У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вказаним клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Із внесеного клопотання, погодженого з прокурором вбачається, що 14 жовтня 2023 року близько 20 години 50 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Аudi А6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись вулицею Доманинською в напрямку вул. Шумної в м. Ужгород, біля будинку № 251 допустив дотичне зіткнення з припаркованим на узбіччі автомобілем «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого втративши керування автомобілем, допустив виїзд на смугу зустрічного руху та виїзд за межі неї на узбіччя де допустив зіткнення з електроопорою та парканом домоволодіння АДРЕСА_2 .

В результаті даної ДТП пасажири автомобіля ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому 4-8 ребра зліва; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому середньої третини лівої ліктьової кістки та забійно-рваної рани лівої гомілки; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови.

Тілесні ушкодження що були отримані ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

15 жовтня 2023 року о 01 год. 50 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі п.2 ч.1 ст. 208 КПК України затримано.

15 жовтня 2023 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які додані до клопотання, а саме: протокол огляду місця ДТП від 14.10.2023 р.; протоколом затримання особи від 15.10.2023 р.; письмовими поясненнями свідків події ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; рапортами працівників поліції; довідками (талонами) з травмпункту КНП «ЦМКЛ» Ужгородської міської ради № 111206/627, 11227/647, 11191/612, 11190/611, 11192/619, 11193/614.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, санкція за вчинення якого, згідно ч. 1 ст. 286-1 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, яке згідно ст. 46, 75 КК України неможливо замінити на іспитовий термін чи звільнити від кримінальної відповідальності, а тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним. Окрім цього, слід врахувати те, що підозрюваний ОСОБА_4 , ніде не працює і не має постійного джерела доходу, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, існує ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може впливати на прямих свідків, які були в його автомобілі в момент ДТП ( ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 ) оскільки анкетні відомості йому відомі так як вони раніше між собою знайомі. Також, ОСОБА_4 може впливати на потерпілих, серед яких є його родичі дружина ОСОБА_10 , син ОСОБА_4 , та ОСОБА_9 , з метою уникнення відповідальності.

Крім того, існує ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може перешкоджати іншим чином, а саме знищувати відеозаписи з камер вуличного спостереження, які на даний момент ще не приєднані до матеріалів кримінального провадження, впливати на експертів під час проведення експертиз та іншим чином перешкоджати органу досудового розслідування.

На підставі наведеного просив застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та просив обрати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а ніж тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002118, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

У рамках даного кримінального провадження 15.10.2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий.

Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), зазначив: «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу».

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії).

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.286-1 КК України, який відноситься до категорії нетяжкого злочину і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушенні повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 14.10.2023 р.; протоколом затримання особи від 15.10.2023 р.; письмовими поясненнями свідків події ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; рапортами працівників поліції; довідками (талонами) з травмпункту КНП «ЦМКЛ» Ужгородської міської ради № 111206/627, 11227/647, 11191/612, 11190/611, 11192/619, 11193/614.

Слідчий суддя також враховує, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Окрім цього, слідчий суддя бере до уваги й ті обставини, що підозрюваний перебуваючи на волі може незаконно вливати на свідків та потерплих у даному кримінальному провадженні.

Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити спроби незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що матеріали внесеного клопотання містять достатньо обставин, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та підлягає до задоволення.

На думку слідчого судді, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_4 .

Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання сторони обвинувачення, оскільки прокурором в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_4 на свободу, а тому доводи захисника стосовно недоведеності неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слід визнати непереконливими.

Крім того, наявність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, підтверджується матеріалами провадження, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 зокрема, тяжкістю вчиненого злочину та покаранням що загрожує йому.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення у якому підозрюється, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом, становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень 00 коп.) грн., оскільки, на думку слідчого судді саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та не порушує права підозрюваного.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 15 жовтня 2023 року з 01 год. 50 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується 11 грудня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень 00 коп.) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрювану обов`язків два місяці.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1