Справа № 545/206/23
Провадження № 1-кп/545/189/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 України

у с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходиться дане кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України прокурор надав клопотання про продовження обвинуваченому строку раніше обраного запобіжного заходу домашнього арешту, в судовому засіданні вказуючи на існування ризиків, які послужили причиною обрання даного запобіжного заходу, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинити інше кримінальне правопорушення, щодо розгляду якого представник потерпілого покладався на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, вважала клопотання необґрунтованим, зазначила, що відбулися зміни у її сімейному стані

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, вказав, що покладені судом процесуальні обов`язки обвинувачена виконує належним чином: від органів досудового розслідування та суду не переховувалась, вчасно прибуває за викликами, за межі області не виїжджала, постійно мешкає за однією адресою, заміжня, має на утриманні неповнолітнього сина, має необхідність відвідувати матір, тобто має стійкі соціальні зв`язки, із свідками у справі стосовно їх показань не спілкується. Проміж іншим, намагання органу обвинувачення надати правової форми поданому клопотанню, носить виключно характер примусу та впливу на обвинувачену. Не маючи за тривалий період будь яких доказів, які б свідчили про порушення обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків, визначених КПК України. Подане клопотання є необґрунтованим, а ризики не доведеними належними та достатніми доказами, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для продовження дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 суд виходить з сукупного аналізу обставин передбачених ст. 178 КПК України, та зокрема аналізу особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочинів (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачена раніше не судима, має постійне місце проживання, постійне місце роботи, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Як обов`язковий критерій щодо застосування, зміни або продовження запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. Під час встановлення ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи таку поведінку обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.11.2022 застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 200640 грн, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожним усним чи письмовим викликом до слідчого, прокурора чи суду, в тому числі за допомогою телекомунікаційних послуг; не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований , проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого , прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи , що дають право на виїзд з України і в`їзду в Україну. Роз`яснено порядок внесення застави та наслідки невнесення застави.

Визначений слідчим суддею розмір застави внесений обвинуваченою ОСОБА_5 або заставодавцем не був.

03.04.2023 ухвалою Полтавського апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги захисника підозрюваної ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.11.2022, якою до підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 200640 грн., залишено без зміни.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 23.05.2023 відносно обвинуваченій було змінено запобіжний захід у вигляді застави у розмірі в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 200640 грн на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту

Щодо ризику переховування обвинуваченої від суду, суд вважає даний ризик доведений прокурором, оскільки ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для неї наслідками і суворістю передбаченого покарання.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення ймовірності визнання вини особи з висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду.

Щодо тверджень захисника і обвинуваченої про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слід зауважити, що після відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту, обвинувачена дізналась про обсяг зібраних доказів, у тому числі свідків, показання яких можуть підтверджувати її вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів. Суд при оцінці ризиків зазначає, що судовий розгляд кримінального провадження розпочато, але не закінчено.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань свідків та дослідження їх судом, а також, у разі необхідності і після цих стадій, під час дослідження судом письмових доказів, оскільки у сторін кримінального провадження може виникнути необхідність для повторного допиту деяких свідків, у разі задоволення судом такого клопотання.

Разом із цим, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, а отже і з протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням свідків, обвинувачений обізнаний як про їх персональні дані, так і про зміст наданих ними показань на стадії досудового розслідування.

Більшість свідків обвинувачення перед судом не допитана.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, а тому суд вважає доведеною наявність даного ризику.

Щодо існування інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд зазначає, що не погоджується з доводами прокурора у зв`язку з їх недоведеністю, про їх наявність судді також не надано жодного доказу станом на час розгляду клопотання даним судом, суд приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування інших ризиків та про недоведеність існування таких.

Таким чином, в суду немає підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_5 , а тому є необхідним продовжити обвинуваченій дію запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Оголосити перерву до 13 години 30 хвилин 30.11.2023.

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 України продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на строк до двох місяців, тобто до 08 січня 2024 року, заборонивши на цей період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати місце залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , такі обов`язки:

-прибувати за кожним усним чи письмовим викликом до суду, в тому числі за допомогою телекомунікаційних послуг;

-не відлучатися із м. Полтава без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення та експертами у даному кримінальному провадженні

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченій положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня постановлення ухвали, а саме з 08.11.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 (тридцяти) днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ