В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001630 від 31.10.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сиротенки. Полтавської області, громадянина України, неодруженого, з базовою загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-08.02.2008 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі; звільнений 28.09.2010 року з Прилуцької ВК Чернігівської області умовно достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 10 місяців 28 днів;

-15.01.2014 року Жашківським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КК України до 2 років 10 днів обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Камінь- Каширського районного суду Волинської області від 15.05.2014 року звільнення з іспитовим строком відмінено та направлено останнього для відбуття покарання призначеного вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 15.01.2014 року у виді обмеження волі на строк 2 роки 10 місяців з моменту його затримання, ухвалою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 19.05.2017 року направлений до місць відбування покарання, згідно ст. 72 КК України зарахований час, попереднього ув`язнення з 11.04.2017 року по час доставлення до місця відбування покарання: звільнений 28.12.2017 року з Ірпінського ВЦ Київської області на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 20.12.2017 року, звільнений від подальшого відбування покарання у вигляді обмеження волі за вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 15.01.2014 року на підставі ст. 3 ЗУ «Про амністію у 2016 році»;

-07.11.2023 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді одного місяця арешту (покарання не відбуте), -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , 31 жовтня 2023 року приблизно о 12 годині 45 хвилин, проходив повз ТРЦ «КОМОД», який знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Андрія Шептицького, 4 А, де на землі біля дерева побачив згорток обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору. Будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби ОСОБА_2 підняв із землі знайдений ним згорток обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору та роздивившись його вміст побачив, що в ньому знаходиться фрагмент блістеру всередині якого одна таблетка білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «метадон».

В цей час у ОСОБА_2 виник умисел, спрямований на незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «метадон». Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_2 підняв із землі знайдений ним згорток обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору всередині якого знаходиться фрагмент блістеру з однією таблеткою білого кольору, тим самим вчинивши безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «метадон». Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_2 помістив незаконно придбаний ним згорток обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору всередині якого знаходиться фрагмент блістеру з однією таблеткою білого кольору, до правої кишені штанів, в які був одягнутий та став незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети подальшого збут, та пішов далі по власних справах.

Того ж дня, а саме 31.10.2023 приблизно о 13 годині 15 хвилин, за адресою: м. Київ, вулиця Шептицького, 24 В працівниками поліції було виявлено ОСОБА_2 , який повідомив, що зберігає при собі згорток обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору всередині якого знаходиться фрагмент блістеру з однією таблеткою білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «метадон».

В подальшому, 31.10.2023 в період часу з 15 години 03 хвилин до 15 години 07 хвилин, під час проведення огляду місця події, що проводився на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Київ, вулиця Шептицького, 24-В ОСОБА_2 в присутності двох понятих, на прохання працівників поліції, добровільно видав згорток обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору всередині якого знаходиться фрагмент блістеру з однією таблеткою білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «метадон», масою 0,022 г, яку він незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-23/59264-НЗПРАП від 10.11.2023:

1.Надана на дослідження 1 (одна) таблетка білого кольору з фрагменту блістеру містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено.

2.Надана на дослідження 1 (одна) таблетка білого кольору з фрагменту блістеру містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Маса метадону (фенадону) у таблетках становить 0,022 г.

Метадон (фенадон), згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці II « Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме 0,02 грам.

Таким чином, ОСОБА_2 , вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_3 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_2 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_4 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості підозрюваним, підтверджено його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_2 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченого ОСОБА_2 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному проступку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, вчинив даний кримінальний проступок до постановлення попереднього вироку, має задовільний стан здоров`я, не є особою, яка досягла пенсійного віку, відсутні відомості щодо наявності інвалідності І та ІІ групи, спосіб життя, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 309 КК України у виді арешту, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки даний кримінальний проступок вчинено до постановлення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 07.11.2023 року, призначивши покарання за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, а тому суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дане остаточне покарання у вигляді арешту, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Процесуальні витрати вирішено відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання покарань за даним вироком та вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 07.11.2023 року, остаточно визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід не обирався.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта (висновок експерта від 10.11.2023 року №СЕ-19/111-23/59264-НЗПРАП) в сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривні 00 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- оптичний носій інформації (диск DVD-R 4.7 gb. 120 min), упакований до білого паперового конверту та опечатаного печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві» з підписом дізнавача - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- фрагмент блістеру в якому міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0,022 г., переданий на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУНП в м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя