справа № 488/3983/23
провадження № 1-кп/488/408/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2023 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джанкой, АР Крим, громадянина України, працюючого слюсарем в ТОВ «Комплексний захист Миколаїв», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 263 ч.1, ст. 296 ч. 4 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , знаючи вимоги законодавства України про те, що зброя та вибухові речовини відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із зброєю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, в порушення вимог п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України про «Право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року №2471-ХІІ п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №576, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21.08.1998 року № 622, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі придбав у невстановлений спосіб наступальну осколкову ручну гранату «РГН».

Після чого, ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці і часі, але не пізніше 12.07.2023 року, не маючи передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, незаконно здійснив перенесення наступальної осколкової ручної гранати «РГН», що містить вибухову речовину - гексоген, з невстановленого в ході досудового розслідування місця до будинку АДРЕСА_2 .

В подальшому, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних його наслідків, діючи умисно, незаконно став зберігати наступальну осколкову ручну гранату «РГН», що містить вибухову речовину - гексоген, за адресою: АДРЕСА_2 , яку в подальшому 12.07.2023 року в порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю привів у дію.

12.07.2023 року о 17:24 год., ОСОБА_4 , знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де разом із своєю дружиною ОСОБА_7 та сусідом ОСОБА_8 вживали алкогольні напої.

Під час сумісного вживання алкогольних напоїв, з приводу ревнощів, між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, в ході якого останній вийшов на вулицю.

В цей час, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, взяв з території свого домоволодіння наступальну осколкову ручну гранату «РГН». Підійшовши до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , поводячись агресивно, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність, караність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлено зневажливо ставлячись до громадського порядку, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпідставно кинув наступальну осколкову ручну гранату «РГН» в бік зазначеного житлового будинку, з іншого боку якого в цей час перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Внаслідок вибуху пошкоджено склопакет та фасад зазначеної будівлі.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих правопорушеннях визнав повністю і беззаперечно, підтвердивши викладені в обвинувальному акті обставини, щиро розкаявся. Пояснив, що гранату кинув у провулок, щоб напугати ОСОБА_8 . Перед тим, як кидати гранату, він впевнився у відсутності в тій стороні людей. Додав, що не хотів завдати нікому шкоди.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні просив не позбавляти волі ОСОБА_4 . Пояснив, що він з дружиною перебували в інший частині будинку та у зв`язку з обстрілами міста, вони навіть не зрозуміли, що це був вибух біля їх будинку. Матеріальну шкоду ОСОБА_4 відшкодував, претензій до нього не має. Конфліктів у нього з ОСОБА_4 не має, тому вважає, що останній не умисно кинув гранату у бік його будинку.

Встановивши, що показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєння кримінальних правопорушень, з`ясувавши, що обвинувачений та потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин і не оспорюють їх, переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він не зможе оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд, за клопотанням прокурора, на підставі ст.349 ч.3 КПК України визнав недоцільним подальше дослідження обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються речових доказів, витрат, а також особи обвинуваченого.

Аналіз досліджених доказів, які суд вважає належними, допустимими і в сукупності достатніми для ухвалення вироку, дозволяє дійти висновку про те, що своїми діями ОСОБА_4 , за кваліфікуючими ознаками придбання, зберігання, носіння, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу; хуліганство, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ст. 263 ч. 1, ст. 296 ч. 4 КК України.

Обираючи міру покарання, суд враховує тяжкість та обставини скоєних правопорушень, особу обвинуваченого, раніше не судимого, одруженого, офіційно працевлаштованого, за місцем роботи характеризується позитивно, повне відшкодування матеріальної шкоди, а також обставиною, яка пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання є вчинення у стані алкогольного сп`яніння.

Оцінивши в сукупності обставини, щодо особи обвинуваченого, його процесуальну поведінку, міцні соціальні зв`язки, негативне ставлення до скоєного, щире бажання виправитись, повне відшкодування матеріальної шкоди, позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України, думку потерпілого, який просив не позбавляти обвинуваченого волі, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановлення іспитового строку, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових криимінальних правопорушень у майбутньому.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до статті 100 КПК України.

Вартість експертизи слід стягнути з обвинуваченого.

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 263 ч. 1, ст. 296 ч. 4 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 263 ч. 1 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ст. 296 ч. 4 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки; на підставі ст. 76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На підставі ч.5 ст. 72 ККзарахувати ОСОБА_4 в строк покарання попереднє ув`язнення з 12.07.2023 по 14.07.2023 включно з розрахунку - один день тримання під вартою відповідає одному дню позбавлення волі.

Речові докази металеві та полімерні уламки з вирви, упаковані в сейф-пакету № АВ 1000200, зразок ґрунту з воронки, упакований у сейф-пакет № KIV2148148, які перебувають на зберіганні в камері речових доказів ВП № 3 МРУП ГУНП в Миколаївській області знищити.

Речовий доказ об`єкт дослідження, який упаковано в спеціальний пакет експертної служби МВС України № 3612480, який перебуває в матеріалах кримінального провадження знищити.

Речовий доказ відеозапис з камер спостереження по вул. Братській, 30 в м. Миколаєві, який збережений на оптичному диску формату DVD-R - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 3824,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївської апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1