Справа № 953/1003/24
н/п 1-кс/953/1188/24
"08" лютого 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
Прокурор та слідчий до судового засідання не з`явились, подали заяви, в яких клопотання підтримали, просили його розглянути за своєї відсутності.
Власник майна ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, до судового засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд клопотання за своєї відсутності, проти задоволення клопотання не заперечувала, просила передати їй майно на зберігання.
Особа у якої вилучене майно ОСОБА_6 про дату час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явися, просив розглянути клопотання за своєї відсутності, поти клопотання не заперечував.
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, витяг з ЄРДР, висновує:
26.09.2023р. при проведенні огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , у гр. ОСОБА_4 вилучене майно, яке прокурор просить арештувати.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину…Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Вилучене при обшуку майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, оскільки може містити на собі сліди кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, за неприбуття до судового засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.
Керуючись ст. ст.107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Арештоване майно передати в користування власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвала бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1