає на кваліфікацію дій особи, та відповідно підлягає доведенню доказами, наданими стороною обвинувачення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, отже посилання прокурора на те, що розбіжності у кількості та вартості майна, викраденого у потерпілого, могли бути усунуті в судовому засіданні шляхом допиту потерпілого, свідків, дослідження речових доказів тощо не ґрунтуються на вимогах закону.

Також не ґрунтується на вимогах закону твердження прокурора про витребування додаткової інформації до виходу в нарадчу кімнату у разі необхідності, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні покладається на слідчого, прокурора, а тому суд не може витребовувати інформацію на підтвердження обставин кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі прокурора зазначається, що судом не надано оцінки доказам, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, водночас прокурор не вказує на докази, оцінка яким не була надана в оскаржуваному вироку суду.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтувалось на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінив сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про виправдання ОСОБА_20 , оскільки його винуватість не була доведена поза розумним сумнівом.

Отже, колегія суддів не убачає підстав для скасування виправдувального вироку Святошинського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року щодо ОСОБА_20 з підстав, наведених в апеляційній скарзі прокурора.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №759/18942/18

Провадження №11-кп/824/753/2023

Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_47

Доповідач ОСОБА_1