№566/1285/23
№ 1-кс/566/153/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року смт.Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 06.03.2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Млинівського районного суду Рівненської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000040, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 березня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Згідно обвинувального акта, солдат ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді кулеметника - сапера 1 інженерно - саперного відділення, 2 інженерно - саперного взводу, 3 інженерно - саперної роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.ст.11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч.1 ст.1, ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, 27 лютого 2023 року близько 04 години 40 хвилин не з`явився в розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується, за адресою: АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби та обов`язки військової служби, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України.

12 жовтня 2023 року ОСОБА_4 із додержанням вимог ст.ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

12 жовтня 2023 року ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області до підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 30 листопада 2023 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив обрати йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 не заперечуючи проти задоволення клопотання, просив визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу.

Суд, розглянувши клопотання, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши додані до клопотання докази, вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно ч.3 ст.315 КПК Україїни під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України, передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає обгрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.408 КК України на підставі фактичних даних, що містяться у матеріалах, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Зокрема наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КК України підтверджена тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років (ч. 4 ст. 408 КК України).

У зв`язку з цим, існує реальний ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а саме позбавлення волі строком до дванадцяти років, без можливості застосування ст.ст.69, 75 КК України. Окрім того, суд бере до уваги і той факт, що за вчинення попередніх злочинів щодо обвинуваченого ОСОБА_4 двічі обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе вільно спілкуватись з особами та координувати їхні спільні дії щодо приховування слідів вчиненого ним кримінального правопорушення, тобто може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , на зміну останніми показів у судовому засіданні. Крім того, вказані свідки у порядку ст. 225 КПК, тобто під час досудового розслідування в судовому засіданні не допитувалися.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 не вперше притягується до кримінальної відповідальності, зокрема вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2014 ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та звільнено від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2015 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та 1 (один) місяць, яке фактично відбув 15.06.2018.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.11.2021 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць, яке фактично відбув 04.02.2022.

Окрім того, в провадженні Млинівськимо районного суду Рівненської області перебувають два обвинувальні акти відносно ОСОБА_4 , по обвинуваченню його за ч.1 ст.125 КК, за ч.2 ст.125 КК України, відповідно.

На даний час ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби - ч.4 ст.408 КК України, який за своїм характером є триваючим кримінальним правопорушенням, вказане свідчить, що ОСОБА_4 схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, а також продовжити вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 408 КК України, що вказує на існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , суд вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися, а продовжують існувати.

При цьому інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню ризикам можливості повторного вчинення ОСОБА_4 будь-якого іншого кримінального правопорушення, незаконному впливу на свідків у кримінальному провадженні та переховуванню від суду, оскільки такі ризики можуть бути забезпечені лише в умовах тримання під вартою.

Крім наявності ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України при обранні запобіжного заходу суд бере до уваги обставини, зазначені в ч.1 ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 , злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, наявність судимостей у обвинуваченого, репутацію обвинуваченого, тобто відсутність стримуючих чинників особистісно-соціального характеру та міцних соціальних зв`язків.

Суд вважає, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а також спробам вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконному впливу на свідків у кримінальному провадженні та переховуванню від суду необхідно застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною восьмою статті 176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

З врахуванням всіх встановлених обставин, є підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, передбаченого, статтею 408 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є особливо тяжким, з врахуванням особи обвинуваченого, з метою запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, незаконному впливу на свідків у кримінальному провадженні та переховуванню від суду, суд не вважає, за необхідне визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176-179, 184, 193, 194,196, 315КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 06.03.2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Вінниця, жителя АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, на утриманні якого неповнолітніх, непрацездатних осіб та осіб похилого віку немає, не депутата, неодноразово судимого, востаннє вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.11.2021 за ч.1 ст.296 КК України 2001 року до покарання у виді арешту строком на 1 місяць.

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 15 години 30 хвилин 29 листопада 2023 року.

Визначити дату закінчення дії ухвали - 15 година 30 хвилин 27 січня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1