Справа № 314/6024/23
Провадження № 1-кс/314/194/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2024 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000842 від «23» грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Запоріжжя, українця, громадянство: України, середньо- спеціальна освіта, офіційно не працевлаштований, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,-

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за №0000842 від «23» грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 23.12.2023, приблизно об 11:30 годин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , куди був запрошений власником будинку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, під час конфлікту, що стався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який також перебував в гостях за вищевказаною адресою, стоячи навпроти ОСОБА_8 та діючи умисно, кулаком руки наніс останньому один удар в область обличчя, від якого потерпілий не втримавши рівновагу впав на підлогу, після чого ОСОБА_4 , не зупиняючись на скоєному і усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, схопив зі столу 12-літровий газовий балон, та тримаючи його обома руками, нижньою частиною вказаного балону наніс ОСОБА_8 , який в цей час лежав на підлозі, не менше 4-х ударів по обличчю та голові потерпілого, після чого продовжуючи реалізовувати свій злочинний прямий умисел, наніс ОСОБА_8 не менше трьох ударів лівою взутою ногою по голові та обличчю потерпілого, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, перелому правої скроневої кістки, забою головного мозку та забійної рани голови.

ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: «умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння».

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений та захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотання сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Обгрунтованість вини ОСОБА_4 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами:

- протоколом огляду місця події від 23.12.2023;

- довідкою КНП «Вільнянська БЛ» ВМР із зазначенням медичного

діагнозу ОСОБА_8 ;

- показами потерпілого ОСОБА_8 ;

- показами свідка ОСОБА_9 ;

- показами свідка ОСОБА_7 ;

- показами свідка ОСОБА_10 ;

- показами свідка ОСОБА_11

- показами підозрюваного ОСОБА_4 ;

- висновком експерта №6061 від 02.01.2024;

- висновком експерта №6062 від 02.01.2024;

- слідчим експериментом за участю підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого останній розказав і показав обставини, за яких він 23.12.2023 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 .

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 :

- може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, суд дійшов висновку про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, на переконання суду, не забезпечать запобігання ризикам переховування від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено, а отже,суд приходить до висновку про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 39 (тридцять дев`ять) днів.

Обов`язок забезпечити розумній строк досудового тримання під вартою покладається на судові органи, які повинні розглянути всі факти на користь і проти існування справжньої потреби суспільного інтересу, який, при належному врахуванні принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від норми про повагу до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях стосовно клопотань про звільнення з-під варти. Детальніше рішення у справі «Летельєр проти Франції» (Letellier v. France) від 26 червня 1991 р., серія А, № 207, п. 35.

Коли підозрюваного залишають у запобіжному ув`язненні, він має право розраховувати на вирішення його справи у пріоритетному порядку і на ведення її з особливою ретельністю. Рішення у справі «Мацнеттер проти Австрії» (Matznetter v. Austria) від 10 листопада 1969 р., серія А, №10, п. 12.

Розглядаючи за пунктом 3 статті 5 Конвенції справу «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 та 48183/99, рішення від 24 липня 2003 р., ЄСПЛ здебільшого вивчав ситуацію, коли органи влади відмовлялися протягом тривалого і безперервного строку звільнити підозрювану із запобіжного ув`язнення. Ця справа відрізняється від решти тим, що Суд мав з`ясувати не лише розумність сукупної тривалості перебування заявниць під вартою, а й те, чи відповідало пункту 3 статті 5 їх повторне запобіжне ув`язнення.

Слідчий суддя зауважує, що ступінь ризиків зі спливом часу досудового розслідування зменшується та доведення наявності та дійсності ризиків зі спливом часу потребує додаткового обґрунтування та доведення. Ступінь ризиків на початку досудового розслідування не може визначатись таким, що має місце протягом всього часу досудового розслідування. Після допиту свідків, потерпілого, проведення слідчий дій, ступінь ризику вплинути на доказову базу (обсяг доказів) зібрану стороною обвинувачення об`єктивно зменшується.

Крім того, слідчий суддя враховує те, що об`єктивні обставини, що впливають на необхідність продовження строку досудового розслідування не можуть бути підґрунтям законного втручання в конвенційне право за ст.5 Європейської конвенції з прав людини в тому обсязі, в якому запобіжний захід був застосовним, без можливості застосування альтернативного запобіжного заходу

Стаття 5 гарантує право на свободу та особисту недоторканність, а тому є ключовим елементом захисту прав особи. Як зазначив ЄСПЛ у рішенні у справі «Де Вілде, Оомс і Версип проти Бельгії» (De Wilde, Ooms and Versyp v. Belgium) від 18 червня 1971 року, це право є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції.

Слідчий суддя на підставі ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, дані про особу, приходить до висновку про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ризики, на які посилається прокурор на даній стадії досудового розслідування, на переконання слідчого судді, зменшились, неможливість завершення досудового розслідування з об`єктивних причин не може продовжувати втручання в конвенційні права особи в тому обсязі, який був застосований до підозрюваного на початку досудового розслідування.

Питання застосовності ч. 4 ст. 183 КПК України відносяться до дискреційних повноважень слідчого судді, тобто є правом, а отже не передбачаються обов`язкового імперативного застосування.

На переконання слідчого судді ступінь втручання в конвенційні права підозрюваного на даній стадії досудового розслідування є спів мірними та відповідними меті та завданню кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 177-178, 182, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 39 (тридцять дев`ять) днів.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 23 березня 2024 (включно).

Розмір застави, в порядку ст. 182 КПК України визначити у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (20*3028,00 грн.) 60 560,00 грн.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1

14.02.2024