Справа №766/6829/23
н/п 1-кс/766/2419/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2023 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження № 0001112 від 28.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна,

в присутності сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2023 року слідчий СВ відділу поліції № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході проведення обшуку від 28.09.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 .

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що в провадженні ХРУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0001112 від 28.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України

28.09.2023 року в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 було вилучено:

- два паперові згортки із по порошкоподібною речовиною білого кольору;

- електронні ваги;

-3 сім карти «Водафон» № НОМЕР_1 ; «Київстар» № НОМЕР_2 ; «Київстар» № НОМЕР_3 ;

-грошові кошти в сумі 580 гривень, з яких 20 грн по 27 шт.; 10 грн-3 шт.;5 грн- 5 шт. серед яких зокрема купюри номіналом 20 грн. з № ЕБ 3377888, 20 грн. з № ЄГ 8684415; та номіналом 10 грн. з № ЮЕ 8983050.

28.09.2023 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 29.09.2023 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

На даний час у кримінальному провадженні з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення необхідно забезпечити збереження вилученого майна з метою використання його як доказу, тому виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

У судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримав, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Власник майна в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого та власника майна, вивчивши клопотання дослідивши додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ст. 84 КПК України).

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих у ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З огляду на зазначені вимоги закону, слідчий суддя приходить до висновку про те, що вказане вилучене майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Абзацом 2 ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З матеріалів клопотання слідує, що майно було вилучено 28.09.2023, а із клопотанням до слідчого судді слідчий звернувся 29.09.2023, шляхом подачі клопотання через канцелярію суду, а відтак клопотання подано у межах установленого процесуального строку та слідчим дотримано вимоги ст. ст. 167, 168, 171 КПК України.

Окрім того, слідчим у клопотанні наведено вагомі доводи, які свідчать, що тимчасово вилучене майно у ході проведення обшуку має відношення до кримінального провадження, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, та підстави вважати, що тимчасово вилучене майно у ході проведення обшуку є речовими доказами у кримінальному провадженні, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, слідчий суддя вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню, оскільки зібрані та додані до клопотання документи свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речового доказу.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167-168, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0001122 від 28.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку від 28.09.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , майно:

--два паперові згортки із по порошкоподібною речовиною білого кольору;

- електронні ваги;

-3 сім карти «Водафон» № НОМЕР_1 ; «Київстар» № НОМЕР_2 ; «Київстар» № НОМЕР_3 ;

-грошові кошти в сумі 580 гривень, з яких 20 грн по 27 шт.; 10 грн-3 шт.;5 грн- 5 шт. серед яких зокрема купюри номіналом 20 грн. з № ЕБ 3377888, 20 грн. з № ЄГ 8684415; та номіналом 10 грн. з № ЮЕ 8983050,, із забороною відчуження, користування та розпорядження вказаним майном ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Херсонського апеляційного суду у протягом 5 днів з дня її оголошення, але оскарження не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1