Справа № 159/234/24
Провадження № 1-в/159/26/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника військової частини ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель заяву про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красногорівка, Мар`їнського району, Донецької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2023 затверджено угоду, укладену 07 червня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_7 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.402 ч.4 КК України та на підставі ст.69 КК України призначено йому покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_4 відбуває покарання у військовій частині НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні, оскільки за час відбування покарання він зарекомендував себе з позитивної сторони, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, на профілактичному обліку не перебував, стягнень немає, відбув більше 2/3 призначеного йому покарання та своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що виправився.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити оскільки своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Захисник ОСОБА_5 підтримала письмові пояснення до клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого військовослужбовця, який не підлягав мобілізації.

Прокурор заперечував проти про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , оскільки не буде досягнуто мети покарання описаної у ст. 50 КК України.

Представник військової частини підтримав подане клопотання вважав можливим його задовольнити.

Вислухавши засудженого, його захисника, думку прокурора та представника військової частини, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Згідно службової характеристики, виданої 22.11.2023 командиром 2 дисциплінарної роти ОСОБА_8 та погодженою командиром військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_9 , ОСОБА_4 зарекомендував себе з посередньої сторони як невибагливий до себе військовослужбовець, схильний до вживання наркотичних речовин, до виконання своїх функціональних обов`язків ставиться задовільно, в роботі працьовитий, організований.

Згідно службової характеристики, виданої 01.02.2024 командиром 2 дисциплінарної роти ОСОБА_8 та погодженою командиром військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_9 , ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивної сторони як дисциплінований військовослужбовець, до виконання своїх функціональних обов`язків ставиться відповідально.

Із матеріалів службової картки вбачається, що у солдата змінного складу ОСОБА_4 відсутні стягнення та наявні заохочення.

Вирішуючи заяву яка розглядається суд враховує те, що ОСОБА_4 засуджений за непокору, вчинену в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за вчинення якого законом передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі. За результатами судового розгляду ОСОБА_4 призначено покарання із застосуванням положень ст. ст. 69, 62 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком 1 рік.

У відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті, зокрема й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування і так м`якого покарання, явно не досягне мети покарання описаної у ч. 2 ст. 50 КК України.

Щодо доводів клопотання по суті то вони випливають із поведінки ОСОБА_4 під час відбування частини покарання у дисциплінарному батальйоні.

Проаналізувавши всі доводи та поведінку засудженого ОСОБА_4 , суд констатує, що це є поведінка середньостатистичного військовослужбовця, який немає дисциплінарних стягнень, тому слід зробити висновок, що така поведінка жодним чином не доводить те, що відбувши такий короткий строк покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, ОСОБА_4 довів своє виправлення, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ч.1 ст. 81 КК України, п.2 ч.1 ст. 537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1