Справа № 742/394/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/57/24
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

01 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

підозрюваної ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в. м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції з Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці та мешканці АДРЕСА_1 , одруженій, яка має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючій, раніше неодноразово судимій, останній раз 12 жовтня 2022 року.

За наявними матеріалами та встановленими обставинами, слідчий суддя обрав підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20 години до 06 години ранку, з покладенням обов`язків: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому паспорт громадянина України та закордонний паспорт (у разі наявності) та інші документи, що дають право на в`їзд (виїзд) з України.

Строк дії домашнього арешту та обов`язків встановлений строком до 17 березня 2024 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя вказав на недоведеність слідчим та прокурором обставин, які б вказували, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу неможливе для запобігання тим ризикам, про які вказано у клопотанні, та вважав, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу слідчого судді, як таку, що не в повній мірі відповідає вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, постановити нову ухвалу, якою підозрюваній ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням суми застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, визначених КПК України.

Аргументує тим, що приймаючи рішення про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , слідчий суддя належним чином не обґрунтував, чому відмовив слідчому у застосуванні саме такого виду запобіжного заходу.

Так, у судовому засіданні прокурором наведені дані про те, що більш м`які запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, не можуть запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні. Висновки слідчого судді в цій частині прокурор вважає помилковими, адже доведеними є ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у період іспитового строку, отже, усвідомлюючи, що санкція інкримінованих їй кримінальних правопорушень передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, не має постійного та законного джерела прибутку, продемонструвала свою схильність до незаконного збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, своїми характеризуючими даними та діями показала, що безвідповідально ставиться до вимог чинного законодавства та не дотримується їх, вчинила злочин в період іспитового строку, а тому може вчинити й інші аналогічні кримінальні правопорушення.

Оцінивши в сукупності всі встановлені у провадженні обставини, обґрунтованість оголошеної підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, перебування ОСОБА_6 на іспитовому терміні, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор наполягає на застосуванні до підозрюваної запобіжного заходу виключно у виді тримання під вартою, що не суперечитиме положенням п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора та слідчого, які підтримали доводи апеляційної скарги про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи на тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про її особу, обставини у провадженні та той факт, що у вчиненні нових кримінальних правопорушень ОСОБА_6 підозрюється під час іспитового терміну за попереднім вироком, що підвищує ризик її ухилення від слідства та суду та ставить під сумнів дієвість обраного судом більш м`якого запобіжного захожу, підозрювану, яка заперечила проти доводів прокурора, вказувала, що буде дотримуватися належної процесуальної поведінки та за першим викликом прибувати за місцем вимоги, звернула увагу, що має постійне місце проживання, трьох дітей та родину, що свідчить про неможливість її ухилення від слідства та суду, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Як убачається з матеріалів провадження слідчим відділом Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 08 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 03 січня 2024 року, близько 14 год. 52 хв., діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), перебуваючи в приміщенні магазину ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», розташованому за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Київська, 230-Ж/3, таємно, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, викрала із приміщення магазину картку пам`яті T&Gmicro SDHCUHS-1 32Гб, вартістю 177,33 грн., воду туалетну жіночу «Lovit» Sweet Romance об`ємом 10 мл., вартістю 49,00 грн., лак для нігтів марки «Lovit» Mix-1 об`ємом 3,5мл., в кількості 2 шт., вартістю 48,00 грн., воду туалетну жіночу марки «Lovit» Bright Flower об`ємом 10 мл., в кількості 2 шт., вартістю 98,00 грн.. Після чого з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.

06 січня 2024 року о 13 год. 35 хв.. ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні торгівельної зали магазину ТМ «Аврора» ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», розташованого за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки. вул. Київська, буд. 230-Ж/3, в умовах воєнного стану, маючи умисел на крадіжку майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрала з торгових полиць магазину товарно-матеріальних цінностей в асортименті на загальну суму 645,33 грн, чим заподіяла матеріальну шкоду ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА».

17 січня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту через наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення,а також факт його вчинення в період іспитового строку, не в повній мірі свідчать про необхідність обрання підозрюваній ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїй практиці наголошував на обов`язковості доказування існування ризиків, а не лише зазначення їх стандартного переліку. Так, у справі «Белевитський проти Росії», пп.111-112, вказано, що суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції.

Під час судового розгляду встановлено, що слідчим були надані достатні докази, які переконливо свідчать про існування розумної підозри про можливість причетності саме ОСОБА_6 до скоєння інкримінованого кримінального правопорушення, ці докази є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Разом з тим, стороною обвинувачення не було надано достатніх даних, які б негативно характеризували ОСОБА_6 , як особу, яка становить небезпеку для суспільства, аж настільки, щоб прийти до висновку, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою буде здатен забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Так, ОСОБА_6 дійсно раніше притягувалася до кримінальної відповідальності та підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення в період випробування, разом з тим, вона має постійне місце проживання, родину та трьох неповнолітніх дітей, а тому ризик її ухилення від досудового розслідування та суду є мінімальним, окрім наявності кількох судимостей в матеріалах відсутні будь-які інші дані, які б негативно її характеризували, не наведено таких даних і прокурором.

Незважаючи на тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_6 винною, в сукупності з даними, що її характеризують, та обмеженнями переміщення осіб по території України через оголошений воєнний стан, з огляду на фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, ризик можливості переховування підозрюваної від органів досудового слідства та суду дійсно існує, але йому цілком можна запобігти шляхом обрання більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж про це просить сторона обвинувачення.

Колегія суддів звертає увагу, що незважаючи на доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням характеру обвинувачення, обставин кримінального правопорушення, проведених слідчих дій, тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними ОСОБА_6 , буде достатнім та правомірним застосування до неї домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в нічний час доби та встановленням ряду обов`язків.

Самі лише обставини вчинення кримінального правопорушення та тяжкість можливого покарання, не є тими виключними обставинами, які свідчать, що підозрюваній має бути обраний найсуворіший вид запобіжного заходу, за умови, що інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в нічний час доби здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 та запобігти всім встановленим ризикам.

Усі ті обставини, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі, а саме тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , факт його вчинення в період невідбутого покарання за попереднім вироком та тяжкість можливого покарання, що їй загрожує у разі визнання винною, були враховані судом першої інстанції при обранні виду запобіжного заходу, інших обставин, які б свідчили про необґрунтованість рішення слідчого судді, стороною обвинувачення не надано.

Частиною 4 ст. 194 КПК України, передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 січня 2024 року, про обрання підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в нічний час доби, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12