Провадження № 1-кс/201/4276/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого криміналіста слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0003936, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2023, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна підозрюваного.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що слідчим відділом 2 Управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003936, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2023, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Із 19.02.2014 представниками Російської Федерації (далі РФ) розпочато збройне вторгнення збройних сил РФ (далі ЗС РФ), яке керівники РФ назвали переміщенням військових підрозділів у межах звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами ЗС РФ здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечили військову окупацію території АРК і м. Севастополя. 18.03.2013 РФ оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно з цим протягом березня та на початку квітня 2014 року під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та ЗС РФ представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ, взяли під контроль будівлі, у яких були розташовані органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07.04.2014 в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»), а 27.04.2014 в м. Луганську терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які досі функціонують.

Внаслідок військових дій у період із травня по серпень 2014 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Надалі, 24.02.2022, президент РФ оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього близько четвертої години ранку того ж дня ЗС РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку РФ, Республіки Білорусь та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та діє по цей час.

ОСОБА_5 , як громадянин України, який згідно із ст. 65 Конституції України має обов`язок здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який у відповідності до частин 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Водночас, ОСОБА_5 , являючись громадянином України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, умисно, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, вирішив прийняти участь у бойових діях на боці ворога (країни-агресора) рф.

Так ОСОБА_5 , будучи громадянином України, у не встановлений досудовим розслідування дату та час, але не пізніше серпня 2023 року, перебував за місцем знаходження так званої «2 роти 1 батальйону 114 окремої мотострілкової бригади в/ч № НОМЕР_1 днр», розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка повністю підконтрольна та керована збройними силами Російської Федерації. В подальшому ОСОБА_5 , діючи умисно з ідеологічних та корисливих мотивів, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, усвідомлюючи, що РФ розв`язала збройний конфлікт на території України, уклав контракт та вступив до складу незаконного збройного формування т.зв. «2 мотострілкової роти 1 батальйону НОМЕР_2 окремої мотострілкової бригади в/ч № НОМЕР_1 днр», тим самим добровільно перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану. При цьому ОСОБА_5 не вчинив жодних дій направлених на ухилення від проходження служби в збройних формуваннях держави агресора рф, або на добровільну здачу в полон Збройним силам України.

При цьому ОСОБА_5 , присвоєно військове звання «рядовий» та призначено на посаду стрільця «2 мотострілкової роти 1 батальйону 114 окремої мотострілкової бригади в/ч № НОМЕР_1 днр (далі 2 мср 1 батальйону 114 омб в/ч № НОМЕР_1 днр»). Також ОСОБА_5 , був забезпечений камуфльованим форменим одягом, з розпізнавальними знаками у вигляді нарукавних шевронів, вогнепальною зброєю та бойовими припасами до неї.

Вступивши до вищезазначеного підрозділу країни агресора, ОСОБА_5 , в період з серпня по вересень 2023 року перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, а саме у населених пунктах: Моспіно, Красногорівка, Донецьк, Донецької області у складі «2 мср НОМЕР_3 батальйону НОМЕР_2 омб в/ч № НОМЕР_1 днр», проходив військову підготовку із здобуттям навичок ведення бойових дій із стрілецької зброї та відпрацюванням ведення тактичних дій в наступі з метою здобуття вмінь та навичок поводження в умовах бою.

30.09.2023 ОСОБА_5 , у складі «2 мср НОМЕР_3 батальйону НОМЕР_2 омб в/ч № НОМЕР_1 днр» залучено для здійснення штурмових дій на позиції ЗС України в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , де останній приймав активну участь у веденні бойових дій проти підрозділів ЗС України перебуваючи на передовій ділянці фронту. В подальшому у вечірній час доби, 30.09.2023 ОСОБА_5 взято в полон військовослужбовцями ЗС України та припинено його протиправну діяльність.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється в державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду територіальній цілісності та недоторканності: переході на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

04.10.2023 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме: протоколом огляду; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , в ході якого останній підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного; матеріалами, отриманими на виконання доручення оперативному підрозділу.

Згідно відомостей РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, АРК та м. Севастополі ОСОБА_5 , належить на праві приватної власності легковий автомобіль марки ГАЗ модель 24, 1976 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 та причіп легковий марки ПА модель 004, 2015 року випуску, VIN: НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_7 .

Державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану-карається позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

На підставі викладеного, слідчий просив накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність, на його задоволенні наполягав, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 2-4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального Кодексу України.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.вої конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим відділом 2 Управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003936, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2023, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

04.10.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме: протоколом огляду; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного.

Доведено, згідно відомостей РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, АРК та м. Севастополі ОСОБА_5 , належить на праві приватної власності легковий автомобіль марки ГАЗ модель 24, 1976 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 та причіп легковий марки ПА модель 004, 2015 року випуску, VIN: НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_7 .

Отже, в клопотанні доведено достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , вищевказане майно, на яке ініціатор клопотання просить накласти арешт, належить підозрюваному, у разі доведеності вини під час судового розгляду підлягає можливої конфіскації, також накладання арешту необхідне з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки незастосування арешту може призвести до його відчуження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0003936, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2023 із забороною користування, розпорядження та відчуження на майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ), а саме:

-легковий автомобіль марки ГАЗ модель 24, 1976 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 ;

-причіп легковий марки ПА модель 004, 2015 року випуску, VIN: НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_7 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1