Справа № 203/2603/22
Провадження № 1-кс/0203/4240/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 16 грудня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000119 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 4 ст. 407 КК України, у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курне Червоноармійського району Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, який одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 у званні старшого солдата, перебував на посаді сапера 3 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2022 року за ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання за ст. 75 КК України з випробувальним терміном на 2 роки,

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2023 року до слідчого судді доставлений ОСОБА_5 , затриманий 14 листопада 2023 року о 12 год. 09 хв. на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2023 року, якою згідно зі ст. 190 КПК України надавався дозвіл на його затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування до нього у вигляді запобіжного заходу тримання під вартою.

З цим клопотанням про застосування у вигляді запобіжного заходу тримання ОСОБА_5 під вартою звернувся 18 вересня 2023 року слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, відповідно до ст.ст. 176, 184 КПК України за погодженням прокурора Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , в порядку ст.ст. 186-188 цього Кодексу одночасно з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу.

Дане клопотання за формою та змістом відповідає вимогам ст. 184 КПК України, враховуючи добровільну згоду затриманого одержати копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, 14 листопада 2023 року. Клопотання обґрунтоване наявністю достатніх підстав вважати, що підозрюваний в тяжкому кримінальному правопорушенні проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення) ОСОБА_5 у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і лише застосування до підозрюваного тримання під вартою, на думку сторони обвинувачення, відповідатиме завданням охорони прав та інтересів суспільства. Зокрема, отримавши повідомлення про підозру та усвідомлюючи невідворотність призначення відносно нього покарання у вигляді реального позбавлення волі до семи років, а також беручи до уваги, що останній тривалий час переховується від органів досудового розслідування та суду, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, у разі повернення ОСОБА_5 до розташування військової частини, останній може, як у спосіб погроз так і реально впливати на свідків, які є його співслужбовцями та командирами підрозділів. Також підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, з огляду на те, що підозрюваний має можливість самостійно прибути до військової частини та продовжити проходити військову частину, однак, протягом тривалого часу не вживав заходів щодо самостійного повернення до військової частини, а також схильний до вчинення кримінальних правопорушень, зокрема вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2022 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на 2 роки.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні не заперечували проти обставин, викладених у клопотанні слідчого, однак просили не застосовувати до нього запобіжний захід пов`язаний з тримання під вартою з визначенням мінімального розміру застави, з огляду на те, що наразі підозрюваний проходить військову службу та намір продовжити несення служби та захищати Вітчизни від країни агресора рф.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання докази, а також оригінали матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступних висновків.

ОСОБА_5 відповідно до ст. 276 КПК України обґрунтовано підозрюється у нез`явленні військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин вчасно на службу з відпустки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за який санкція ч. 4 ст. 407 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років.

26 травня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин він, будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді сапера 3 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , 20 серпня 2016 року приблизно о 00:01 год., в умовах особливого періоду не з`явився без поважних причин вчасно з відпустки на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 (яка на той час тимчасово дислокувалась у АДРЕСА_3 ), що органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як видно з клопотання та матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення обґрунтовує підозру у нез`явленні військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин вчасно на службу з відпустки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану вагомими фактичними даними протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , що сукупно з актом проведення службового розслідування по факту повернення до розташування підрозділу 29 травня 2016 року після самовільного залишення частини старшим солдатом ОСОБА_5 , затвердженого 25 серпня 2016 року командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_11 , викривають роль ОСОБА_5 у поставленому йому за вину злочині.

Прокурором наведені достатні докази для наступного сумлінного підтвердження фактів та добутої інформації, які переконують у предметі кримінального розслідування, необхідного для підтвердження або розвіювання підозри у можливому вчиненні особою правопорушення відомого ступеня тяжкості, внаслідок чого за практикою тлумачення "обґрунтованої підозри" Європейським судом з прав людини, mutatis mutandis, у §§ 92-93 рішення від 07.06.2018 у справі «Рашад Хасанов та інші проти Азербайджану» (Заява № 48653/13) належить визнати доказаним її існування відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України для застосування заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, включаючи запобіжного заходу з підстав відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, що вимагає оцінити ризики вчинення підозрюваним спроб перешкоджання кримінальному провадженню та ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.ч.6, 7 ст. 176 КПК України.

Відповідно, стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивній зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Слідчий суддя, констатуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , не вправі до висунення обвинувачення наперед розв`язувати питання за п.п. 1-3 ч. 1 ст. 368 КПК України, а обстоювана стороною захисту позиція непричетності підозрюваного до події кримінального правопорушення, взаємовиключності даних обставин, повідомленої підозри підлягає ретельній перевірці, після чого прокурор вправі буде змінити обсяг підозри або прийняти інше рішення, передбачене ст. 283 КПК України.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлені волі від трьох до семи років, у зв`язку з чим з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на те, що останній, достовірно знаючи про обов`язок проходити службу вчасно не з`явився з відпустки до розташування військової частини, знаючи при цьому про кримінальну відповідальність за самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду, після чого перебував тривалий час у розшуку, за місцем реєстрації не проживав, змінюючи місце мешкання, переховуючись від викриття його правоохоронними органами, у зв`язку з чим слідчим суддею надавався дозвіл на його затримання з метою приводу до слідчого судді для розгляду клопотання.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 ознайомлений з матеріалами клопотання слідчого, де наявні протоколи допитів в якості свідків його співслужбовців та командирів, а тому за обізнаності з місцем проживання та іншими анкетними даними останніх, ОСОБА_5 може, як у спосіб погроз так і реально впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення, з метою ухилення підозрюваного від кримінальної відповідальності.

Доведеним є й ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що з 26 травня 2017 року підозрюваний перебуває у розшуку та з цього часу мав можливість самостійно прибути до військової частини та продовжити службу, однак не вжив заходів щодо самостійного повернення до військової частини, що свідчить про умисне продовження вчиненого злочину, в якому підозрюється, а також про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2022 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на 2 роки.

Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність ризиків щодо знищення, приховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, а також щодо перешкод кримінальному провадженню іншим чином, оскільки саме по собі проходження військової служби з 2016 року не може ставитись в аксіому підтвердження перешкоджанню проведенню досудового розслідування без реальної вказівки на характер і спосіб таких перешкод, так само і знищення будь-яких речей і документів.

Таким чином, оцінивши в судовому засіданні в сукупності обставини за ст. 178 КПК України з урахуванням тяжкості повідомленої підозри, яка допускає застосування тримання під вартою згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, для забезпечення належної поведінки підозрюваного відповідно до ст. 177 цього Кодексу з метою запобігання наявним процесуальним ризикам втечі, впливу на інших учасників кримінального провадження, слідчому судді належить постановити цю ухвалу про застосування тримання під вартою строком на 60 днів в межах строків досудового розслідування з моменту фактичного затримання, а також з урахуванням зупинення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, тобто з 14 листопада 2022 року до 11 січня 2024 року, оскільки інший більш м`який запобіжний захід, зокрема, у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, в умовах воєнного стану не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, і вірогідні відомості про медичні протипоказання чи про неможливість підтримувати стан здоров`я підозрюваного в умовах попереднього ув`язнення відсутні.

При цьому суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у відповідності до абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» складає з 01 січня 2023 року від 53 680 до 214 720 гривень.

Визначаючи згідно з ст. ст. 183 ч. 3, 194 КПК України розмір застави і обсяг обов`язків, виконання яких має бути нею забезпечене, слідчий суддя виходить з підозри особи в тяжкому злочині без визначення розміру заподіяної шкоди, через що здатна забезпечити належну процесуальну поведінку така застава, що за ст. 132 цього Кодексу має визнаватися виправданою, і, не перевищуватиме передбачений законом граничний розмір, а тому слідчий суддя вважає достатнім обмежитись заставою у 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 214 720 грн., оскільки необхідність застосування більшої застави прокурором не доведена, тоді як підозрюваний має намір та бажання продовжити нести службу і захищати Вітчизну від країни агресора рф, з огляду на що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131 , 176-178 , 193 -197, 199 КПК України , слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 16 грудня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000119 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 4 ст. 407 КК України, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 11 січня 2024 року, в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Визначити строк дії ухвали до 11 січня 2024 року.

ОСОБА_5 , може бути звільнений під заставу 214 720 (двісті чотирнадцять гривень сімсот двадцять) гривень, тобто 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з часу підтвердження внесення цієї суми на рахунок № UA0017442, отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код 820172, одночасно з покладенням на підозрюваного обов`язків згідно з ст. 194 КПК України на строк дії ухвали до 11 січня 2024 року:

- за першою вимогою прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проходження служби та свого місця перебування;

- утримуватися від спілкування зі свідками у зазначеному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави підозрюваного ОСОБА_5 , з моменту звільнення з-під варти вважати таким, до якого у вигляді запобіжного заходу застосована застава, про що уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення повідомити слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.

Попередити ОСОБА_5 про звернення суми застави в дохід держави із зарахуванням її до спеціального фонду Державного бюджету України в разі невиконання підозрюваним покладених на нього за цією ухвалою обов`язків з вирішенням питання про застосування застави у більшому розмірі або іншого виду запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам провадження 20 листопада 2023 року о 17:45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1