справа № 619/3683/23
провадження № 1-кп/619/255/23
ВИРОК

іменем України

29 листопада 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі Харківської області кримінальне провадження №0000483 від 21.02.2023 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибоке, Харківської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, безробітного, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 20.02.2023 року приблизно о 16 год. 45 хв., ОСОБА_6 , керував автомобілем марки «ЗАЗ» моделі «1102» р.н. « НОМЕР_1 ». Згідно висновку експерта №СЕ-19/121-23/3773-ІТ від 11.05.2023 року, до ДТП гальмівна система вищевказаного транспортного засобу знаходилась в технічно не справному та не працездатному стані, проте водій мав можливість виявити несправність робочої гальмівної системи до ДТП шляхом візуального огляду та належного обслуговування автомобіля.

Таким чином у даній дорожній обстановці водію автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «1102» р.н. « НОМЕР_1 », ОСОБА_6 заборонявся рух на транспортному засобі у якому робоча гальмова система не дає змогу зупинити транспортний засіб під час руху з мінімальною швидкістю.

Іншими словами у даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «1102» р.н. « НОМЕР_1 », ОСОБА_6 , повинен був діяти відповідно до вимог п.31.6 (а) Правил дорожнього руху, де зазначено: -п.31.6 «Забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: а) робоча гальмова система чи рульове керування не дають змогу водієві зупинити транспортний засіб або здійснити маневр під час руху з мінімальною швидкістю».

Рухаючись по вул. Дружби Народів в с. Сіряки, Харківського району, Харківської області, де біля буд. №2, водій ОСОБА_7 , діючи необережно, керуючи транспортним засобом у якому робоча гальмова система не дає змогу водієві зупинити транспортний засіб, або здійснити маневр під час руху з мінімальною швидкістю, заїжджаючи на майданчик для автомобілів, який розташований по ліву сторону від проїжджої частини, своєчасно побачивши пішохода, не увімкнувши сигналу повороту та поставивши коробку передач у нейтральне положення, не виконавши ручне гальмування, допускає наїзд на перешкоду у вигляді бордюру, а в подальшому наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та контактує передньою лівою( середньою) частиною автомобіля з пішоходом в результаті чого притискає останню до стіни.

Внаслідок ДТП пішохід - ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/172-А/23 від 15.06.2023, потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 завдано тілесні ушкодження, що відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалості розладу здоров`я, а саме: закритий перелом правої малогомілкової кістки в верхній третині.

Згідно з висновком судової авто-технічної експертизи №СЕ-19/121-23/13426-ІТ від 14.07.2023 у даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «1102» р.н. « НОМЕР_1 », ОСОБА_6 , наявні невідповідності вимогам п. 31.6(а) Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, пояснивши суду про обставини викладені вище.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Таким чином, суд обмежився дослідженням доказів, поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 є доведеною, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України - тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд, вивчивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановив, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

При призначенні покарання суд, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в України діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно ст.46 Конвенції та ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, його наслідки, а також дані про особу обвинуваченого, та приходить до висновку про те, що ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у вигляді обмеження волі з позбавленням права керування транспортним засобом.

Враховуючи викладене та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України з встановленням іспитового строку, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. На період іспитового строку суд покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його критичним ставленням до скоєного, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання. Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Накладений ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області арешт підлягає скасуванню відповідно до ч.4 ст.174 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання.

Встановити ОСОБА_6 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності до ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Накладений ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 24.02.2023 арешт на на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «1102» реєстраційний номер « НОМЕР_1 »; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_2 » - скасувати.

Речові докази: DVD - диск - зберігати в матеріалах справи; автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «1102» номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати на проведення судової авто-технічної експертизи від 11.05.2023 №СЕ-19/121-23/3773-ІТ в сумі 3 824 гривень 00 копійок; витрати на проведення судової авто-технічної експертизи від 14.07.2023 № СЕ-19/121-23/13426-ІТ в сумі 1 912 гривень 00 копійок.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.349 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1