Справа № 450/5147/21 Провадження № 1-кп/450/274/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 259 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000667 від 13.11.2021 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Підбірці, українця, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, одружений, на утримані має двох малолітніх дітей, раніше не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 ,

встановив:

обвинувачений ОСОБА_4 здіснив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху або інших дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 259 КК України.

Злочин вчинено за таких обставин:

ОСОБА_4 , 12.11.2021 о 23:36 год., перебуваючи по вул. Митрополита Яхимовича, 173, в селі Підбірці, маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, тобто вчинення дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, шляхом поширення неправдивих відомостей, що створюють обстановку загального страху, з метою деорганізувати діяльність підприємства, установи, організації, здійснив дзвінок із свого мобільного телефону марки «Nokiа» моделі «RМ944» чорного кольору з ІMЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» із абонентським номером телефону НОМЕР_3 оператору «102» з повідомленням про підготовку вибуху на проспекті Червоної Калини, 66, що у м. Львові.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 о 00:22 год., перебуваючи по вул. Митрополита Яхимовича, 173, в селі Підбірці, маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, тобто вчинення дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, шляхом поширення неправдивих відомостей, що створюють обстановку загального страху, з метою деорганізувати діяльність підприємства, установи, організації, здійснив дзвінок із свого мобільного телефону марки «Nokiа» моделі «RМ944» чорного кольору з ІMЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» із абонентським номером телефону НОМЕР_3 оператору «102» з повідомленням про підготовку вибуху на проспекті Червоної Калини, 66, що у м. Львові.

Тим самим, ОСОБА_4 точно і достовірно знаючи, що поширена ним інформація є неправдивою і розуміючи, що такі повідомлення викликають обстановку страху в населення, порушують громадську безпеку, а також усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці, здійснив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав повністю та надав суду такі покази: 12.11.2021 року близько 23:36 год. за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , зателефонував із свого телефона з номера НОМЕР_3 на спецлінію оператора «102» Головного Управління Національної Поліції у Львівській області та повідомимв про підготовку вибуху на проспекті Червоної Калини, 66, що у м. Львові. Він (обвинувачений) пояснив, що усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки свого діяння. У вчиненому щиро кається.

Судом у судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального провадження та у добровільному порядку без будь-якого тиску дає свої пояснення, стороні захисту зрозуміло, що при апеляційному розгляді справи він (обвинувачений) буде обмежений у праві на оскарження обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши думку учасників процесу, які не заперечують проти не дослідження доказів, які ніким не оспорюються, суд прийшов до висновку про необхідність визнати недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

За злочин вчинений останній підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі вищенаведеного, враховуючи:

особу обвинуваченого ОСОБА_4 який:

на обліку в лікаря- нарколога, лікаря-психіатра не перебуває;

має постійне місце проживання де і зареєстрований;

не працює,

за місцем проживання претензій до його поведінки не має,

має на утриманні двох малолітніх дітей,

обставини вчинення злочину,

судом враховано: обставини вчинення тяжкого умисного злочину, відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ст. 259 КК України, яка передбачає відповідальність за інкримінований йому злочин, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із застосуванням ст. 75 КК України з урахуванням вимог ст.ст. 4 та 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У цій ситуації, про можливість належної соціалізації обвинуваченого та допустиму репутацію свідчить розкаяння у вчиненому, відсутність за його результатами будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превелювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.

Тим паче, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

На думку суду, такий вид покарання буде достатній, як кара для обвинуваченого та є необхідним для виправлення останнього. Ізоляція обвинуваченого від суспільства на зазначений строк забезпечить мети покарання, визначеної ч. 2 ст. 50 КК України.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів у розмірі 668,44 грн., згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Речові докази у кримінальному провадженні:

мобільний телефон марки «Nokiа» моделі «RМ944» чорного кольору з ІMЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» із абонентським номером телефону НОМЕР_3 , - слід повернути законному володільцю;

DVD-R диск з аудіозаписами телефонних повідомлень, - слід залишити при матеріалах кримінального провадження;

паперовий конверт білого кольору у якому знаходився DVD-R диск марки «Media», - слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 16.11.2021 року на мобільний телефон марки «Nokiа» моделі «RМ944» чорного кольору з ІMЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із наявною сім-картою № НОМЕР_4 , - підлягає скасуванню.

Сторони клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу не заявляли, підстав обирати обвинуваченому запобіжний захід немає.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 259 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому за цим вироком покарання у виді трьох років позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 668,44 грн. /шістсот шістдесят вісім гривень 44 коп./ судових витрат на залучення експертів.

Речові докази у кримінальному провадженні:

мобільний телефон марки «Nokiа» моделі «RМ944» чорного кольору з ІMЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» із абонентським номером телефону НОМЕР_3 , - повернути законному володільцю;

DVD-R диск з аудіозаписами телефонних повідомлень, - залишити при матеріалах кримінального провадження;

паперовий конверт білого кольору у якому знаходився DVD-R диск марки «Media», - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 16.11.2021 року на мобільний телефон марки «Nokiа» моделі «RМ944» чорного кольору з ІMЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із наявною сім-картою № НОМЕР_4 , - скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1