Справа №766/880/24
н/п 1-кп/766/2333/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора (врежимі відеоконференції) ОСОБА_3

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4

захисників обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши під час відкритого підготовчого судового засідання в режимі відеоконференції на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 30.10.2023 року за № 0002129, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121КК України,-

встановив:

18.01.2024 року до Херсонського міського суду Херсонської області було передано обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні, а ухвалою суду від 18.01.2024 року призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні складено відповідно до вимог КПК України, підстав для затвердження угоди та закриття кримінального провадження не має, обвинувальний акт направлено на розгляд до суду з дотриманням правил територіальної підсудності, у зв`язку з чим просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Стосовно поданих захисником клопотань про виклик свідків та витребування документів заперечила, вказуючи на їх передчасність.

Представник потерпілого ОСОБА_7 щодо призначення справи до судового розгляду не заперечував, щодо інших клопотань, поданих захисниками - поклався на розсуд суду.

Обвинувачений та захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 під час підготовчого судового засідання подали наступні клопотання та скарги:

- про виклик свідків: ОСОБА_8 (яяк спеціаліста криміналіста), слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП УКраїни в Кіровоградській області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , судово-медичного експерта Миколаївської обласної ради ОСОБА_14 , ОСОБА_15

- про витребування із архіву Херсонського міського суду Херсонської області справи № 766/9579/23 від 26.01.2024 для дослідження під час судово- кримінального провадження;

- витребування виписки із журнала реєстрації відвідувачів громадян Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області за 30.10.20233 року;

- долучення до матеріалів судової справи клопотання про призначення комісійної амбулаторної судово-медичної експертизи від 08.01.2024 року відносно громадянки ОСОБА_16 , та фіскальний чек про направлення клопотання.

Дослідивши обвинувальний акт, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд дійшов таких висновків.

За змістом ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 КПК України; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України; 3) повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України; 4) направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

За наслідками підготовчого судового засідання судом встановлено, що угода про визнання винуватості до суду не надходила, про її укладення суд не повідомляли і сторони кримінального провадження. За таких обставин підстави для прийняття судом рішення, передбаченого п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження судом не встановлено.

Питання відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України досліджувалося судом під час розгляду клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору. За наслідками розгляду такого клопотання постановлена ухвала від 29.01.2024, якою встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки. Отже, підстав для прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом не встановлено.

Дане кримінальне провадження підсудне Херсонському міському суду Херсонської області.

Клопотань про призначення досудової доповіді обвинуваченому не надходило, судом також не встановлено підстав для її призначення.

За таких обставин, суд вважає, що існують достатні підстави для призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Підстав для прийняття рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, передбачених ч. 2ст. 27 КПК України, не встановлено.

Питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді:

За змістом ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених КПК України. З огляду на зазначене, судовий розгляд необхідно здійснювати за участі прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого та його захисників.

Вирішуючи клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виклик свідків, слідчого, спеціаліста, та експерта, суд виходить з того, що за змістом ч.1 ст.134 КПК України суд під час судового провадження має право за власною ініціативою або за клопотанням прокурора, обвинуваченого, його захисника здійснити судовий виклик певної особи, якщо суд встановить наявність достатніх підстав вважати, що така особа може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою. Також, відповідно до ч.1 ст.356 КПК України за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або за власною ініціативою суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку, тому такий виклик може бути здійснено за умови, що такий висновок буде надано суду.

З огляду на викладене суд вважає, що клопотання про виклик до суду для допиту свідків та експертів необхідно вирішувати під час судового розгляду після з`ясування обставин, які відомі або можуть бути відомі конкретному свідку і які мають значення для кримінального провадження, з яких саме питань потрібно викликати експерта чи спеціаліста.

Щодо клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування із архіву Херсонського міського суду Херсонської області справи № 766/9579/23 від 26.01.2024 для дослідження під час судово- кримінального провадження та витребування виписки із журнала реєстрації відвідувачів громадян Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області за 30.10.20233 року слід зазначити наступне:

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Принцип змагальності означає, що сторонам обвинувачення і захисту має бути надана можливість ознайомитися із зауваженнями та доказами, наданими іншою стороною, і відповісти на них, згідно з принципом рівності сторін змагального процесу як однієї зі складових концепції справедливого суду, кожній стороні повинно бути надано розумну можливість представити свої аргументи на умовах, які не ставлять її у гірше становище порівняно з опонентом.

Розгляд клопотань про витребування певних речей та документів належить до тих дій, які відповідно до ч. 2 ст. 315 КПК України суд вживає для підготовки справи до судового розгляду. При вирішенні клопотання в цій частині, суд враховує необхідність забезпечення визначених ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, дотримання принципу змагальності кримінального провадження, перевірки доводів сторони захисту та забезпечення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За таких підстав, суд вважає, що у задоволенні клопотання захисників щодо витребування справи з архіву та відомостей із журналу реєстрації відвідувачів слід відмовити як у такими, які є передчасними до з`ясування у судовому засіданні обставин, для встановлення яких мають бути дослідженні ці докази. До того, з огляду на дотримання принципу змагальності, визначеному у ст. 22 КПК України, сторона захисту не позбавлена можливості самостійно звернутись з запитом щодо надання інформації щодло отримання відомостей з журналу реєстрації у відповідні органи.

Питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченому:

Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченому під вартою строком на 60 днів, мотивуючи свою позицію тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися, а також тяжкістю злочинів, які інкримінується даній особі.

Потерпілий при вирішенні питання щодо продовження тримання під вартою поклався на розсуд суду.

Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечили щодо зазначеного клопотання, посилаючись на його необгрунтованість, відсутність доказів щодо вини обвинуваченого. Враховуючи наявність постійного місця проживання обвинуваченого, міцних соціальних звязків, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовжити тримання обвинуваченого під вартою виходячи з такого.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується, у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення; переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, при вирішенні питання, суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; дані про особу, який в сулу ст. 89 КК України раніше не судимий; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочинів, які йому інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді тримання під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Судом при вирішенні питання щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховані усі наявні у розпорядженні дані про особу обвинуваченого, та, на переконання суду, в будь-якому випадку самі по собі не можуть бути визнані достатніми для висновку про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не спростовують твердження сторони обвинувачення про можливість ухилення обвинуваченого від суду, як і доводів щодо можливості впливати на свідків у даному провадженні, місце проживання яких йому достовірно відоме, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, під час надання оцінки наявності ризиків переховуватись від органу досудового розслідування та вчинити нове кримінальне правопорушення, судом також враховується, що згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" із урахуванням продовження строку дії на теперішній час.

Враховуючи те, що судове провадження не завершене, тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, які на даний час відомі суду, суд приходить до переконання, що наведені обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У суду відсутні відомості які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність. При цьому, не вдаючись до оцінки доказів, у відповідності до положень ст. 23 та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому суд вбачає реальним існування заявлених прокурором ризиків, які на даний час продовжують існувати, у зв`язку з чим не вбачає підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж раніше обраний, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях обвинуваченого ОСОБА_4 , не можуть їм запобігти.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду та від виконання процесуальних рішень, перешкодити встановленню істини у справі, суд не знаходить підстав для зміни щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п.1ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб.

В рамках кримінального провадження не завершено судовий розгляд, запобігти наявним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду неможливо, а тому клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів без можливості внесення застави в силу ч.4 ст. 184 КПК України, оскільки обвинувачений обвинувачується у кримінальному правопорушенні, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 217, 314 316, 334,176-178,183,193-194,196,199 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 30.10.2023 року за № 0002129 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України. на 07.02.2024 року о 12.00 год.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжити на 60 діб, до 28 березня 2024 року включно.

Розмір застави не визначати.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.

Викликати для участі у судовому засідання прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисників.

Клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виклик свідків, спеціаліста криміналіста, експерта долучити до матеріалів кримінального провадження, вирішити під час судового розгляду після з`ясування обставин, які відомі або можуть бути відомі конкретному свідку і які мають значення для кримінального провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування документів.

Долучити до матеріалів судового провадження копію клопотання про призначення комісійної амбулаторної судово-медичної експертизи від 08.01.2024 року відносно громадянки ОСОБА_16 та копію фіскального чеку.

Роз`яснити учасникам провадження про їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за їх письмовим клопотанням.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу протягом 5(п`яти)днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

СуддяОСОБА_1