Справа № 640/427/19
н/п 1-кс/953/7459/23
"04" жовтня 2023 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суд м. Харкова,
секретар судового засідання ОСОБА_1 ,
Вказує, що ключовою помилкою слідства у розслідуванні є некоректні результати слідчого експерименту від 02 лютого 2019 року, відповідно до якого видимість проїжджої частини у ближньому світлі фар автомобіля у місці ДТП складає 39,1 м, а видимість пішоходів 28,3 м. Зауважує, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 29 листопада 2021 року було зобов`язано слідчого провести слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_2 , її представника, свідків даного ДТП з відтворенням швидкості руху транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_1 , та відтворенням обстановки обставин ДТП. Слічдий ОСОБА_4 цю вказівку суду не виконав, натомість склав протокол проведення слідчого експерименту, у якому вказав, що свідок ОСОБА_6 відмовляється від участі в слідчому експерименті. Посилається на положення ч.2 ст.66 КПК України та вказує, що відмова свідка ОСОБА_6 від дачі показань не є перешкодою для проведення слідчого експерименту. Вважає, що закриття кримінального провадження без виконання вищезазначеної ухвали слідчого судді без проведення слідчого експерименту із встановленням реальної відстані видимості пішоходів на даній ділянці дороги є незаконним. Крім того, додає, що слідчий задовольнив ряд поданих представником потерпілої клопотань щодо витребування даних, які характеризують особу ОСОБА_7 , про проведення автотехнічної експертизи для з`ясування питання справності системи зовнішнього освітлення фар автомобіля ВАЗ, державний номер НОМЕР_1 , про розшук та зміну місця зберігання вказаного автомобіля, але жодних слідчих дій виконано не було. Зазначає, що слідчий не усунув суперечності у показах свідків, а саме у своїх початкових показах свідок ОСОБА_8 зазначав, що водій спочатку здійснив наїзд на пішохода, а вже потім почав гальмувати, потім свідок змінив свої покази, зазначивши, що водій побачив пішоходів та почав гальмувати. Крім того є суперечності у показах цього свідка щодо швидкості, з якою рухався транспортний засіб. Не зважаючи на це, слідчий не вжив заходів для встановлення істини у даних обставинах та закрив справу. Також вказує, що водій автомобілю ВАЗ, державний номер НОМЕР_1 під час наїзду на пішохода вже перебував за кермом більше 8 годин, тому був вкрай стомлений, неуважний, що не з`ясовано та не враховано слідчим.
Потерпіла ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом своєчасно та належним чином, 04 жовтня 2023 року представник потерпілої подав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглядати скаргу без його участі, скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Оскільки сторони кримінального провадження у судове засідання не з`явились згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Рішення слідчого обґрунтовано тим, що у даній дорожньоо-транспортній пригоді за участю водія ОСОБА_6 та пішохода ОСОБА_10 відсутнє діяння, яке виражається у порушення ПДР України водієм ОСОБА_6 , а як наслідок причинний зв`язок між діянням та наслідком у виді отримання тілесних ушкоджень. Тому у вказаному випадку відсутній у діянні обов`язковий склад кримінального правопорушення, а саме об`єктивна сторона.

У матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо направлення на адресу ОСОБА_2 та її представника копії постанови від 30 червня 2022 року про закриття кримінального провадження, відомості про її вручення також відсутні. Отже суд погоджується з поясненнями представника заявника про те, що з вказаною постановою вони ознайомились лише 20 вересня 2023 року року, оскільки вони жодним чином не спростовуються даними матеріалів кримінального провадження, а тому вважає, що заявником не пропущений строк звернення до суду зі скаргою.

Згідно зі ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч.1-2 та 6 ст.223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно з ч.1 ст.91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч.2 ст.84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого ОСОБА_4 від 30 червня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000010 від 07.01.2019 обґрунтована тим, що під час досудового розслідування встановлено відсутність у діях ОСОБА_6 діяння, яке виразилось у порушенні ПДР України та знаходилось у причинному зв`язку з наслідком у виді отримання тілесних ушкоджень.

До такого висновку слідчий дійшов на підставі проведення наступних слідчих та процесуальних дій та отримання таких доказів.

З матеріалів кримінального провадження № 0000010 від 07.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України вбачається, що СУ ГУ НП в Харківській області проводилося досудове розслідування за фактом наїзду на пішохода ОСОБА_10 автомобілем «ВАЗ 21703» д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , яке сталося 06.01.2019 близько 06:30 год. за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд. 13/1.

Орган досудового розслідування встановив, що подія мала місце у населеному пункті у темний час доби, видимість елементів проїжджої частини у ближньому світлі фар автомобіля «ВАЗ 21703» д.н. НОМЕР_1 у місці ДТП складає 39,1м, видимість пішоходів на проїжджій частині дороги у світлі фар цього автомобіля у місці ДТП складає 28,3м; до наїзду пішоходи рухались по проїжджій частині у попутному напрямку з автомобілем та були одягнуті в одежу темного кольору; до ДТП автомобіль знаходився у справному стані; автомобіль контактував із пішоходом ОСОБА_10 своє передньою правою частиною; наїзд стався не на пішохідному переході.

Згідно з листом КНП Електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» №78 від 22.01.2019 автодорога у місці ДТП на момент ДТП 06 січня 2019 року у період з 05.00 години до 08.00 години не освітлювалась.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-17/71-А/19 смерть ОСОБА_10 настала у відділенні політравми ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті важка сукупна травма та її ускладення поліогранна недостатність.

Згідно з висновком судової автомехнічної експертизи №7/59СЕ-19 від 24.01.2019 автомобіль «ВАЗ 21703» д.н. НОМЕР_1 на момент ДТП знаходився у технічно справному стані.

У ході досудового розслідування допитані свідки: ОСОБА_8 , який перебував у салоні автомобілю, ОСОБА_9 , який рухався у якості пішохода разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , який керував автомобілем, інших свідків не встановлено. З вказаними свідками був проведений слідчий експеримент.

Згідно з висновком експерта № 7/171СЕ-19 від 18.03.2019 надані висновки з урахуванням показів свідків та зазначено, що відповідно до показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_11 у діях водія ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей вимогам ДПР України, які з технічної точки зору перебували б у причинному зв`язку з ДТП. Відповідно до показів свідка ОСОБА_9 : чи є у діях водія автомобіля ВАЗ-21703 ОСОБА_6 невідповідності вимогам ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з ДТП?» - експертним шляхом встановити неможливо.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №10123 від 31 липня 2019 року експерт також надав висновок з урахувнням показів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . При цьому експерт виснував, що у даній ДТП водій автомобіль «ВАЗ 21703» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.12.2, 12.3 ПДР України. У даній ДТП дії водія автомобіля «ВАЗ 21703» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 відповідали вимогам п.12.2 ПДР України. Однозначного висновку, чи мав у даній ДТП водій автомобіля ВАЗ-21073 ОСОБА_6 технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 .? Чи є у діях водія автомобіля ВАЗ-21703 ОСОБА_6 невідповідності вимогам ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з ДТП?» - експертним шляхом встановити на даному етапі неможливо.

Відповідно до висновку комісійної експертизи № СЕ-19/121-21/1703-ІТ/27 від 10.01.2022 оскільки при вирішенні питань у експертної комісії виникли розбіжності, зокрема у проведенні досліджен , то вони вирішені окремо судовими експертами. Експерти зробили висновки також відповідно до показів свідків та висували, що відповідно до показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у діях водія ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей вимогам ДПР України, які з технічної точки зору перебували б у причинному зв`язку з ДТП. Щодо показів свідка ОСОБА_9 експерти не дійшли однозначного всиновку.

Згідно з висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/121-22/3962-ІТ від 21.02.2022 встановити, з якою швидкістю рухався автомобіль «ВАЗ 21703» д.н. НОМЕР_1 на момент ДТП експертним шляхом неможливо.

Слідчий суддя під час огляду матеріалів кримінального провадження встановив, що дійсно слідчими був проведений цілий ряд слідчих та процесуальний дій, призначені та проведені експертизи, при цьому деякі розбіжності, які виникли під час розслідування кримінального провадження та які, на думку слідчого судді, суттєво впливають на прийняття остаточного рішення щодо наявності або відсутності у діях ОСОБА_6 порушень ПДР України, що знаходились у причинному зв`язку з подією ДТП та настанням наслідків у виді спричинення тілесних ушкоджень, слідчий не усунув.

Так, згідно з листом КНП Електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» №78 від 22.01.2019, наданим на запит слідчого, на ділянці поблизу будинку № 13/1 по вул. Євгена Котляра в м.Харкові зовнішнє освітлення 06 січня 2019 року у період з 05.00 години до 08.00 години не працювало з огляду на те, що зазначена дата припадала на вихідний день, тому ранкового увімкнення не було.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 також пояснили, що на вулиці було темно, освітлення не було.

Слідчий експеримент також був проведений у темну пору доби.

При цьому у відповіді Юридичного департаменту Виконавчого комітету Харківської міської ради №3853/9-19 від 29 травня 2019 року, наданій на запит представника потерпілої адвоката ОСОБА_12 , зазначається, що що за інформацією Департаменту комунального господарства від 27.05.2019 №2374/0/16-19 зовнішнє освітлення по вул.Євгена Котляра на ділянці поблизу будинку№13/1 ум.Харків працює від виконавчого пункту, яки керується та контролюється з пульта керування за допомогою терміналу. 06 січня 2019 року зовнішнє освітлення на вказаній ділянці працювало справно відповідно до затвердженого графіку: час включення 05:00 час вимкнення зовнішнього освітлення 07:10. Заявки про аварії у мережах зовнішнього освітлення та негоріння окремих світлоточок на вказаній ділянці аварійно-диспетчерскої служби КП «Міськсвітло» ХМР не надходили.

Отже вказані розбіжності, які суттєво впливають на покажчик видимості на дорозі, слідчий не усунув та не звернув увагу.

Крім того, у висновку за результатами проведення судової автотехніної експертизи №10123 від 31 липня 2019 року експерт вказав, що відповідно до методичних рекомендацій по проведенню судової автотехнічної експертизи для встановлення фактичних даних, а саме видимості пішохода необхідне проведення посекундного переміщення автомобіля від місця наїзду з урахуванням його гальмування в умовах, наближених до тих, які були в момент виникнення даної ДТП. Тобто видимість пішохода ОСОБА_10 при проведенні слідчого експерименту була встанолвена без урахування гальмування автомобіля ВАЗ-21073. Враховуючи викладене, вирішити питання: «Чи мав в даній ДТП водій автомобіля ВАЗ-21703 ОСОБА_6 технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 .? Чи вбачаються в даній ДТП у діях водія автомобіля ВАЗ-21703 ОСОБА_6 невідповідності вимогам ПДР України, які з технічної точки зору знаїходяться у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП?» - експертним шляхом на даному етапі неможливо.

На вказані недоліки проведення слідчого експерименту також зауважили експерти під час проведення комісійної експертизи № СЕ-19/121-21/1703-ІТ/27 від 10.01.2022.

Тобто, слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження, не усунувши в ході досудового розслідування усіх вищевказаних слідчим суддею протиріч.

Крім того, ухвалою слічого судді Київського районного суду м.Харкова від 29 листопада 2021 року вже скасовувалась постанова про закриття вказаного кримінльного провадження від 07 січня 2019 року та слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 зобов`язано провести слідчий експеримент за участі потерпілої ОСОБА_2 , її представника адвоката ОСОБА_12 , водія ОСОБА_6 та інших свідків даного ДТП, з відтворення швидкості руху транспортного засобу «ВАЗ 21703», р.н. НОМЕР_1 , та відтворення обстановки та обставин ДТП, яке мало місце 06.01.2019.

Слідчий у свої заяві вказує на неможливість проведення слідчого експерименту у зв`язку з тим, що свідок ОСОБА_6 відмовився від дачі покзів на підставі 63 Констутуції України, а інші свідки у телефонному режимі повідомили про неможливість прибути до слідчого для проведення слідчого експерименту.

Слідчий суддя не приймає до уваги ці пояснення слідчого, виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст.66 КПК України свідок зобов`язаний, зокрема: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, а згідно з ч.2 ст.67 КПК України за злісне ухилення від явки до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду свідок несе відповідальність, встановлену законом.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Враховуючи викладене, постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30.06.2022 про закриття кримінального провадження № 0000010 від 07.01.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, у достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести необхідні слідчі дії, за результатами чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 91, 107, 284, 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 30.06.2022 про закриття кримінального провадження № 0000010 від 07.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000010 від 07.01.2019 повернути до СУ ГУ НП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_13