Справа №760/254/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2024 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання слідчого слідчого відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Феодосія АРК, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у хостелі за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше неодноразово судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До провадження Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, а саме 19.08.2022 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 190, КК України до 1 року позбавлення волі, звільнився 20.10.2022 по відбуттю строку покарання, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин на території Солом`янського району м. Києва, за наступних обставин. Так, 29.11.2023, приблизно о 19:57 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні холу Центрального залізничного вокзалу ст. Київ-Пасажирський, розташованому за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, а саме поряд з лентою подачі багажу, помітив на ній жіночу сумку марки «Balenciaga», яку залишила ОСОБА_8 . В цей час, у нього раптово виник злочинний умисел, на таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме жіночої сумки марки «Balenciaga», яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, в якій знаходилися наступні речі: дві золотих каблучки, 585 проби, розміром (діаметром) 15 мм, вагою - одна - 1,92 грама, інша вагою 2,26 грама, які були придбані 20.07.2019 року, відповідно до висновку експерта від 21.12.2023 №СЕ-19/111/23/67617-ТВ, загальною вартістю 10268,77 гривень, навушники «Air Pods Pro», білого кольору, відповідно до висновку експерта від 08.12.2023 №СЕ-19/111-23/65206-ТВ вартість складає 3849,60 гривень, грошові кошти у сумі 4500 гривень, 7 металевих каблучок, флакон парфумів «Parfum City.com», які матеріальної цінності не становлять. Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи за вищевказаною адресою підійшов до ленти подачі багажу, та шляхом вільного доступу викрав жіночу сумочку марки «Balenciaga», яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, в якій знаходилися наступні речі: дві золотих каблучки, 585 проби, розміром (діаметром) 15 мм, вагою - одна - 1,92 грама, інша вагою 2,26 грама, які були придбані 20.07.2019 року, відповідно до висновку експерта від 21.12.2023 №СЕ-19/111/23/67617-ТВ, загальною вартістю 10268,77 гривень, навушники «Air Pods Pro», білого кольору, відповідно до висновку експерта від 08.12.2023 №СЕ-19/111-23/65206-ТВ вартість складає 3849,60 гривень, грошові кошти у сумі 4500 гривень, 7 металевих каблучок, флакон парфумів «Parfum City.com», які матеріальної цінності не становлять. Після чого, утримуючи при собі правою рукою вказане вище викрадене майно, ОСОБА_4 відійшов від ленти подачі багажу та покинув приміщення Центрального залізничного вокзалу, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_8 завдано майнової шкоди на суму 18 618, 37 гривень. Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Зазначається, що вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: електронним рапортом (картка виклику на 102), протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), рапортом слідчого СВ ОСОБА_9 , показами потерпілої ОСОБА_8 , показами свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду відеозапису за участі свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам за участі свідка ОСОБА_10 , показами свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду відеозапису за участі свідка ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам за участі свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події, показами свідка ОСОБА_12 , протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам за участі свідка ОСОБА_12 , протоколом огляду місця події, протоколом огляду відеозапису за участі потерпілої ОСОБА_8 , протоколом огляду предметів за участі потерпілої ОСОБА_8 , рапортом о/у ОСОБА_13 , та іншими матеріалами в їх сукупності. Слідчий зазначає про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального покарання, що пов`язане з позбавленням волі, ОСОБА_4 може значний термін переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не має на утриманні дітей чи інших непрацездатних осіб, не працюючий, не одружений, не має постійного джерела доходу, не має нерухомого майна, а також постійного місця проживання на території м. Києва та Київської обл., тобто не має стійких соціальних зв`язків, що не перешкоджатиме останньому покинути територію міста Києва, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення: враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваного ОСОБА_4 , а також те, що останній є раніше судимим, а саме 19.08.2022 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 190, КК України до 1 року позбавлення волі, звільнився 20.10.2022 по відбуттю строку покарання, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, не працює, постійного місця проживання на території м. Києва та Київської обл. не має, суспільно-корисною працею не займається, веде асоціальний спосіб життя; незаконно впливати на представника потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом залякування або схиляння та спонукання до зміни показів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, так як за вказаний злочин передбачено серйозне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання не зможуть запобігти ризикам, передбаченим вище, що підтверджуються вищевикладеними обставинами. Під час досудового розслідування не встановлено будь-яких даних про те, що підозрюваний не може утримуватися в Київському слідчому ізоляторі, не встановленого того, що підозрюваний має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України віл 15.08.2014 №1348/5/572 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за №990/25767. Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання з підстав та за обставин, викладених у клопотанні слідчого, наполягала на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Зазначили, що підозрюваний зобов`язується прибувати за кожним викликом суду, не залежно від того, що він проживає у хостелі та не має постійного зареєстрованого місця проживання у м. Києві, не збирається перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, пред`явлену ОСОБА_4 підозру за ч. 4 ст. 185 КК України сторона захисту вважає обґрунтованою, підозрюваний визнає дійсність обставин, зазначених слідчим у письмовому повідомленні про підозру, проте переконує суд, що його належну поведінку зможе забезпечити інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання. Підозрюваний повідомив суд, що має проблеми з опорно-руховим апаратом, зламав ногу, тому використовує костилі при ходьбі, проте надати до суду підтверджуючі його стан здоров`я медичні документи змоги не має, через те, що вказані документи були в нього викрадені, та наразі ним не відновлені. Пояснив, що офіційно не працевлаштований, малолітніх дітей на утриманні не має, дійсно був судимий, проте шкодує про вчинене, та просить суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Дослідивши клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши позиції прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що у провадженні Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000225 від 01.12.2023 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Відповідно до інформації, викладеної у Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідує, що 01.12.2023 до відділу поліції на СЗТ ГУНП у м. Києві поштою надійшла заява від ОСОБА_8 , яка повідомила, що 29.11.2023 приблизно о 20 год. 13 хв., перебуваючи в поїзді сполученням «Київ-Кривий Ріг» після проходження рамок-металодетекторів, які розташовані в холі Центрального залізничного вокзалу міста Києва, що за адресою м. Київ, площа Вокзальна, 1, вона виявила відсутність своєї жіночої сумочки чорного кольору марки «Balenciaga», всередині якої знаходились навушники марки «Apple AirPods Pro» в кейсі білого кольору, дві золоті каблучки, сім металевих каблучок з металу, один флакон парфум, та грошові кошти у розмірі 4500 грн./ а. с. 6/.

05.01.2024 р. у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану /а. с. 231-233/.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано докази, які досліджені слідчим суддею у судовому засіданні: рапорти про виявлене кримінальне правопорушення, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.11.2023 р., рапорт, фотокартки викраденого майна, протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 01.12.2023 р., протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-кінозйомки, відеозапису від 01.12.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 01.12.2023 р., протокол огляду відеозапису від 01.12.2023 р., протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2023 р. та довідка до нього, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 01.12.2023 р., протокол огляду відеозапису від 01.12.2023 р., протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2023 р. та довідка до нього, протокол огляду місця події від 01.12.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 01.12.2023 р., протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2023 р. та довідка до нього, протокол огляду місця події від 01.12.2023 р., постанова про проведення товарознавчої експертизи віл 04.12.2023 р., висновок експерта від 08.12.2023 р. за № СЕ-19/111-23/65206-ТВ, протокол допиту потерпілого від 24.12.2023 р., протокол огляду відеозапису від 04.12.2023 р., протокол огляду відеозапису від 04.12.2023 р., протокол огляду відеозапису від 04.12.2023 р., протокол огляду предметів від 11.12.2023 р., постанова про визнання предметів речовими доказами від 11.12.2023 р., висновок експерта від 22.12.2023 р. за № СЕ-19/111-23/66755-ФП, висновок експерта від 21.12.2023 р. за№ СЕ-19/111-23/67617-ТВ /а. с. 8-230/.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях.

Поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності

За таких обставин, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, які могли б об`єктивно зв`язувати ОСОБА_4 з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Крім того, як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, при розгляді клопотання слідчого, судом встановлено, існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначає слідчий у поданому клопотанні (ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого підозрюваному може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може йому загрожувати у випадку встановлення на підставі вироку суду винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин справи, та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, слідчим суддею встановлено існування ризику, що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний є раніше судимии, а саме 19.08.2022 Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 20.10.2022 по відбуттю строку покарання, має не зняту на не погашену у встановленому законом порядку судимість.

При постановленні ухвали, слідчим суддею враховано особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності; має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість; не має зареєстрованого місця проживання на території м. Києва, проживає у хостелі; не одружений; малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має; офіційно не працевлаштований; відповідно до копії виписки з історії хвороби від 22.09.2023 р. підозрюваний мав перелом правої сідничної та правої лобкової кістки зі зміщенням уламків, проходив лікування, після проведеного лікування хворий від подальшого стаціонарного лікування відмовився, з покращенням виписаний на амбулаторне лікування за місцем проживання. Зазначене у своїй сукупності свідчить про відсутність в підозрюваного стійких соціальних зв`язків, які могли б слугувати стримуючим фактором, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного на стадії досудового розслідування, відомостей про те, що підозрюваний не може перебувати на умовах запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його станом здоров`я сторонами кримінального провадження слідчому судді не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Із врахуванням вищевикладеного, та стадії досудового розслідування, на якій перебуває кримінальне провадження, на переконання слідчого судді, інший із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не може забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У зв`язку із викладеними обставинами, слідчий суддя доходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, покладених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімумі для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 183, 186, 193, 194, 197, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 57 (п`ятдесят сім) дні, тобто до 05 березня 2024 року включно.

Встановити строк дії ухвали слідчого судді про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - до 05 березня 2024 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду.

Визначити суму застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: банк отримувача коштів ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; рахунок отримувача: UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду залежно від стадії кримінального провадження за кожним викликом,

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання,

-утриматись від спілкування із потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні,

-не відлучатись за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду,

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити 60 днів з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Солом`янський районний суд м. Києва.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1