Провадження № 1-кс/344/71/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000189 від 17.01.2023, що внесене до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, що складена слідчим слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження №0000189, від 23.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, що складена слідчим слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 . В обґрунтування скарги заявник зазначив, що постанова є необґрунтованою, винесена без проведення необхідного обсягу слідчих дій для повного дослідження обставин кримінального провадження; слідчим невиконана ухвала слідчої судді та прокурора. Зокрема, така постанова не містить доводів про вчинення слідчим усіх процесуальних дій, таких як допит посадових осіб ПФ «Кебель», ТОВ « Фірма «Траян» та Департаменту комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради ОСОБА_7 ; не конкретизовано осіб, стосовно яких прийнято рішення про закриття кримінального провадження. Слідчим не надано оцінки жодному із долучених заявником доказів 18.10.2023; не надавалось оцінки і не відбиралось пояснень у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 з приводу того, чи було їм відомо на момент складання акту, що території земельної ділянки з півдня від будівлі по вул. Дністровська та по існуючу огорожу, не є територією земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Не з`ясовано у ОСОБА_8 чи вказаний акт складався з метою долучення як доказу його у цивільній справі.

ОСОБА_6 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав з мотивів наведених в ній, просив скаргу задоволити. Додав, що слідчим в оскаржуваній постанові не наведено спростування наведених фактів у заяві про злочин.

Прокурор в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000189, від 17.01.2023, вважаю наступне:

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами скарги, про прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження скаржнику стало відомо 11.12.2023, тому строк на звернення ним не пропущено.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Положенням ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на підставі повідомлення ПП « Кебель» (на підставі ухвали слідчого судді від 06.12.2023 у справі №344/214/23), та повідомлення ОСОБА_3 від 15.12.2023 розпочате досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000461 ( об`єднане).

Постановою слідчим слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження №0000189, від 23.11.2023, що внесене від 17.01.2023 до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, оскільки факт внесення неправдивих відомостей до акту обстеження земельної ділянки №433 від 28.01.2022 відсутній.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Відсутність складу кримінального правопорушення як підстава закриття справи застосовується, коли встановлено, що подія, щодо якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльність), але сама по собі не є злочином, оскільки:

а) відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона);

б) наявні діяння, що виключають злочинність діяння.

У розумінні вимог кримінального процесуального законодавства, закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якої відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину.

Частиною 1 ст. 366 КК України передбачено кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Підроблені документи є офіційними, якщо оформлені у встановленому законом порядку та містили юридично значущу інформацію.

У разі закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, орган досудового розслідування, повинен встановити які саме дії вчинила конкретна особа, стосовно якої прийнято відповідне рішення та належним чином обґрунтувати свої висновки про відсутність у вказаних діях певної ознаки, яка дозволяє кваліфікувати їх як конкретне кримінальне правопорушення.

При вирішенні вищевказаного питання необхідно врахувати, що обов`язковою ознакою службового підроблення є відповідний офіційний документ, який повинен відповідати певним ознакам:

1) документ повинен містити певну інформацію (відомості, дані тощо);

2) така інформація має бути зафіксована у тій чи іншій формі (письмовій, цифровій, знаковій) і мати певні реквізити (бланк, печатку, штамп, голограму), які передбачені законом чи іншим нормативним актом;

3) інформація повинна бути зафіксована на відповідному матеріальному носії (папері, дискеті, диску, магнітній, кіно-, відео-, фотоплівці тощо) з метою її зберігання, використання або розповсюдження;

4) документ має бути складений, засвідчений, виданий чи розповсюджений в інший спосіб службовою особою від імені державних органів, органів місцевого самоврядування, громадських організацій та об`єднань, а також підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності;

Відповідно до ст. 366 КК України офіційним є лише такий документ, що містить зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які породили чи здатні породити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми.

Об`єктивна сторона службового підроблення полягає у перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища. Такий злочин виявляється тільки в активній поведінці службової особи і може бути вчинений однією з декількох альтернативно передбачених у ч. 1 ст. 366 КК дій: а) внесення до документів неправдивих відомостей; б) інше підроблення документів; в) складання неправдивих документів; г) видача неправдивих документів.

Внесення до документів неправдивих відомостей означає включення інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності, до офіційного документа. При цьому форма документа та всі його реквізити відповідають необхідним вимогам.

При цьому, зазначаючи, що відсутній сам факт внесення неправдивих відомостей до офіційного документу, як в мотивувальній частині, так і в резолютивній оскаржуваної постанови не вказано у чиїх діях ( конкретної особи чи осіб) такий відсутній.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Також відповідно до п. 3 ч.5 ст. 110 КПК України, резолютивна частина постанови повинна містити дані можливість та порядок оскарження. Однак, таке слідчим упущено.

У контексті міжнародного права, зокрема, рішень ЄСПЛ, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена на даний час органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Виходячи з приписів ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя, у відповідності до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування та не може переймати на себе функції слідства.

Проаналізувавши доводи та матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята слідчим передчасно, не усунуто всіх недоліків, що зазначені ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.07.2023 у справі №344/13251/23; не виконано всіх вказівок; та також необґрунтовано в постанові відсутність необхідності чи неможливості їх виконання, усунення; не зазначено у чиїх діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КПК України; при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчим не наведено всіх фактичних обставин та відповідних їм доказів, що дозволяють зробити однозначний висновок, який не залишає місця сумнівам про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та які спростовують покликання заявника про неповноту дослідження всіх обставин даного кримінального провадження.

Враховуючи вимоги ст. 2 та ч. 2 ст. 9 КПК України висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним та не може вважатися обґрунтованим, відтак скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу задоволити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000189 від 17.01.2023, що внесене до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, що складена слідчим слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 10.01.2024.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1