Справа № 535/1274/23
Провадження № 1-кп/535/131/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смтКотельва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000449 від 03.10.2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Котельва Полтавської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України;

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , у другій декаді квітня 2023 (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на перехресті автодоріг Р-42 та Т- 1706, між населеними пунктами с. Устименки та с. Деряги Полтавського району Полтавської області, поблизу зупинки громадського транспорту, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільні небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, що передбачений наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, яким затверджено Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, знайшов, тим самим придбав, боєприпаси. У подальшому, здійснивши активні дії щодо його набуття, поклав до салону власного автомобіля.

Будучи обізнаним і розуміючи, що дані предмети відносяться до загально небезпечних предметів та які при неконтрольованому поширенні можуть становити підвищену загрозу для суспільства, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільну небезпеку вчинюваного діяння, тобто діючи з прямим умислом, не маючи законного дозволу на зберігання та носіння бойових припасів, ОСОБА_4 зберігав вище вказаний бойовий припас у своєму автомобілі «Wardburg 1.3» жовтого кольору, днз НОМЕР_1 до 03.10.2023, коли працівники правоохоронних органів о 10.35 год. на блок пості на виїзді із сел. Котельва Полтавської області у напрямку м.Охтирка Сумської області по вул. Полтавський Шлях, виявили та вилучили корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 та один уніфікований запал ручної гранати модернізованого типу УЗРГМ (УЗРМ-2), які згідно висновку експерта №СЕ-19/117-23/15183-ВТХ від 10.10.2023, при конструктивному поєднанні корпусу та уніфікованого запалу утворюють ручну осколкову оборонну гранату Ф-1 відповідно, які відносяться до категорії бойових припасів.

Тобто своїми вищевказаними умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , вчинив тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження. Заперечень не заявлено.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, постановою про визнання речових доказів, довідкою про витрати на проведення експертизи.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у придбанні та зберіганні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, при цьому, ці обставини на підставі ст.66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, а також обставинам, що пом`якшують та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого, сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання пов`язаного з реальним його відбуттям. При цьому, призначення такого покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченими ст.65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у цьому кримінальному провадженні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи і навчання.

Речові докази: Запал ручної гранати модернізований УЗРГМ-2, який знаходиться в полімерному пакеті «ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» №1249126 та корпус ручної осколкової гранати Ф-1 споряджений в середині який знаходиться в полімерному пакеті «ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» №1249127, які передані на зберігання до відповідного сейфу для зберігання зброї у кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - передати ГУНП в Полтавській області для використання за призначенням.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової вибухо-технічної експертизи у розмірі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, встановленого ч.2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору у порядку визначеному ст.376 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1