Провадження № 11-сс/4823/387/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000009 від 20.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, а саме - причіп ПА 004, червоний, № шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , належного ОСОБА_7 . Слідчий суддя зазначив, що не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України, та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну і постановити нову, якою накласти арешт на вищевказаний причіп, який належить підозрюваному ОСОБА_8 , поклавши обмеження у виді заборони на його відчуження та розпорядження. Апелянт вказує, що слідчим суддею не взято до уваги існування обґрунтованого ризику, що підозрюваний ОСОБА_7 для уникнення конфіскації майна може відчужити причіп на користь третіх осіб. Крім того, накладення арешту на зазначений причіп є заходом забезпечення кримінального провадження, що в свою чергу дає змогу запобігти і подолати негативні обставини, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження та досягти дієвості.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, Новгород-Сіверською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000009 від 20.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, за фактом незаконного виготовлення підакцизних товарів, що становлять загрозу для життя та здоров`я людей, транспортування та зберігання з метою збуту та збут підакцизних товарів, що призвело до отруєння особи на території Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При цьому слідчим суддям та суду слід враховувати, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

Водночас КПК встановлює загальне положення, відповідно до якого для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

За змістом ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе, зокрема, необхідність такого арешту.

Згідно з ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу)); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування здійснюється за фактом незаконного виготовлення підакцизних товарів, що становлять загрозу для життя та здоров`я людей, транспортування та зберігання з метою збуту та збут підакцизних товарів, що призвело до отруєння особи на території Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

09.08.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 204 КК України передбачає позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна, з вилученням та знищенням незаконно виробленої або придбаної продукції, обладнання для її виготовлення.

Кримінальний закон не вимагає аби зібрані органом досудового розслідування на підтвердження вчинення кримінального правопорушення докази були достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до інформації з РСЦ ГСЦ МВС в Чернігівській області у власності ОСОБА_7 перебуває рухоме майно причіп ПА 004, червоний, № шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Наданими матеріалами клопотання наразі не доведено існування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 204 КК України.

Крім того, з матеріалів поданого прокурором клопотання не вбачається, які саме перешкоди кримінальному провадженню може завдати ненакладення арешту на причіп ПА 004, червоний, № шасі НОМЕР_1 , днз. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 .

Також, на думку колегії суддів, матеріалами клопотання та прокурором не підтверджено, що в даному випадку мають місце відповідні ризики щодо майна, а саме можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та доведено необхідність виконання завдання арешту майна, а саме запобігання можливості таких ризиків.

Тобто, колегія суддів погоджується з позицією слідчого судді місцевого суду, що прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, та наявність ризиків, передбачених абзацом другим першої статті 170 цього Кодексу.

Відтак, доводи апелянта про незаконність ухвали слідчого судді є непереконливими і такими, що не заслуговують на увагу, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 серпня 2023 року про відмову у накладенні арешту на майно - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4