УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Володимир

Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001221 від 29.11.2023, розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий клопотання обгрунтовує тим, що 28.11.2023 року близько 17 год 40 хв невідомі особи, шляхом підбору ключа до вхідних дверей, проникли у квартиру АДРЕСА_1 , звідки відкрито викрали ювелірні вироби пару жіночих сережок зі сплаву золота на суму 3600 грн., належні потерпілій ОСОБА_6

29.11.2023 відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001221 з попередньою кваліфікацією за ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході проведених слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню було встановлено, що до скоєння вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 .

28 грудня 2023 року за місцем проживання ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_3 , було проведено санкціонований обшук, в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphon 11 Pro» (заблокований), мобільний телефон марки «Samsung» (не працюючий), мобільний телефон марки «Ergo F183» ІМЕІ №1 НОМЕР_1 , ІМЕІ №2 НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_3 та мобільний телефон «E240» ІМЕІ №1 НОМЕР_4 , ІМЕІ №2 - НОМЕР_5 .

Таким чином, вилучені 28.12.2023 мобільні телефони, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0001221 від 29.11.2023, оскільки вони можуть бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вищезазначених телефонів.

Вилучені речі підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки мають значення речових доказів і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участю ряду судових експертиз та слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Iphon 11 Pro», мобільний телефон марки «Samsung», мобільний телефон марки «Ergo F183» ІМЕІ №1 НОМЕР_1 , ІМЕІ №2 НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_3 та мобільний телефон «E240» ІМЕІ №1 НОМЕР_4 , ІМЕІ №2 - НОМЕР_5 , які були вилучення в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В судовому засідання слідчий клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити з підстав викладених у ньому.

В судовому засіданні адвокат власник майна ОСОБА_3 просив відмовити у

задоволенні клопотання за безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали

клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літтоу та інші проти Сполученого Королівства»). Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрог проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що 28.11.2023 року близько 17 год 40 хв невідомі особи, шляхом підбору ключа до вхідних дверей, проникли у квартиру АДРЕСА_1 , звідки відкрито викрали ювелірні вироби пару жіночих сережок зі сплаву золота на суму 3600 грн., належні потерпілій ОСОБА_6

29.11.2023 відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001221 з попередньою кваліфікацією за ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході проведених слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню було встановлено, що до скоєння вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 .

28.12.2023 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_3 , було проведено санкціонований обшук, в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphon 11 Pro» (заблокований), мобільний телефон марки «Samsung» (не працюючий), мобільний телефон марки «Ergo F183» ІМЕІ №1 НОМЕР_1 , ІМЕІ №2 НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_3 та мобільний телефон «E240» ІМЕІ №1 НОМЕР_4 , ІМЕІ №2 - НОМЕР_5 .

Постановою слідчого дані мобільні телефони були визнанні речовими доказами.

Оскількивилучені мобільні телефони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому вилучені телефони мають доказове значення у даному кримінальному провадженні.

На думку слідчого судді, вилучені телефони ході проведення обшуку у ОСОБА_3 мають значення речових доказів, і самі по собі та в сукупності з іншими доказами можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України і підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

У іншому ж випадку, вказані предмети, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних слідчих дій (експертиз), оскільки можуть бути знищені.

За таких обставин справи, приходжу до висновку, що органом досудового розслідування доведено наявність підстав для накладення арешту на вилучене майно, а тому клопотання є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Також суд роз`яснює, що арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження. Згідно з ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт намобільний телефон марки «Iphon 11 Pro», мобільний телефон марки «Samsung», мобільний телефон марки «Ergo F183» ІМЕІ №1 НОМЕР_1 , ІМЕІ №2 НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_3 та мобільний телефон «E240» ІМЕІ №1 НОМЕР_4 , ІМЕІ №2 - НОМЕР_5 , які були вилучення в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1