УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеса ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Солтанівка, Любашівського району, Одеської області, громадянину України, з середньою освітою, неодруженого, зі слів має малолітню дитину, офіційно не працював, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , який на даний час утримується в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 11, раніше судимому:

- 10.09.2003 Любашівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 7 років;

- 04.09.2017 Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

та обвинувальні акти відносно якого перебувають на розгляді Овідіопольського районного суду Одеської області за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 263 КК України.

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеса надійшло клопотання слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 .

Згідно вказаного клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000581 від 22.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 255-2, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2, ч. 2

ст. 309 КК України.

Установлено, що громадянин Грузії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (матеріали за підозрою якого виділено в окреме провадження № 0001048 з метою проведення його розшуку), маючи тверде внутрішнє переконання, основане на повному запереченні державних законів, звичайних правил взаємовідносин між людьми в суспільстві, прагнув набути статус суб`єкта підвищеного злочинного впливу «вора в законі».

Так, приблизно у 2013 році, на території Турецької Республіки, ОСОБА_7 , у ході злочинного зібрання («сходки»), діючи відповідно до неписаних правил та «воровських законів» за протекторату інших невстановлених осіб зі статусом «ворів в законі», пройшов процедуру так званої «коронації» та отримав статус вищого суб`єкта злочинної ієрархії «вор в законі» на прізвиська «Міндія», «Лавосогли Батумський» та розпочав поширювати свій злочинний вплив на території України, Грузії, Молдови та рф.

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи в статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу «вора в законі», приблизно у 2014 році, з метою встановлення глобального контрою над злочинною діяльністю на території м. Одеси та Одеської області, володіючи якостями лідера, організаторськими здібностями, переслідуючи корисливу мету швидкого збагачення, шляхом координації вчинення тяжких та особливо тяжких корисливих злочинів на території міста Одеси та Одеської області, розпочав втягувати в орбіту свого впливу різних осіб, що вчиняли корисливі злочини на території міста Одеси та Одеської області, а також інших прихильників «воровської ідеї», які визнавали його статус, були прихильниками «воровської» субкультури, дотримувались неписаних «воровських законів» і традиції.

Разом з цим, ОСОБА_7 оточивши себе певним колом вищевказаних осіб, з метою розповсюдження своєї неформальної влади, яку надавав йому статус так званого «вора в законі», розпочав призначати на території Одеського регіону своїх представників так званих «смотрящих» та «положенців», тобто осіб, які на певній території діють від імені та під протекторатом «вора в законі», окремо ОСОБА_7 призначав таких своїх представників в місцях несвободи, які також розташовані на території Одеського регіону, а саме: ДУ «Одеський СІ», ДУ «ОВК № 14», ДУ «Ізмаїльський СІ».

Незаконний дохід від вказаної діяльності спрямовуйся на наповнення так званого «воровського общака» організованого ОСОБА_7 , а також був основним джерелом для його існування.

Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за злочини, вчинені злочинною спільнотою» від 04.06.2020 № 671-ІХ внесено зміни в тому числі до Кримінального кодексу України та запроваджено кримінальну відповідальність суб`єктів злочинного впливу, у тому числі і зі статусом «вор в законі», з метою виключення впливу суб`єктів злочинної ієрархії на криміногенні, економічні та політичні процеси в державі; припинення злочинної діяльності спільнот та їх учасників; ліквідування ієрархії злочинного світу та його традицій.

Проте, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, маючи тверде внутрішнє переконання, основане на повному запереченні державних законів, звичайних правил взаємовідносин між людьми в суспільстві, підтримуючи «воровські» традиції та відповідний образ життя, продовжив свою протиправну діяльність, спрямовану на поширення злочинного впливу в суспільстві, що у свою чергу призвело до трансформації створеного ним об`єднання прихильників «воровської» субкультури в стійке, ієрархічне та структуроване злочинне угруповання злочину організацію, основною метою якої була керівництво та координація злочинної діяльності інших осіб, а також забезпечення функціонування злочинної організації та її членів.

Так, у період з 2014 по 2022 роки, в оточення ОСОБА_7 увійшли представники кримінального середовища Одеського регіону, які також поширювали свій злочинний вплив в суспільстві, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші невстановлені особи.

Так, за рішенням «вора в законі» ОСОБА_7 статус «положенця» та «смотрящего за Одеським слідчим ізолятором» влітку 2017 року отримав ОСОБА_13 на прізвисько « ОСОБА_14 », який у свою чергу, приблизно у 2020 році призначив «смотрящім за 1 корпусом ОСІ» ОСОБА_11 на прізвисько « ОСОБА_15 », приблизно у 2019 році, повноваження так званого «смотрящего за м. Ізмаїл Одеської області» отримав ОСОБА_10 на прізвисько « ОСОБА_16 », також, приблизно в середині 2020 року статус «положенця» та «смотрящего» в м. Чорноморськ Одеської області отримав ОСОБА_4 на прізвисько « ОСОБА_17 », а після його затримання, приблизно у травні 2021 року ОСОБА_9 на прізвисько « ОСОБА_18 ».

Зазначені особи, діючи у складі створеної та керованої ОСОБА_7 злочинної організації, у період з 2019 року по 04.08.2022, вчинили на території м. Одеси та Одеської області ряд тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 203-2, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 255-1 КК України.

Крім того, 26.08.2021, лідер злочинної організації ОСОБА_7 , діючи у змові з членом злочинної організації ОСОБА_12 , поширюючи свій злочинний вплив на інших осіб, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України відносно потерпілої ОСОБА_19 .

Разом з тим, встановлено, що 04.08.2022 керівник злочинної організації ОСОБА_7 , через іншого учасника злочинної організації, свого протеже - ОСОБА_8 , організував на території ДУ «ОСІ» злочинне зібрання (сходку) представників злочинних організацій та осіб, які здійснюють злочинний вплив, участь в проведенні якої взяли сам керівник злочинної організації ОСОБА_7 , а також інші учасники: ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та інша невстановлена особа. Також, був присутній ОСОБА_20 .

Разом з тим, встановлено, що учасники злочинної організації ОСОБА_8 та ОСОБА_11 в період часу з грудня 2020 року по березень 2021 року, з метою особистого збагачення та поповнення злодійського «общаку» вимагали грошові кошти у потерпілого ОСОБА_21 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний, обґрунтовуючи свої доводи тим, що ОСОБА_4 тривалий час знаходиться під вартою, доводи клопотання суперечливі, процесуальні ризики за час досудового розслідування зменшилися.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновками експертів.

Щодо доводів підозрюваного про невинуватисть у вчиненні злочину, то слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Враховуючи долучені слідчим матеріали кримінального провадження №0000581 від 22.08.2022, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 255-2, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 309КК України.

Також слідчий суддя вважає за необхідне підкреслити, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушенняч. 1 ст. 255-2 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0000581 від 22.08.2022 року відносно ОСОБА_4 .

Слідчий суддя приходить до висновку, що у ОСОБА_4 мають місце процесуальні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме він може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити аналогічне кримінальне правопорушення.

На наявність зазначених ризиків вказує те, що ОСОБА_4 із врахуванням презумції невинуватості обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. За вказане кримінальне правопорушення передбачено покарання від 7 до 12 років позбавлення волі. Усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за вироком суду, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від органів досудового розслідування, суду, для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що за версією сторони обвинувачення ОСОБА_4 будучи особою, яка має авторитет серед осіб негативної спрямованості, здатний поширювати злочинний вплив та надавати іншим особам злочинні вказівки, шляхом надання таких вказівок, або ж безпосередньо власноруч може здійснювати вплив та тиск шляхом погроз на показання свідків, а також незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику.

Щодо ризику вчинення нових злочинів, то слідчий суддя враховує, що досудовим розслідуванням встановлено те, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 за кримінальним провадженнями ЄРДР №0000772 та №0000259 на розгляді Овідіопольського районного суду Одеської області перебувають обвинувальні акт за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 263 України. Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 раніше вчинював умисні корисливі кримінальні правопорушення, на даний момент не має міцних соціальних зв`язів та постійного місця проживання, легальних джерел доходів.

Крім того, діючим законодавством не передбачено,заборони одночасної дії декількох запобіжних заходів в різних кримінальних провадженнях відносно однієї особи.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2023 року строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 23 грудня 2023 року.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам. Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особиста порука не можуть бути застосовані відносно підозрюваного, оскільки може ухилитися від органу досудового розслідування, не обмежений у праві керування транспортними засобами, та, відповідно, не можуть забезпечити дотримання останнім належної процесуальної поведінки.

У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, , має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 255-3 КК України, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги вказані вимоги, ступінь встановлених ризиків, та те, що кримінальне правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 , відсутні підстави для визначення відносно ОСОБА_4 застави.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_22 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 11 грудня 2023 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1