Справа № 357/851/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому підготовчому засіданні, угоду про визнання винуватості, яка укладена 26 січня 2024 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , за згодою представника потерпілого ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0005262, яке внесене до ЄРДР 06 листопада 2023 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ольшаниця Рокитнянського району Київської області, громадянки України, заміжньої, з базовою середньою освітою, працюючої продавцем, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше до кримінальної відповідальності не притягалася,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (далі - угода про визнання винуватості),

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_3 ,

потерпілий - ТОВ «Вигідна покупка»,

представник потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинувачена - ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат ОСОБА_5 , установив таке.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

ОСОБА_4 обвинувачувалася за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, за таких фактичних обставин.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-XII від 06 грудня 1991 року та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12 травня 2015 року, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє то теперішнього часу.

Зі змісту ст. 41 Конституції України вбачається, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Проте, у порушення вищевказаних норм законодавства України, 14 жовтня 2023 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання вирішила стати на злочинний шлях та вчинити кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 14 жовтня 2023 року, приблизно о 18 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора» за адресою: Київська обл., Білоцерківський р-н, м. Узин, вул. Незалежності, буд. 25-А, побачила на полиці магазину портативний зарядний пристрій «KL GO», об`ємом 10000 mAh.

У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 14 жовтня 2023 року, приблизно о 18 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора» за адресою: Київська обл., Білоцерківський р-н, м. Узин, вул. Незалежності, буд. 25-А, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що її дії залишаться не поміченими сторонніми особами, в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу помістила портативний зарядний пристрій «KL GO», об`ємом 10000 mAh вартістю 445 гривень 50 копійок, належний ТОВ «Вигідна покупка».

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ТОВ «Вигідна покупка» майнової шкоди на суму 445 гривень 50 копійок.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Згідно з угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 повністю відшкодувала шкоду, завдану кримінальним правопорушенням ТОВ «Вигідна покупка». Фізичної та моральної шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.

Обвинувачена ОСОБА_4 , діючи добровільно, ініціювала укладення угоди і, щиро каючись, беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в угоді та у вручених їй підозрі у вчиненні кримінального правопорушення та обвинувальному акті.

При укладенні угоди сторони взяли до уваги обставини, що пом`якшують покарання.

Зокрема, ОСОБА_4 щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненому злочині. Станом на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Завдану кримінальним правопорушенням майнову шкоду ОСОБА_4 добровільно відшкодовано в повному обсязі. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

За таких обставин, зазначали, що наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого судового провадження щодо ОСОБА_4 .

З урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_4 , обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, сторонами узгоджено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, з урахуванням тяжкості злочинів, особи винної, можливості виправлення засудженого без відбування покарання, сторони погодились звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, потерпілий надав прокурору згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Отже, у кримінальному провадженні № 0005262, яке внесене до ЄРДР 06 листопада 2023 року стосовно: ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.

Суд переконався, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні, ОСОБА_4 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також засвідчила, що вона цілком розуміє що: має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд зазначає, що угода про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Погоджене у ній покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, добровільне відшкодування шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про її особу, зазначені у вступній частині вироку, враховуючи, що вона медичну допомогу у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не отримує.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що її умови не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачена ОСОБА_4 виконала взяті на себе зобов`язання, а саме повністю визнала свою винуватість.

Фактичних обставин, які свідчать про відсутність підстав для визнання винуватості, судом не установлено.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, ??у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Отже, суд призначає обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, оскільки сторони угоди про визнання винуватості, узгодили обвинуваченій ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання, суд вважає за можливе застосувати до неї положення ч. 2 ст. 75 КК України та звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на неї обов`язки, визначені у ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 07 листопада 2023 року, портативний зарядний пристрій «KL GO», білого кольору, який знаходиться у відповідній коробці - визнаний речовим доказом.

Відповідно до розписки від 08 листопада 2023 року, вказана річ повернута.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу, судом не встановлено, оскільки у порядку ст. 331 КПК України, від прокурора клопотань про це не надходило.

Керуючись ст. 100, 177, 331, 368, 374, 392, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 26 січня 2024 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , за згодою представника потерпілого ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0005262, яке внесене до ЄРДР 06 листопада 2023 року стосовно: ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно із ч. 2 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Установити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 , виконувати такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з 26 січня 2024 року.

Речові докази: портативний зарядний пристрій «KL GO», білого кольору, який знаходиться у відповідній коробці, - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з обмеженнями передбаченими ст. 394, 424 КПК України.

Вирок набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_7

Київської області