печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання Заступника начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуальним керівництвом Офісу Генерального здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000261 від 21.03.2022 за фактами створення злочинної організації, керівництво такою організацією або її структурними частинами, посягання на територіальну цілісність і недоторканість України, фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу, вчинення державної зради, колабораційної діяльністі, виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, глорифікація її учасників, виготовлення та розповсюдження творів, що пропагують культ насильства і жорстокості, расову національну чи релігійну нетерпимість та дискримінацію, легалізація коштів отриманих злочинним шляхом за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 2 ст. 110-2, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 436-2, ч. 3 ст. 300 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що учасники проросійського псевдо релігійного проекту «Міжнародний громадський рух «АллатРа», ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) за допомогою художньої літератури, засобів масової інформації та інтернет-ресурсів, поширювали на території України інформаційні матеріали, що спрямовані на дискредитацію органів державної влади України, співпрацю з державою-агресором (російською федерацією), на підтримання загарбницької збройної агресії росії проти України.

Посилаючись на те, що з метою забезпечення збереження майна та запобігання вчинення дій щодо передачі, відчуження (перереєстрації) вказаного майна, прокурор просив накласти арешт на зазначене майно.

У засідання слідчий не з`явився звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутністю, на задоволенні клопотання наполягає.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Постановою слідчого слідчої групи ГСУ НП України ОСОБА_10 від 16.10.2023 року нерухоме майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000261 від 21.03.2022 року.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що нерухоме майно, є предметом кримінального правопорушення, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Заступника начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер :01:026:0004, площа (га): 0.1101, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, загальна площа (кв.м): 309.9, житлова площа (кв.м): 95.2, Опис: житловий будинок літера А, сарай Б гараж В, огорожа 1-3, вигрібна яма № 4-5, свердловина №6, замощення №7, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; домоволодіння, загальна площа (кв.м): 462.1, житлова площа (кв.м): 111.5, Опис: в цілому складається з одного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами: літ.А житловий будинок; літ.Б літня кухня; I, II свердловина; №5 огородження; №6 заможення розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка, кадастровий номер :01:014:0022, площа (га): 0.1665, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_7 шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1