465/2681/14-к
1-кп/465/229/24
У Х В А Л А

судового засідання

12.02.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представників потерпілих адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_10

при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінального провадження №0000121 від 18.02.2014 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження №0000121 від 18.02.2014 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У судовому засіданні захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про проведення слідчого експерименту, яке обґрунтоване тим, що при допиті у суді обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив можливість вказати ним на місці віддаль, подолану пішоходом ОСОБА_11 з моменту виходу на проїзну частину дороги та до місця контакту із транспортним засобом, темп руху пішохода та час, за який пішохід подолала віддаль з моменту виходу на проїзну частину дороги та до моменту наїзду. Наведене, на переконання захисника, має важливе значення для об`єктивності розгляду кримінального провадження, адже інкриміноване ОСОБА_4 обвинувачення базується на висновку автотехнічної експертизи №1296 від 15.04.2014 року, проведеної експертами Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз на підставі даних, здобутих за показаннями свідка ОСОБА_12 (після зміни прізвища ОСОБА_13 ), який в судовому засіданні заперечив показання, надані ним під час досудового розслідування. Наведене, на переконання сторони захисту, ставить під сумнів належність і допустимість такого висновку експерта як доказу у кримінальному провадженні. А тому, проведення слідчого експерименту із обвинуваченим ОСОБА_4 дозволить зібрати об`єктивні вихідні дані для проведення відповідно до чинного законодавства експертизи, яка дозволить встановити дійсні причини настання ДТП. Так, проведення слідчого експерименту, як вказує захисник, дозволить встановити: 1) З якого місця на проїзну частину дороги вийшла пішохід ОСОБА_11 безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою?; 2) У якому місці на проїзній частині дороги відбувся наїзд автомобіля ВАЗ-21099, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 на пішохода ОСОБА_11 .?; 3) Яку віддаль, за який час та під яким кутом до напрямку проїзної частини дороги подолав пішохід ОСОБА_11 з моменту виходу на проїзну частину дороги та до місця наїзду? Тому сторона захисту просить ухвалити рішення про доручення органу досудового розслідування проведення слідчого експерименту із обвинуваченим ОСОБА_4 .

Обвинувачений клопотання, заявлене захисником, підтримав.

Прокурор, потерпілі та їх представники щодо заявленого клопотання заперечили.

При цьому, публічний обвинувач зазначив, що слідчий експеримент із ОСОБА_4 проводився під час досудового розслідування за участю цього ж захисника та підстав у повторному проведенні такого слідчого експерименту немає.

У свою чергу, представники потерпілих вказали, що під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтвердив показання, надані ним під час проведення 24.03.2014 року слідчого експерименту. А тому, потреби у новому з`ясуванні тих обставин, які уже з`ясовувались, і по спливу практично десяти років з часу події ДТП немає.

Представник цивільного відповідача у вирішенні клопотання захисника поклався на розсуд суду.

Заслухавши доводи учасників провадження, вивчивши матеріали справи та вирішуючи клопотання сторони захисту, суд дійшов такого висновку.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст. 22 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Згідно з ч. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Тобто під час слідчого експерименту необхідно відтворити обстановку, аналогічну чи максимально наближену до тієї, у якій відбувалася розслідувана злочинна подія.

У судовому засіданні суд встановив, що на стадії досудового розслідування, а саме 24.03.2014 року, проводився слідчий експеримент за участю обвинуваченого, який на той час мав статус свідка. Також у вказаній слідчій дії відповідно до складеного протоколу від 24.03.2014 року брав участь його захисник адвокат ОСОБА_5 . Згідно даних протоколу, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, в тому числі за дачу завідомо неправдивих показань, свідок ОСОБА_4 на місці вказав місце виявлення пішохода, її розташування на проїзній частині із проведенням відповідних замірів відстаней до елементів дорожньої обстановки та відстаней місцезнаходження пішохода до місця наїзду.

У подальшому матеріали досудового розслідування, в тому числі із матеріалами проведеного із ОСОБА_4 слідчого експерименту, згідно постанови ст. слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_14 від 07.04.2014 року були скеровані експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення призначеної судово-автотехнічної експертизи.

Суд погоджується з твердженням захисника ОСОБА_5 , що чинний КПК України не містить обмежень щодо права заявляти клопотання про проведення слідчого експерименту, водночас, суд звертає увагу, що проведення такої слідчої дії повинно відповідати її меті.

Так, метою проведення слідчого експерименту є перевірка та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Ця слідча дія спрямована на перевірку вже зібраних у справі доказів в результаті проведення інших слідчих дій (допитів, обшуків, огляду місця події, тощо), а також закріплення вихідних даних для проведення у подальшому експертизи.

Під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив достовірність показань, наданих ним при проведенні 24.03.2014 року слідчого експерименту. Водночас даних, які б спростовували виклад описаних ним під час вказаної слідчої дії обставин, не було зазначено. Посилання на такі дані відсутні також у заявленому захисником обвинуваченого клопотанні про проведення слідчого експерименту.

За таких обставин суд вважає, що показання ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні були враховані під час проведення відповідної експертизи, що перевірено в судовому засіданні. А тому, підстав вважати, що сторона захисту обмежена у праві на захист та перевірку її доводів, немає.

Водночас заявлене захисником клопотання про проведення слідчого експерименту не містить конкретики стосовно того, які саме обставини та фактичні дані через більш як дев`ять років з часу події ДТП можуть бути уточненими обвинуваченим і не вказувались ним при проведенні слідчого експерименту за його участю та участю захисника на стадії досудового розслідування. У протоколі слідчого експерименту від 24.03.2014 року зафіксовано вимірювальні параметри даних, які повідомлені ОСОБА_4 , водночас нових даних, які б чітко вказувались стороною захисту, у поданому клопотанні не зазначено. Що стосується оцінки показань свідка ОСОБА_12 (після зміни прізвища ОСОБА_13 ), то така може бути надана судом у належному процесуальному порядку, враховуючи, що попередньо з цього приводу захисником обвинуваченого уже заявлено клопотання про визнання в цій частині доказів недопустимими.

Відтак, суд дійшов висновку, що з урахуванням встановлених обставин, стадії судового провадження, а саме завершення судового слідства, відсутності об`єктивних перешкод для оцінки фактичних обставин справи на підставі безпосередньо досліджених судом доказів, стороною захисту всупереч вимогам ст.ст. 240, 333 КПК України не доведено необхідності та наявності обґрунтованих підстав для проведення слідчого експерименту з обвинуваченим під час судового розгляду, а тому, в задоволенні клопотання про доручення органу досудового розслідування проведення слідчої дії - слідчого експерименту необхідно відмовити.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 22, 240, 333, 369, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , підтриманого обвинуваченим ОСОБА_4 , про проведення слідчого експерименту - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1