26 жовтня 2023 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у залі суду у м.Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
24 жовтня 2023 року до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 , у якій Заявник просить зобов`язати слідчого ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 358 КК України, на підставі його заяви від 23.10.2023 року.
Заявник вважає зазначену бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області неправомірною, у зв`язку із чим звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою.
У судове засідання Заявник ОСОБА_3 не з`явився, у скарзі просив судовий розгляд скарги провести без його присутності.
Представник ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, про день та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України та з урахуванням позиції Заявника, який просив здійснювати розгляд скарги за його відсутності, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника, представника органу, бездіяльність якого оскаржується.
Дослідивши зміст поданої слідчому судді скарги та матеріали, що надійшли з ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 11 КК України визначено, що злочином є передбачене кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Чинним Кримінальним кодексом України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки того чи іншого злочину, то є підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки за такими заявами та повідомленнями повинні прийматися передбачені законом процесуальні рішення. Якщо ж у повідомленні чи заяві таких ознак немає, то вони не можуть вважатися такими, за якими обов`язково повинні прийматися ті чи інші процесуальні рішення.
Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
При цьому, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.
Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.
Підставами вважати, що в заяві (повідомленні) містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Відповідно до Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Не зважаючи на те, що ст. 214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з змісту ч. 5 ст.214 КПК України, зміст таких відомостей має бути підданий оцінці. Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.
У повідомленні ОСОБА_3 від 23.10.2023 зазначено, що при ознайомленні з матеріалами іншого кримінального провадження він виявив ймовірно підроблений документ протокол загальних зборів від 14.07.2022 року.
Разом з тим, на переконання слідчого судді, доводів, наведених Заявником ОСОБА_3 у поданій ним заяві про вчинення кримінального правопорушення недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне провадження. Заява про вчинення кримінального правопорушення не містить достатніх об`єктивних даних, та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя зазначає, що оцінка поданого скаржником звернення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет наявності ознак складу злочину не надається, а лише перевіряється, чи містить таке звернення виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення відповідного кримінального правопорушення. На переконання слідчого судді вказана заява ОСОБА_3 містить диспозицію статті КК України і припущення щодо наявності суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, без її належного обґрунтування та за відсутності фактичних даних, які б свідчили про наявність ознак злочину, що не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.
Відтак, наведені заявником дані не можуть бути достатніми і безумовними підставами для внесення таких відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування вказаного ним кримінального правопорушення, оскільки не містять фактичних даних чи посилання на обставини, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, а обставини, викладені у заяві, не охоплюються поняттям злочину, визначеному у ст. 11 КК України, а відтак вона не може вважатись такою, що підлягає обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить висновку, що уповноваженими особами ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області не було допущено бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_3 від 23.10.2023 року про вчинення кримінального правопорушення, з огляду на що скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.303, 306-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 23.10.2023 року залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1