УХВАЛА

5грудня 2023 року

м. Київ

Справа № 756/5217/20

Провадження № 51-7251 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року щодо засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, встановлено, що її подано без додержання вимог цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому згідно зі ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однак, скаржником вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано. Натомість, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник, окрім іншого, вказує на неповноту та однобічність судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі ст. 438 КПК України не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.

До того ж, порушуючи питання про скасування судових рішень, захисник у касаційній скарзі не вказує на допущення судами першої та апеляційної інстанції таких порушень норм права, які можуть призвести до скасування цих рішень, з огляду на положення статей 370, 412, 419 КПК України у їх взаємозв`язку.

Крім того, захисник, який формально оспорює і ухвалу апеляційного суду, не наводить належного обґрунтування, зокрема не зазначає, які саме доводи його апеляційної скарги не були розглянуті судом апеляційним судом або не спростовані.

Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК України.

Оскільки касаційна скарга захисника не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

При повторному зверненні до суду захисником має бути підтверджено, що ним не пропущено строк для усунення допущених недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року щодо засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3