Справа №478/1512/23 пров. №1-в/478/334/2023
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
19 грудня 2023 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вознесенське Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, засудженого 02.05.2019 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна, початок строку: 23.11.2023 року; кінець строку: 23.11.2024 року,
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
07 грудня 2023 року засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням в якому посилаючись на те, що своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, просить застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд клопотання в його відсутності, просив задовольнити клопотання.
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд клопотання в його відсутності, просив задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_3 та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд клопотання в його відсутності, просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання не довів свого виправлення.
Дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_3 , суд приходе такого висновку.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до положень ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.05.2019 року ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років.
Відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин за своєю правовою кваліфікацією відноситься до категорії тяжкого злочину Особливої частини КК України розділу ХІ та є кримінальним правопорушенням проти безпеки та експлуатації транспорту.
Засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 10.12.2019 року.
Станом на 19.12.2023 року засуджений ОСОБА_3 фактично відбув визначені п.2 ч.3 ст.81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання (3 роки 4 місяці), невідбута частина якого складає: 11 місяців 4 дні.
Згідно матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 , останній має 7 заохочень (подяку від 15.04.2020 року (арк.особ.спр.11), подяку від 24.04.2021 року (арк.особ.спр.28), подяку від 18.10.2021 року (арк.особ.спр.39), подяку від 15.04.2022 року (арк.особ.спр.44), подяку від 12.10.2022 року (арк.особ.спр.57), зняття раніше накладеного стягнення (від 22.02.2023 року) від 31.07.2023 року (арк.особ.спр.80), подяку від 07.11.2023 року (арк.особ.спр.86). Мав 2 стягнення (догана від 23.07.2021 року (арк.особ.спр.30), 14 діб ДІЗО від 22.02.2023 року (вживання алкоголевмістних речовин) (арк.особ.спр.60), які погашено та знято у встановленому законом порядку.
Відповідно до характеристики від 12.12.2023 року, затвердженої начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», засуджений ОСОБА_3 перебуваючи в СІЗО м. Миколаєва не допускав порушення встановленого режиму утримання, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався по незалежним від нього обставинам. Прибувши 10.12.2019 року до Казанківської ВК №93 був розподілений до відділення №7 та працевлаштований до режимної бригади установи, до роботи ставиться добросовісно, активно залучається до праці по благоустрою місць позбавлення волі, приділяє увагу до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, поставленні завдання виконує своєчасно та якісно, за що має заохочення. Встановлений режим утримання порушував, мав стягнення, які погашено та знято у встановленому законом порядку. У скоєному злочині розкаюється, у відносинах з персоналом установи дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. На профілактичному обліку не перебуває. На заходи виховного характеру реагує позитивно, приймає активну участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» (а.с.9-10).
Згідно довідки від 27.02.2023 року (арк.особ.спр.76) засуджений ОСОБА_3 участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає.
При цьому, засудженому ОСОБА_3 рішеннями комісії Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» від 31.03.2023 року (арк.особ.спр.73) відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як такому, що не довів свого виправлення.
Згідно витягу із протоколу №43 від 22.02.2023 року вбачається, що рішенням дисциплінарної комісії установи ОСОБА_3 притягнений до дисциплінарної відповідальності у вигляді 14 діб ДІЗО (за порушення вчинене 21.02.2023 року, а саме за вживання алкоголевмістних речовин) (арк. особ.спр.71).
Отже, ОСОБА_3 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, за період відбування покарання мав 7 заохочень, разом із тим, 2 рази допустив порушення режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому порядку. І хоча ці стягнення є погашеними, проте вони характеризують поведінку засудженого ОСОБА_3 за час відбування покарання, в той час, як наявність заохочень, в сукупності із застосованими раніше стягненнями, свідчать не про доведення засудженим свого виправлення, а підтверджують належне виконання ним законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання.
За такого, нестабільна поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватись протягом всього строку відбування покарання, натомість, в поведінці засудженого ОСОБА_3 позитивні зрушення мають нестабільний характер, а відтак він потребує подальшого виховного впливу в умовах ізоляції від суспільства.
Таким чином, суд приходить висновку, що на час розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_3 не готовий до самокерованої правослухняної поведінки і своєю поведінкою та ставленням до праці, з огляду на його особу, не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд
П о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1