Справа № 188/1234/23
Провадження № 1-кп/188/179/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000238 від 26.06.2023, що надійшло 24.07.2023 від прокурора Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно наприкінці березня 2023 року в денний час доби (більш точний час не встановлено), ОСОБА_3 знаходився на ділянці місцевості, яка розташована поруч із домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 , де в траві побачив споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення з маркуванням «386-311-77 Т» разом із уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення із маркуванням «66-88-11-386-130-88».

В цей час та у вказаному місці у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин і вибухових пристроїв, а саме: спорядженого корпусу ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення з маркуванням «386-311-77 Т» разом із уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення з маркуванням «66-88-11-386-130-88».

Реалізуючи свій умисел та розуміючи, що знайдене відноситься до вибухових речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, ОСОБА_3 , перебуваючи у зазначеному місці та у вказаний час, підняв із земельної ділянки споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення з маркуванням «386-311-77 Т» разом із уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення з маркуванням «66-88-11-386-130-88» та переніс її за місцем свого проживання, де надалі незаконно зберігав.

26.06.2023 в період часу з 01:25 до 01:45 в ході огляду території домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено: споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення з маркуванням «386-311-77 Т», який опечатано у сейф-пакет КІV 2135931 з уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення з маркуванням «66-88-11-386-130-88», який опечатано до сейф-пакету КІV 2135933.

Згідно з висновком судової вибухово-технічної експертизи від 18.07.2023 надані на дослідження предмети є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме: спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, придатним для здійснення вибуху; уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, придатним для здійснення вибуху.

Споряджений корпус ручної осколкової, оборонної, ручної гранати Ф-1 та уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2 у конструкційному поєднанні утворюють оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, - придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування 21.07.2023 прокурор Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості відповідно до норми ст. 472 КПК України.

За цією угодою прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій підозрюваного як кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, у скоєнні якого підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість; щодо покарання у виді позбавлення волі на строк три роки із застосуванням ст. 75 КК України, на підставі якої звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, згідно з цією угодою визначаються судом.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке правильно кваліфіковане як придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, і згідно зі ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам. Обвинувачений визнає свою вину у його вчиненні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання.

Захисник обвинуваченого не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості, вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченого.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, існують фактичні підстави для визнання винуватості, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено. Приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 21 липня 2023 року, призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування узгодженого сторонами покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 та ч. 3 ст. 76 КК України.

Потерпілих від цього кримінального правопорушення немає.

Майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано. Цивільний позов не заявлено.

Речові докази предмет циліндричної форми сталевого кольору з маркуванням «УЗРГМ-2 66-88-112» із зовнішньої частини, а з внутрішньої «386-130-88» з наклеєною липкою стрічкою, поміщений до спецпакету КІV 2135933, та корпус предмету зеленого кольору, схожий на бойову гранату Ф-1 з маркуванням «386-311-77 Т», поміщений до спецпакету КІV 2135931, що зберігаються в камері схову речових доказів ВП № 3 Синельниківського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, слід знищити.

Процесуальні витрати на проведення вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-23/21640-ВТХ від 28.06.2023 в розмірі 956 грн та вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-23/22031-ВТХ від 18.07.2023 в розмірі 2390 грн, всього 3 346 грн слід на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку 21.07.2023 уклали прокурор Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази предмет циліндричної форми сталевого кольору з маркуванням «УЗРГМ-2 66-88-112» із зовнішньої частини, а з внутрішньої «386-130-88» з наклеєною липкою стрічкою, поміщений до спецпакету КІV 2135933, та корпус предмету зеленого кольору, схожий на бойову гранату Ф-1 з маркуванням «386-311-77 Т», поміщений до спецпакету КІV 2135931, що зберігаються в камері схову речових доказів ВП № 3 Синельниківського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3 346 (три тисячі триста сорок шість) гривень 00 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1