ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря за участю прокурора підозрюваноїОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Воронівки, Звенигородського району, Черкаської області, офіційно не працюючої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , строком на 60 діб з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» з можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2023 року в задоволенні клопотання відмовлено.

Застосовано щодо підозрюваної у кримінальному провадженні № 0003659 від 10.11.2023 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою її проживання: АДРЕСА_1 строком на два місяці до 20 лютого 2024 року включно.

На час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покладено на підозрювану наступні обов`язки:

- не залишати цілодобового місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- не відлучатися за межі м. Черкаси та Черкаського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- у визначений судом час, в період воєнного стану на території України, дозволити підозрюваній ОСОБА_7 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатися з місця проживання з метою перебування останньої в укритті.

Роз`яснено підозрюваній, що порушення покладених на неї слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Проте, прокурором не доведено, що лише застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить її належну процесуальну поведінку.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду.

В апеляційній скарзі прокурор оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , вчинене умисно, та під тягарем можливої відповідальності, перебуваючи на волі, вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, пояснення підозрюваної, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваної можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якій їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо неї обмежувального заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Згідно положень ч. 1ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За даними матеріалів досудового розслідування, близько 09 год. 00 хв. 09.11.2023, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи особою, раніше судимою за корисливий злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, повідомивши неправдиву інформацію щодо наявності у останньої права власності на автомобіль, звернувшись за допомогою до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , впевнившись, що її дії залишаться невикритими, без дозволу власника, з метою реалізації свого злочинного наміру, підійшла разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до автомобіля Mitsubishi Space Wagon, № шасі НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та який на праві власності належить ОСОБА_11 та шляхом буксирування, перемістила транспортний засіб від будинку за адресою: АДРЕСА_2 до пункту прийому металобрухту, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Припортова, 5.

20 грудня 2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення.

Визначаючи вид запобіжного заходу, який буде достатнім та виправданим заходом для забезпечення запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, враховуючи дані, які характеризують поведінку підозрюваної під час досудового розслідування, обставини вчинення кримінального правопорушення, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри слідчий суддя прийшов до висновку, що до ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на 2 місяці, оскільки у такий спосіб буде забезпечено пропорційність дотримання балансу між гарантіями виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків, дотриманням належної поведінки, усуненням негативних ризиків для кримінального провадження та необхідністю недопущення зайвого втручання у приватне життя.

При обранні конкретного запобіжного заходу до ОСОБА_7 слідчий суддя врахував висловлену Європейським судом з питань захисту прав людини презумпцію про те, що за загальним правилом підозрюваний, за виключенням виняткових випадків, не має триматись під вартою.

Щодо наявності ризиків, на які посилався прокурор, то ризик втечі ОСОБА_7 чи іншого ухилення від органу досудового розслідування, не доведено жодним доказом та обґрунтовується лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваній у випадку доведення її винуватості.

Разом з тим, досить високим є ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки остання не має власного постійного джерела доходів, про що свідчить відсутність працевлаштування, як джерела законного доходу, також слідчий суддя врахував, що підозрювана підозрюється у вчиненні злочину під час випробувального терміну, що свідчить про стійкий характер її злочинної діяльності, у зв`язку з чим підозрювана може вчинити злочин повторно. Проте вказаний ризик, на думку слідчого судді, може бути мінімізовано менш обтяжливим запобіжним заходом, ніж тримання під вартою.

За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки даний запобіжний захід зможе забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваної, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Всі інші обставини, наведені прокурором в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, специфіки злочину, характеру дій підозрюваної, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.

Під час апеляційного розгляду прокурор не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність застосовувати до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб з можливістю визначення застави, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Посилання прокурора на той факт, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваній, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки прокурор вимірює небезпеку можливості переховуватися від правосуддя лише і виключно наявністю самої можливості, при цьому не наводячи жодних об`єктивних даних.

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч. 3 ст. 5 Конвенції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі прокурора є необґрунтованими та безпідставними, і на підставі цього задоволенню не підлягають.

Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2023 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 3 січня 2024 року.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4