КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві апеляційну скаргу прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2023 ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у кримінальному провадженні № 0001002 від 10.04.2023 на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_7 , а провадження у справі закрито.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України належить до нетяжких кримінальних правопорушень, примирився з потерпілою та відшкодував завдану їй шкоду.

Прокурор Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд ухвалу змінити. В резолютивній частині ухвали зазначити про необхідність стягнення з ОСОБА_6 витрат на проведення експертиз у сумі 8604,00 грн. В резолютивній частині ухвали змінити статтю КК України, за якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності з ст.128 КК України на ч.1 ст.286 КК України. В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою є нереабілітуючою підставою, і в разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодовувати саме вона. Також звертає увагу, що в резолютивній частині ухвали зазначено «звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України», однак відповідно до обвинувального акту та мотивувальної частини ухвали, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження прокурором не оспорюється та не оскаржується.

Разом з тим, суд першої інстанції, в порушення вимог кримінального процесуального законодавства, не вирішив питання щодо процесуальних витрат.

Так, положеннями ч.1 ст.126 КПК України встановлено, що суд вирішує питання процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 598/1781/17 від 17.06.2020, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з правової позиції, висловленої в Постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №342/1560/20 від 29.09.2021, у разі закриття кримінального провадження судом першої інстанції щодо особи з нереабілітуючих підстав, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона. Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Оскаржуваною ухвалою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України та закрито кримінальне провадження на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою.

Таким чином, процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових інженерно-транспортних експертиз в сумі 8604 грн. у даному кримінальному провадженні, підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

З огляду на викладене, колегія судів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора в цій частині є обґрунтованою, а вирок суду слід змінити в частині вирішення питання щодо процесуальних витрат.

Крім того, суд першої інстанції в резолютивній частині ухвали помилково зазначив статтю, за якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності, а саме «ст.128 КК України» замість «ч.1 ст.286 КК України».

Однак, ухвалою від 05.10.2023 судом першої інстанції за власною ініціативою виправлено описку, допущену у резолютивній частині ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2023, та викладено вірно другий абзац резолютивної частини ухвали «Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у кримінальному провадженні № 0001002 від 10.04.2023 на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_7 » замість помилково зазначеного «Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст.128 КК України у кримінальному провадженні № 0001002 від 10.04.2023 на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_7 ».

Відповідно до ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність зміни вироку в цій частині не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 418 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2023 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_6 витрати на проведення судових інженерно-транспортних експертиз у сумі 8604, 00 грн.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3