Єдиний унікальний номер справи 185/5657/23
Провадження № 1-кп/185/723/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану в залі в м.Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЄРДР за №0000558 від 17.03.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Генічеська Херсонської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 22.06.2011 року Генічеським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 12.02.2013 року Генічеським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.1 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 06.10.2016 року за відбуттям строку покарання;

- 16.05.2019 року Генічеським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, 20.08.2021 року звільнений за відбуттям строку покарання;

- 22.09.2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі;

без місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, -

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

В березні місяці 2023 року більш точної дати під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, в ході розмови зі своєю знайомою потерпілою ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_3 повідомив останній, що в нього є планшет, який він заклав до ломбарду.

14.03.2023 року приблизно о 16.00 годині обвинувачена ОСОБА_6 з метою придбання планшету своїй дитині зателефонувала обвинуваченому ОСОБА_3 , щоб останній за її кошти викупив з ломбарду вищевказаний планшет та передав його їй для подальшого володіння та користування. В цей момент у обвинуваченого ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 шляхом зловживання довірою останньої.

В той же день, приблизно о 16.30 годині обвинувачений ОСОБА_3 зустрівся з потерпілою ОСОБА_6 та, перебуваючи біля ломбарду «Імперіал», що розташований по вул.Верстатобудівників, 14/Б м.Павлограда Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, і обернення його на свою користь, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистою зацікавленістю, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_6 , під приводом викупу з ломбарду «Імперіал» планшету з подальшим його переданням у власність потерпілої ОСОБА_6 , попросив у останньої надати йому грошові кошти в сумі 800 грн. В свою чергу потерпіла ОСОБА_6 , довірившись обвинуваченому ОСОБА_3 , вважаючи передачу грошових коштів правомірною, передала останньому гроші в сумі 800 грн., які на її думку обвинувачений ОСОБА_3 мав використати для викупу планшету з ломбарду. Отримавши гроші від потерпілої, обвинувачений ОСОБА_3 зник з місця вчинення злочину, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Крім того, 15.03.2023 року приблизно о 04.00 годині у обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував за адресою свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , де також перебувала його знайома, потерпіла ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном марки «ОРРО», моделі А53, що належить потерпілій, шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 15.03.2023 року приблизно о 04.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 за вищевказаною адресою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_6 під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка попросив у потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон марки «ОРРО», моделі А53. В свою чергу потерпіла ОСОБА_6 , довірившись обвинуваченому ОСОБА_3 , вважаючи, що він в подальшому поверне їй вказаний мобільний телефон, передала останньому свій мобільний телефон. Після чого обвинувачений ОСОБА_3 , утримуючи при собі вказаний мобільний телефон, вийшов з приміщення квартири та в подальшому не повернув потерпілій ОСОБА_6 належний їй мобільний телефон марки «ОРРО», моделі А53, чим спричинив останній матеріального збитку в розмірі 4700 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю, суду повідомив, що з потерпілою до інкримінованих подій був знайомий. Навесні 2023 року вдень до нього зателефонувала потерпіла ОСОБА_6 з приводу придбання планшету, за який вона готова була сплатити 800 гривень. Він повідомив потерпілій, що за вказані гроші можна викупити його планшет, який до цього він заклав до ломбарду та запропонував зустрітись біля ломбарду. Коли він зустрівся з потерпілою, остання передала йому грошові кошти в сумі 800 гривень, щоб він викупив планшет з ломбарду. Отримавши гроші, він пройшов в бік приміщення ломбарду, проте всередину не заходив. Потерпіла зі знайомим залишилась чекати його біля ломбарду, а він пішов, гроші витратив на їжу для себе та собаки. Протягом дня потерпіла дзвонила йому, але він слухавку не брав, потім взагалі телефон розрядився та виключився. Ввечері цього дня до його квартири прийшла потерпіла разом зі ОСОБА_9 , вони разом стали спілкуватись. Він повідомив потерпілій, що в нього грошей немає, але його дружина, яка перебуває за кордон, може перевести необхідну суму йому, треба лише з нею здзвонитись. Він попросив у ОСОБА_6 телефон. Вона довірилась йому та передала свій мобільний телефон. Після чого він вийшов з квартири нібито через поганий зв`язок, та пішов з телефоном потерпілої до ломбарду. По дорозі зустрів товариша, у якого був паспорт. Він попрохав його закласти до ломбарду телефон ОСОБА_6 , повідомив, що даний телефон належить йому. Грошові кошти за виручений телефон забрав собі. В подальшому в цей же день програв всі кошти на ігрових автоматах. В скоєному щиро кається.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду повідомила, що хотіла придбати планшет для своєї дитини на подарунок та зателефонувала обвинуваченому ОСОБА_3 , бо він мав планшет. Вони домовились про зустріч. Біля ломбарду вона передала обвинуваченому в присутності їх спільного товариша ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 800 гривень, щоб ОСОБА_3 викупив планшет у ломбарді. Разом з ОСОБА_11 вона залишилися неподалік та чекали на обвинуваченого, але він не повернувся. Вона телефонувала ОСОБА_3 , він слухавку не брав, вони пішли його шукати. Пізно ввечері вона та ОСОБА_9 прийшли до квартири обвинуваченого. ОСОБА_3 впустив їх, та вони почали спілкуватися. В ході бесіди обвинувачений ОСОБА_3 попрохав у неї мобільний телефон, щоб зателефонувати своїй дівчині по Інтернету, оскільки у ОСОБА_3 звичайний мобільний телефон, через який неможливо зайти до Інтернету. Вона, довіряючи ОСОБА_3 , передала йому телефон. ОСОБА_3 вийшов з квартири, щоб наодинці побалакати з дівчиною, а вона заснула. Коли прокинулась, в квартирі не було ні обвинуваченого, ні її телефону. Відомо, що її телефон обвинувачений заклав до ломбарду. Поліція повернула їй мобільний телефон. Гроші, які вона передала обвинуваченому для викупу планшету, так і не повернуті. При визначені покарання обвинуваченому не наполягає на застосування суворого покарання.

Свідок ОСОБА_9 суду повідомив, що він знайомий з обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_6 , раніше разом із обвинуваченим мешкав в одній квартирі. В день подій потерпіла в його присутності зателефонувала ОСОБА_3 з приводу придбання планшету. Вони домовились, що потерпіла надасть йому грошові кошти у розмірі 800 грн., щоб він викупив планшет із ломбарду. Пізніше вони всі разом зустрілися біля приміщення ломбарду. Він бачив, як ОСОБА_6 передала грошові кошти ОСОБА_3 , і обвинувачений пішов за планшетом. Вони чекали на обвинуваченого 30 хвилин. Потерпіла почала нервувати. Вони пішли шукати ОСОБА_3 . Коли прийшли до квартири ОСОБА_3 , обвинувачений вже був вдома. Потерпіла та обвинувачений на кухні разом спілкувались. Пізніше обвинувачений ОСОБА_3 попрохав у потерпілої мобільний телефон, щоб поспілкуватися зі своєю дівчиною, яка знаходилась за кордоном. ОСОБА_6 передала свій телефон обвинуваченому. ОСОБА_3 спілкувався у приміщенні квартирі, потім він заснув. Коли прокинувся на наступний день, з`ясувалось, що обвинувачений зник разом із телефоном потерпілої.

Судом були досліджені наступні письмові докази та прийняті процесуальні рішення.

Зведений витяг з кримінального провадження №0000558, щодо внесення Павлоградським РВП ГУНП Дніпропетровської області відомостей до ЄРДР /т.1 а.п.33-34/:

- 17.03.2023 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, за фактом заволодіння обвинуваченим ОСОБА_3 грошовими коштами у сумі 800 грн. біля приміщення ломбарду «Імперіал» за адресою: м.Павлоград, вул.Верстатобудівників, 14, - шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_6 ;

- 17.03.2023 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за фактом вчинення крадіжки 15.03.2023 року обвинуваченим ОСОБА_3 мобільного телефону потерпілої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинено матеріального збитку на суму 4700 грн.

Постанова прокурора від 19.04.2023 року про об`єднання матеріалів досудового розслідування за вказаними епізодами: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та крадіжки в одне провадження та присвоєння єдиного номеру кримінального провадження №0000558 /т.1 а.п.54-55/.

Протоколи прийняття заяви про вчинені кримінальні правопорушення від 17.03.2023 року, згідно якого від потерпілої ОСОБА_6 поліцейськими було отримано заяви про те, що:

- 14.03.2023 року близько другої половини дня по АДРЕСА_2 обвинувачений ОСОБА_3 шляхом зловживання довірою заволодів її грошовими коштами у сумі 800 грн./т.1 а.п.35/;

- 15.03.2023 року близько 07.00 год. обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , таємно шляхом вільного доступу заволодів її мобільним телефоном марки «ОРРО А53», чорного кольору /т.1 а.п.37/.

Висновок судово-товарознавчої експертизи від 27.03.2023 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «ОРРО», модель А53 64 Gb, який був придбаний в кінці грудня 2022 року, на момент вчинення кримінального правопорушення, могла складати 4700 грн. /т.1 а.п.39-41/.

Договір надання фінансового кредиту, закладу майна до ломбарду від 15.03.2023 року, згідно якого ОСОБА_12 отримав кредит в розмірі 2000 гривень в ПТ «Ломбард Роял Кредит» під заклад мобільного телефону марки «ОРРО», модель А53 64 Gb /т.1 а.п.42/

Протокол про тимчасовий доступ до речей і документів від 24.03.2023 року /т.1 а.п.44-45/, згідно якого слідчим на підставі ухвали слідчого судді від 21.03.2023 року /т.1 а.п.43/ був вилучений мобільний телефон марки «ОРРО», модель А53, який був закладений свідком ОСОБА_12 з приміщення ПТ «Ломбард Роял Кредит» відділення №16 за адресою: м.Павлоград. вул.Дніпровська, 460/Б.

Протокол огляду предмету від 24.03.2023 року з фототаблицею, згідно якого на стадії досудового розслідування був оглянутий мобільний телефон марки «ОРРО», модель А53, чорного кольору, який був вилучений з приміщення ломбарду ПТ «Ломбард Роял Кредит» відділення №16 на підставі ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду від 21.06.2023 року. Під час огляду потерпіла ОСОБА_6 впізнала свій мобільний телефон, яким незаконно заволодів обвинувачений ОСОБА_3 /т.1 а.п.46-51/;

Постанова слідчого від 24.03.2023 року про визнання в якості речового доказу мобільного телефону марки «ОРРО», модель А53 /т.1 а.п.52/, який під розписку був переданий потерпілій ОСОБА_6 на збереження /т.1 а.п.53/.

Суд, проаналізувавши викривальні покази обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи їх з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_3 , а також з іншими доказами кримінального провадження: показаннями потерпілої, свідка, протоколами слідчих дій, висновком експерта, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, - робить висновок про те, що наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, тому і покладені в основу вироку. Зазначені докази винуватості обвинуваченого є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані в порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України доведена повністю та підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, віднесення їх до категорії нетяжких злочинів, ступеня негативних наслідків та завданих збитків, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий, зокрема за вчинення злочинів проти власності, не працює, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів.

За сукупністю обставин вчинення кримінальних правопорушень, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_13 необхідно застосувати реальне покарання можливе лише з ізоляцією його від суспільства і відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Стаття 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, що також закріплено в ч.2 ст.65 КК України

Обвинувачений ОСОБА_14 , відбувши покарання за вчинення злочинів, будучи особою, раніше неодноразово судимою, вчинив знову кримінальне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_14 раніше вже звільнявся від відбуття покарання з іспитовим строком за вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 22.06.2011 року, втім висловлену довіру не виправдав, в період іспитового строку вчинив нові кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим обвинуваченому вироком Генічеського районного суду Херсонської області було призначено реальне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Таким чином, незважаючи на неодноразове засудження, реальне відбуття обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_14 належних висновків для себе не зробив та навіть за тяжких обставин його виправлення досягнуто не було, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки та антисоціальну спрямованість його особи. З урахуванням наведеного суд приходить висновку про неможливість досягнення щодо обвинуваченого ОСОБА_14 мети кримінального судочинства без реального відбуття ним призначеного покарання та про відсутність підстав для призначення останньому покарання із застосуванням ст.69 КК України, або застосування ст.75, 76 КК України.

Визначене судом покарання буде відповідати ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого, а також здатним сприяти виправленню ОСОБА_14 та попередженню скоєння нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Крім того, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_13 скоїв кримінальні правопорушення до ухвалення вироку Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 22.09.2023 року, за яким він засуджений за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, тому суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання обвинуваченому застосувати положення ч.4 ст.70 КК України, визначивши покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, визначеного вказаним вироком суду від 22.09.2023 року, та покарання, призначеного за даним вироком, зарахувавши покарання, відбуте частково за попереднім вироком з 16.05.2023 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 не обирався, 05.10.2023 року його було тимчасово залишено в установі попереднього ув`язнення для розгляду даного кримінального провадження в порядку ст.537 КПК України.

До набрання вироком законної сили необхідно обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час проведення досудового розслідування проводилася судово-товарознавча експертиза, згідно довідки Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України на проведення якої було витрачено 755.12 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_13 , винуватий у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи вартістю 755.12 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, і призначити покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.09.2023 року, та покарання, призначеного за даним вироком, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання обчислювати з 25.12.2023 року.

Зарахувати покарання частково відбуте за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.09.2023 року в строк відбуття покарання ОСОБА_3 з 16.05.2023 року до 25.12.2023 року.

Обрати запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в ДУ «ДУВП (№4)» до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 755.12 гривень.

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки «ОРРО», модель А53, який переданий потерпілій ОСОБА_15 , - після набрання вироком законної сили залишити останній по приналежності.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1