ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3707/23 Справа № 229/5884/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000602 від 15.02.2023 року, за апеляційною скаргою заступника начальника відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління протидії злочинам, вчинених в умовах збройного конфлікту Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 12.10.2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка м.Дружківки Донецької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючє за адресою: АДРЕСА_2 , одружена, раніше не судима,

визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України та призначено покарання у вигляді дванадцяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади, без конфіскації майна.

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави судові витрати на проведення експертизи в розмірі 5974,50 гривень; скасувано арешт; вирішено питання щодо речових доказів,-

в с т а н о в и л а :

вироком суду ОСОБА_8 визнано винною у тому, що на прикінці січня 2023 року (більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено), діючи умисно з власних мотивів, в ході спілкування в месенджері «Telegram» із інформатором представників збройних формувань держави-агресора - рф під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », якого ідентифіковано як ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надала останньому добровільну згоду на надання допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, шляхом збору та передачі останньому інформації про переміщення військової техніки і особового складу ЗСУ на території населених пунктів Дружківка та АДРЕСА_2 , а також місця постійної і тимчасової дислокації підрозділів ЗСУ на території вказаних населених пунктів.

При, цьому громадянка України ОСОБА_8 усвідомлювала, що передана нею інформація буде використана збройними формуваннями держави-агресора для нанесення ракетних, авіаційних та інших вогневих ударів з метою завдання вогневого ураження підрозділам Збройних сил України, знищення військової техніки, особового складу Збройних сил України.

Так, 01.02.2023 ОСОБА_8 , діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, за допомого месенджера «Telegram» із акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , під назвою « ОСОБА_10 », в особистій переписці з інформатором представників збройних формувань держави-агресора рф під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », якого ідентифіковано як ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передала останньому інформацію у вигляді текстового повідомлення про розташування військової техніки ЗСУ в приміщенні клубу за адресою: АДРЕСА_2 .

04.02.2023 ОСОБА_8 , діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, за допомого месенджера «Telegram» із акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , під назвою « ОСОБА_10 », в особистій переписці з інформатором представників збройних формувань держави-агресора - рф під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », якого ідентифіковано як ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передала останньому інформацію у вигляді текстового повідомлення про укріплений район військовослужбовців ЗСУ на височині між смт Олексієво-Дружківка та АДРЕСА_2 .

07.02.2023 ОСОБА_8 , діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, за допомого месенджера «Telegram» із акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , під назвою « ОСОБА_10 », в особистій переписці з інформатором представників збройних формувань держави-агресора - рф під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », якого ідентифіковано як ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передала останньому інформацію у вигляді текстового повідомлення про укріплений район військовослужбовців ЗСУ поблизу кладовища в ІНФОРМАЦІЯ_5 , та про переміщення військової техніки ЗСУ в сторону м. Костянтинівки Донецької області.

З таким вироком суду першої інстанції не погодився заступник начальника відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління протидії злочинам, вчинених в умовах збройного конфлікту Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.7 ст.1111 КК України у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком на десять років.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що за ч.7 ст.1111 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. У оскаржуваному вироку судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність та не зазначено строк та чітке формулювання додаткового покарання, що призвело до пом`якшення кримінально-правового становища обвинуваченої.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, просив вирок місцевого суду скасувати в частині призначеного покарання з ухваленням нового, захисника адвоката ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а вирок місцевого суду без змін, обвинувачену ОСОБА_8 , яка підтримала свого захисника та просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

За результатами апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції, апеляційним судом встановлені істотні порушення вимог КПК України, які відповідно до положень ст. 412 КПК України тягнуть за собою скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції з огляду на таке.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Висновки суду першої інстанції про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведеність її вини та правильність кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 111-1 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст. ст. 394, 404 КПК України вирок суду у цій частині колегією суддів не переглядається.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою ст. 53 цього Кодексу.

Санкцією ч.7 ст. 111-1 КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Згідно із п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 7 "Про практику призначення судами

кримінального покарання" в редакції від 06.11.2009 року рішення про позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю має бути чітко сформульоване в

резолютивній частині вироку, для того щоб не виникло жодних сумнівів під час виконання останнього. Якщо в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК ( 2341-14 ) зазначено характер посад або вид діяльності (наприклад, статті 286, 287), рішення про призначення додаткового покарання, наведене в резолютивній частині вироку, повинне відповідати змісту цієї санкції.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 02.02.2022 року у справі №344/16025/18, згідно із якою у разі визначення санкцією статті характеру посади або виду діяльності, формулювання покарання у вироку має точно відповідати змісту цієї санкції. Більш того, покарання має формулюватися таким, чином щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатись забороненою діяльністю в будь-якій галузі або займатись такою діяльністю, які за змістом і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, без подальшої конкретизації обсягу застосованих обмежень та визначеного строку.

З зазначеного вбачається, що суд першої інстанції, призначаючи покарання, не сформулював зміст резолютивної частини вироку належним чином, не визначивши чітко характер посад та/або вид (рід) тієї діяльності, а також строк, права займати які (займатися якою) позбавляється обвинувачена.

Таким чином, призначене обвинуваченій ОСОБА_8 покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, індивідуалізації покарання, через що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, з ухваленням в цій частині нового вироку.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу заступника начальника відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління протидії злочинам, вчинених в умовах збройного конфлікту Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 12.10.2023 року щодо ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання, скасувати та ухвалити у цій частині новий вирок, яким:

ОСОБА_8 призначити покарання за ч.7 ст.1111 КК України у вигляді дванадцяти років позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, строком на 10 (десять) років, без конфіскації майна.

У решті вирок Дружківського міського суду Донецької області від 12.10.2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй судом апеляційної інстанції копії судового рішення.

Судді: