Справа № 177/634/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000310 від 10.03.2022 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 ; проживаючого фактично за адресою АДРЕСА_2 ,

-22.03.2023 року засудженого Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.286 КК України до одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 09.03.2022 приблизно в 19 годині 00 хвилин в темний час доби, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем «MERSEDES-BENZ SPRINTER 312D» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по сухому дорожньому покриттю проїзної частини автошляху Н-23 (Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя), неподалік від повороту на с. Радгоспне з боку с. Лозуватка в напрямку м. Кривий Ріг в Криворізькому районі, Дніпропетровської області.

Наближаючись до блок-посту водій ОСОБА_4 виїхав на смугу зустрічного руху. В це же час у зустрічному напрямку рухався автомобілем «ВАЗ 21213» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з пасажиром ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 діючи зі злочинною недбалістю, маючи об`єктивну можливість уникнути настання ДТП та її наслідків в будь-якому вигляді, проявив неуважність до дорожньої обстановки, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги п.п. 1.5; 2.3.б), д); 10.1; 12.2; Правил дорожнього руху України, згідно яких:

- «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

...д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- «10.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

-«12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»;

В результаті порушення вказаних правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем ««MERSEDES-BENZ SPRINTER 312D» реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїхавши на зустрічну смугу для руху, допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21213» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 21213, ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: гематоми лобової області, закритого перелому лівого надколінка, які відповідно висновку експерта № 807 від 27.06.2022 за своїм характером відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я (більше 21 доби).

Між порушенням водієм ОСОБА_4 , правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 10.1, Правил дорожнього руху України, та настанням наслідків - заподіянням потерпілій ОСОБА_5 , середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, є прямий причинний зв`язок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, та пояснив, що 09.03.2022 року він керував автомобілем «Мерседес-спрінтер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по автошляху Кропивницький - Кривий Ріг. Біля блокпосту виїхав на зустрічну смугу, та сталося ДТП. Наразі вже відшкодував потерпілій 20000 гривень в рахунок заподіяної моральної шкоди. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати, не позбавляти його свободи.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті. Пояснила, що обвинувачений добровільно відшкодував їй завдану моральну шкоду в розмірі 20000 ( двадцять) гривень. Обвинуваченого просила суворо не карати, не позбавляти його свободи.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчинені кримінального правопорушення, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так відповідно ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, відшкодування потерпілій збитків, завданих кримінальним правопорушенням .

Обставиною, відповідно до ст.67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2а.с. 64).

Так, відповідно до положень ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є нетяжким злочином.

Також при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, між інтересом потерпілого щодо міри покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання. Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

За змістом п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше судимий (том 2а.с. 62-63), на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував та не перебуває (том 2а.с. 64,65). Згідно досудової доповіді Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , беручи уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-побутових заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, окрім обов`язкових, відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України - це не виїжджати за межі України без погодження з уповноважених органом з питань пробації.

Згідно висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціі від 10.03.2022 року у обвинуваченого ОСОБА_4 ознак сп`яніння не виявлено ( а.с. 18 том.2).

При призначенні покарання суд враховує, що у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Також, у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, однак із застосуванням ст.75 КК України, без ізоляції від суспільства, та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

При цьому, остаточну міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 22.03.2023 року, більш суворим покаранням призначеним даним вироком.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , положень ст. 69 КК України, судом не встановлено.

Потерпілою ОСОБА_5 в судовому засіданні не був заявлений цивільний позов, однак за нею зберігається право звернення з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення експертиз в сумі 2574 ( дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) гривні 28 копійок на користь держави.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 349, 369,371-374, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік 6 ( шість) місяців.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 22.03.2023 року, більш суворим покаранням призначеним даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік 6 ( шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік. 6 ( шість) місяців.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обраний запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення експертиз в сумі 2574 ( дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) гривні 28 копійок на користь держави.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1