Справа № 487/924/21
Провадження № 1-кс/487/4890/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2023 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000004 від 09.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою, в якій просила поновити їй строк для подання скарги; скасувати постанову т.в.о. начальника слідчого відділення слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції ГУП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 27.10.2023 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальном упровадженні №0000004.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 вказала, що 03.10.2023 надіслала до Миколаївського РУП заяву про залучення її до кримінального провадження №0000004 як потерпілу. 30.11.2023 вона отримала копію постанову про відмову в задоволенні її клопотання про залучення до кримінального провадження №0000004 в якості потерпілої. Вважає, що постанова слідчого від 27.10.2023 є передчасною та необґрунтованою. Слідчим порушено ч. 5 ст. 55 КПК України, не взято до уваги, що в заяві від 03.10.2023 про залучення потерпілою детально описані обставини подій кримінального правопорушення, додані копії документів, які підтверджують факт правопорушення та завдану майнову шкоду. При цьому зазначено, що йдеться про шахрайські дії невстановлених осіб, які виступали в тому числі від імені псевдоінвестиційного проекту "Траст Макворі Кепітал", а злочинна схема незаконного заволодіння коштами передбачала задіяння ряду фіктивних суб`єктів підприємницької діяльності, в тому числі ФОП ОСОБА_5 . Слідчий повинен був врахувати, що залучення ОСОБА_3 в якості потерпілої безумовно сприятиме розширенню доказової бази, виявленню способів та засобів вчинення шахрайських дій, правильному визначенню розміру завданої злочином майнової шкоди, встановленню кола можливих учасників та організаторів злочинної схеми у кримінальному провадженні №0000004.

В судовому засіданні ОСОБА_3 не була присутня, подала клопотання про розгляд справи без участі заявника.

Слідчий слідчого відділу Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 не з`явився в судове засідання, заперечень проти скарги не надав.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши представника скаржника, слідчий суддя приходить до наступного.

У скарзі ОСОБА_3 просить поновити їй строк для подання скарги, оскільки отримала оскаржувану постановувід 27.10.2023 лише 30.11.2023.

Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Статтею 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповдно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Оскільки оскаржувана постанова слідчого отримана ОСОБА_3 30.11.2023 (іншого матеріалами скарги не встановлено), а зі скаргою ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді 01.12.2023, тобто в межах строку, встановленого ч. 1 ст. 304 КПК України, підстав для поновлення строку відповідно до ст. 117 КПК немає, оскільки за таких обставин він не пропущений.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України, серед іншого, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність; диспозитивність; розумність строків, тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 55 КПК України).

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні особою, якій було відмовлено у визнанні потерпілою, можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Судом встановлено, що слідчим відділом Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000004 від 09.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи, представившись працівниками біржі "Trust Macquarie Capital" шахрайським шляхом, під приводом здійснення трейдерства, шляхом зловживання довірою заволоділи грошовими коштами ОСОБА_6 на загальну суму 1 302 700 грн.

27.10.2023 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява ОСОБА_3 за вх. №Н-15 про залучення її до кримінального провадження в якості потерпілої.

Постановою т.в.о. начальника відділення слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 27.10.2023 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000004 від 09.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Постанова обґрунтована тим, що ОСОБА_3 не має будь-якого відношення до кримінального провадження №0000004 від 09.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке здійснюється за фактом заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , тобто не є учасником подій за участю потерпілого ОСОБА_6 .

Крім того, з заяви ОСОБА_3 про залучення до кримінального провадження №0000004 від 09.02.2021 як потерпілої, встановлено, що за подіями, викладеними в заяві від 03.10.2023 вона подала 30.03.2021 заяву про злочин, за якою наразі триває досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000456.

Таким чином, у заяві від 03.10.2023 ОСОБА_3 повторно ініціює розслідування подій, викладених у цій заяві, іншим органом досудового розслідування, проте за ними вже здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні, де ОСОБА_3 визнана потерпілою.

Згідно з ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається, у тому числі, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Крім того, згідно з п. 3 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого складається з резолютивної частини, яка, у тому числі, повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; можливість та порядок оскарження постанови.

Як зазначалось раніше, ч. 5 ст. 55 КПК України передбачена можливість відмови у визнанні потерпілим згідно вмотивованої постанови слідчого або прокурора за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України.

За такого, слідчий, який згідно зі ст. 40 КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, встановивши наявність обставин, передбачених ч. 5 ст. 55 КПК України, зокрема те, що у кримінальному провадженні №0000004 від 09.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке здійснюється за фактом заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , ОСОБА_3 не завдано шкоди, тому немає підстав для визнання її потерпілою саме в цьому кримінальному провадженні, правомірно прийняв мотивовану постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою.

Встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим всебічно, повно й неупереджено дослідженні всі обставин кримінального провадження, оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 110 КПК України, містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 55, 110, 303-307, 309, 370, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальном упровадженні №0000004 від 09.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 08.12.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1