Справа № 191/1767/23
Провадження № 1-кп/191/144/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Первомайське Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянин України, українець, із середнього освітою, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 25.06.2010 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік;

2) 01.07.2011 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 ч. 1 КК України частково приєднано не відбутий строк по вироку від 25.06.2010 р. до відбуття 2 роки 6 міс. позбавлення волі. Звільнився 09.04.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 міс. 23 дні;

3) 03.12.2013 року Синельниківським міськрайонним судомДніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 міс. позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбутий строк 6 міс. по вироку суду від 01.07.2011 до відбуття 5 років позбавлення волі. Перегляд вироку 27.06.2014 Солонянським районним судом Дніпропетровської області згідно закону України «Про амністію» від 08.04.2008 р. не відбуту частину покарання скорочено на 1/2 призначено до відбуття 2 роки 1 міс, 24 дня загальний строк 2 р. 10 міс. 6 днів, перегляд вироку 17.02.2016 Солонянським РС Дніпропетровської обл. зарахувати в строк попереднього ув`язнення з 03.02.2013 по 07.08.2013 р. на підставі ст.70 ч.5 КК України з розрахунком 1 день ув`язнення відповідає 2 дням. Звільнився 19.02.2016 з Солонянської ВК Дніпропетровської обл. по відбуттю строку покарання;

4) 22.05.2017 року Синельниківським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 09.08.2022 по відбуттю строку покарання;

5) 10.08.2023 року Синельниківським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 197-1 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

13.03.2023 року приблизно о 23 годині 00 хвилин (більш точний час слідством встановити не надалося можливим), ОСОБА_4 , маючи

прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна,

вчинене повторно, в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, продовженого указами Президента України: від 17.05.2022 року №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022, від 12.08.2022 №573/2022 строком на 90 діб до 20.11.2022, від 16.11.2022 №2738-ІХ строком на 90 діб, від 06.02.2023 року №58/2023 строком на 90 діб), поєднане із проникненням у інше приміщення, а саме до приміщення гаражу, що розташоване на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що у вказаному гаражі перебувають цінні речі, визначив його як об`єкт свого злочинного посягання.

З метою реалізації свого прямого злочинного умислу, направленого на

повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану,

поєднаного з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 , за допомогою сили

рук відчинив вхідну хвіртку та таємно проник на територію домоволодіння,

розташованого за вищевказаною адресою. Скориставшись тим, що потерпілий

ОСОБА_5 спить і не може в повному обсязі усвідомлювати все, що відбувається

навколо, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері,

таємно проник в середину приміщення гаражу, що розташоване на території

домоволодіння за вищевказаною адресою.

Знаходячись у приміщенні гаражу, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний

умисел направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, вчинене в

умовах воєнного стану, поєднане із проникненням у інше приміщення,

переконавшись у тому, що його дії носять таємний характер, викрав велосипед

марки «Україна» чоловічого типу (з рамою) зеленого кольору, вартістю 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок, велосипед марки «Україна» жіночого типу (без рами) зеленого кольору, вартістю 1 300 (одна тисяча триста) гривень 00 копійок, велосипед підлітковий марки «Тіса» зеленого кольору, вартістю 900 (дев`ятсот) гривень 00 копійок та разом з викраденим майном, покинув територію

домоволодіння, та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 3 700 (три

тисячі сімсот) гривень 00 копійок.

Крім того, 16.03.2023, приблизно о 05 годині 20 хвилин (більш точний час слідством встановити не надалося можливим), ОСОБА_4 , маючи прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, продовженого указами Президента України: від 17.05.2022 року №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022, від 12.08.2022 №573/2022 строком на 90 діб - до 20.11.2022, від 16.11.2022 №2738-ІХ строком на 90 діб, від 06.02.2023 року №58/2023 строком на 90 діб), поєднане із проникненням у житло, а саме до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що у вказаному будинку перебувають цінні речі, визначив його як об`єкт свого злочинного посягання.

З метою реалізації свого прямого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_4 , за допомогою сили рук відчинив вхідну хвіртку та таємно проник на територію домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою, де, скориставшись тим, що віконне скло розбите, через віконну раму проник до приміщення житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Знаходячись всередині вищевказаного житлового будинку, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, переконавшись у тому, що його дії носять таємний характер, викрав газову плиту марки «Электа», 1976 року випуску, на 4 конфорки, білого кольору, вартістю 2 309 (дві тисячі триста дев`ять) гривень 70 копійок та погрузив її на заздалегідь принесений з собою візок.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 за допомогою сили рук, зсередини будинку, вибив вхідні двері та разом з викраденим майном, покинув територію домоволодіння, та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 2 309 (дві тисячі триста дев`ять) гривень 70 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, розкаявся та пояснив обставини справи таким чином як вони викладені вище. Також пояснив, що з потерпілим ОСОБА_7 знайомі, раніше бував у нього вдома, тому йому відомо, що в гаражі стоять велосипеди. Прийшовши до нього в той день, зайшов через хвіртку, двері в гаражі не були зачинені на замок, а лише були прикриті. Зайшов в гараж та викотив велосипеди. Чи був ОСОБА_8 вдома, йому не було відомо, але бачив, що в будинку горіло світло. В березні 2023 року вночі, після викрадення велосипедів, побачив покинутий будинок, хотів в ньому переночувати, розбив скло у вікні та заліз через нього. В будинку побачив плиту. Потім у знайомої спросив чи потрібна їй плита, на що вона відповіла згодою, та він пішов до цього будинку та заліз через вікно. Потім через вхідні двері вийшов з будинку, витягнувши плиту. Погрузив її на тачку та покотив до знайомої. Остання заплатила йому кошти за плиту та велосипед. Згодом коли до нього прийшли працівники поліції, він одразу повідомив їм місцезнаходження плити та велосипедів та вони повернули потерпілим це майно.

Потерпілі надали завчасно суду заяви про розгляд справи без їх участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають, міру покарання просили призначити відповідно до закону.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Суд, оцінивши показання ОСОБА_4 в сукупності з відомостями про предмет кримінальних правопорушень і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина ОСОБА_4 в скоєнні ним кримінальних правопорушень в судовому засіданні доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням в інше приміщення та житло.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В ході кримінального провадження до пом`якшуючих покарання обставин у відповідності до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття, оскільки обвинувачений свою вину визнав повністю, жалкує про скоєне, в ході судового розгляду не намагався уникнути відповідальності.

Обтяжуючих покарання обставин згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який під наглядом лікаря психіатра не перебуває, з 2008 року перебуває в реєстрі наркологічних хворих, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий, судимості не зняті та непогашені в установленому законодавством порядку, вину визнав повністю, потерпілим матеріальну шкоду відшкодовано повністю шляхом повернення майна, претензій до обвинуваченого з боку потерпілих не має та питання щодо міри покарання просили вирішити на розсуд суду, що підтверджується їх письмовими заявами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, повне визнання ним своєї вини, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, відсутність претензій з боку потерпілих, якім відшкодовано матеріальну шкоду повністю, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, а покарання повинно бути обране необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів в межах санкції інкримінованої статті КК України, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати вирішити на підставі ст. 124 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду від 10.08.2023 року, більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь експерта ОСОБА_9 документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1956/23 від 10.04.2023 року, на р/р НОМЕР_2 , в розмірі 260 гривень; за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1952/23 від 10.04.2023 року, на р/р НОМЕР_2 , в розмірі 220 гривень.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судової трасологічної експертизи № СЕ 19/104-23/13485-Д від 13.04.2023 року, код бюджетної класифікації: 24060300, в розмірі 956 грн.

Речові докази, що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_5 (т. 2 а. с. 28-29), повернути у власність потерпілому ОСОБА_5 ; що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілої ОСОБА_6 (т. 2 а. с. 96-97), повернути у власність потерпілій ОСОБА_6 ; що долучені до матеріалів кримінального провадження (т. 2 а. с. 93), зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1