ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/3072/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/202/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 липня 2023 року стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частини 4 статті 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000369 від 25.04.2023, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 липня 2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Куп`янськ Харківської області, українку, громадянку України, незаміжню, яка має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючу, з середньою освітою, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаюча як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , яка раніше була судимою:

- 12.04.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова за частиною 1 статті 369, частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 185 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 185 КК України, з призначенням їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.04.2023, у виді 1 (одного) року позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_7 до відбування покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнана винною у тому, що 24.04.2023 року приблизно о 11:07 год. у період воєнного стану, поширеного на території України, знаходилась в торгівельному залі магазину ТОВ «АТБ-маркет», що розташований за адресою: м. Харків, пр. Розторгуївський, буд. 2.

Саме в той час у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-яких товарів з торгівельного залу магазину ТОВ «АТБ-маркет».

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 , спочатку підійшла до стелажів з товаром та, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за ії діями ніхто із сторонніх осіб і співробітників магазину не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого задуму, безперешкодно, шляхом вільного доступу, таємно заволоділа горілкою 0,7 л Nemiroff Пшениця українська відбірна 40% вартістю 178 грн. 90 коп. та кавою 280 г Jacobs Monarch розчинна вартістю 418 грн. 60 коп., які непомітно для оточуючих сховала до внутрішнього карману вдягненої на неї куртки.

Після цього ОСОБА_7 , звернувши на свою користь вищезазначене майно та бажаючи довести протиправний задум до кінця, здійснила його переміщення від місця заволодіння через лінію кас обслуговування покупців, у напрямку до виходу за межі магазину ТОВ «АТБ-маркет», з тим, щоб в подальшому розпорядитись ним на власний розсуд.

Однак, ОСОБА_7 , вважаючи виконаними усі необхідні дії для доведення до кінця протиправного діяння, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, не змогла закінчити кримінальний злочин до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки її протиправні дії були помічені та припинені охоронцем магазину «АТБ-маркет» при виході із приміщення магазину.

В ході огляду місця події слідчим у складі СОГ ВП№1 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області того ж дня, у період з 12 год. 30 хв. по 12 год. 45 хв., за адресою м. Харків, пр. Розторгуївський 2 в присутності двох понятих та ОСОБА_7 , в кімнаті охорони магазину ТОВ «АТБ-маркет», на столі оглянуто та вилучено виявлені перед цим співробітником охорони вказаного торгівельного закладу, а саме: горілки 0,7 л Nemiroff Пшениця українська відбірна 40% та кави 280 г Jacobs Monarch, загальною вартістю 597 грн. 50 коп., що підтверджено висновком експерта № 549 М від 22.05.2023.

Не погодившись з зазначеним вироком, захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи, винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, які суд першої інстанції визнав доведеним, правильність кваліфікації дій обвинуваченої, просить вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.07.2023 змінити в частині призначеного покарання шляхом його пом`якшення, призначивши ОСОБА_7 покарання за частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. Відповідно до частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.04.2023 у виді 1 року позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_7 до відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник вказує на те, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання яке за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, є занадто суворим та таким, що позбавить ОСОБА_7 соціальних зав`язків із суспільством, та обвинувачена не зможе належним чином утримувати свою родину.

Захисник вважає, що у зв`язку з наявністю у ОСОБА_7 двох пом`якшуючих покарання обставин, на які посилалась сторона обвинувачення під час судових дебатів, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, є підставою для призначення ОСОБА_7 покарання з застосуванням положень частини 1 статті 69 КК України.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення захисника та обвинуваченої, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши оскаржуваний вирок, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченої кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких, відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі частини 2 статті 394, частини 1 статті 404 КПК України, не перевіряє.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, данні про особу обвинуваченої та її відношення до скоєного кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм статті 65 КК України та роз`яснень, наведених в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог статей 50,65 КК України, врахував особу обвинуваченої, яка раніше судима, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності немає, незаміжня, має на утриманні малолітню доньку, офіційно не працює, має постійне місце проживання та реєстрації.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 КК України, судом першої інстанції враховано обставини, що пом`якшують покарання, у виді повного визнання вини та щирого каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Зазначені обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом міри покарання, яку належить призначити обвинуваченій.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 та попередження вчинення нею нових злочинів не можливе без її ізоляції від суспільства та правильно призначив покарання, відповідно до положень частини 3 статті 68 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, що є мінімальним за розміром, передбаченого санкцією вчиненого нею кримінального правопорушення.

Поміж з цим, судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України, за яке її засуджено оскаржуваним вироком, після ухвалення вироку Дзержинським районним судом м. Харкова від 12.04.2023, яким її визнано винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 369, частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 185 КК України та призначено покарання у виді і 5 років 6 місяців позбавлення волі, та призначено остаточне покарання на підставі статті 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком призначивши ОСОБА_7 покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що призначення більш м`якого покарання, не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення. Саме такий вид і міра покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про необхідність зміни вироку шляхом пом`якшення призначеного обвинуваченій покарання, а саме застосуванням до призначеного покарання положень статті 69 КК України, на думку колегії суддів є безпідставними, з огляду на те, що ОСОБА_7 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності та неодноразово була судимою за скоєння злочинів у тому числі проти власності, відбувала покарання в місцях позбавлення волі, та до призначеного їй покарання застосовувались положення статті 75 КК України.

Злочин, за який останню засуджено оскаржуваним вироком, ОСОБА_7 вчинила через декілька днів після ухвалення вироку Дзержинським районним судом м. Харкова, яким її засуджено за вчинення аналогічних злочинів, вказане свідчить про те, що обвинувачена належних висновків не зробила та знову скоїла умисний корисливий злочин в період воєнного стану.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обвинувачена своєю поведінкою не доводить свого виправлення та перевиховання, належних висновків для себе не робить, є суспільно - небезпечною особою, яка наполегливо не бажає ставати на шлях виправлення.

На думку колегії суддів захисником не наведено в своїй апеляційній скарзі обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, які не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та могли свідчити про явну суворість призначеного покарання.

У зв`язку з наведеним, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та призначення обвинуваченій більш м`якого покарання із застосуванням положень статті 69 КК України.

Керуючись статтями 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419 КПК України,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 липня 2023 року стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: