Справа № 148/1136/23
Провадження №11-кп/801/251/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000158 від 24.04.2023 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 29.11.2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк Донецької області, громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та засуджено до покарання у виді дев`яти років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з часу набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, строк перебування під вартою попереднього ув`язнення з 24.04.2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 3824,00 грн. за проведення судової експертизи № СЕ-19/102-23/10795-ТР від 15.06.2023 року; 2644,17 грн. за проведення експертизи № СЕ-19/102-23/8887-БД від 02.06.2023 року; 956,00 грн. за проведення експертизи № СЕ-19/102-23/8713-ТВ від 18.05.2023 року.

Вирішено долю речових доказів.

встановила:

ОСОБА_8 у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (продовженого згідно Указу Президента № 58/2023 від 06.02.2023), 24.04.2023, біля 12 години 35 хвилин, з метою заволодіння чужим майном, вчинив розбійний напад, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_2 .

Так, ОСОБА_8 , керуючись корисливим умислом спрямованим на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, 24.04.2023 близько 12 години 35 хвилин перебуваючи біля будинку № 2 по вул. Незалежності, м. Тульчин Вінницької області, діючи умисно та протиправно, підійшов до автомобіля марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований біля вищевказаного будинку № 2 по вул. Незалежності та в якому знаходилась ОСОБА_10 . Достовірно розуміючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи настання відповідних наслідків, з метою доведення свого злочинного умислу на заволодіння чужим майном до кінця, погрожуючи предметом зовні схожим на пістолет, приставивши останній до голови потерпілої з лівої сторони, почав вимагати від останньої мобільний телефон марки Iphone 7+ вартість якого становить 4766,67 гривень.

Дії ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_10 сприйняла, як реальну погрозу застосування насильства небезпечного для її життя та здоров`я, у зв`язку з чим вона почала голосно кричати та чинити опір відбиваючись руками, що було почуто сторонніми особами, які почали кричати на ОСОБА_8 з метою припинення протиправних дій.

Вказане помітив ОСОБА_8 , який так і не отримав мобільного телефону від ОСОБА_10 , злякавшись свого викриття, відійшов від автомобіля та невідкладно залишив територію подвір`я будинку АДРЕСА_3 , однак в подальшому після вчиненого розбійного нападу був затриманій працівниками поліції.

До початку судового засідання прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав відмову від своєї апеляційної скарги.

У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ставить питання про зміну вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 29.11.2023 року відносно ОСОБА_8 , призначити останньому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Вимоги мотивує тим, що вирок відносно ОСОБА_8 є занадто суворим. просить суд взяти до уваги, що ОСОБА_8 вину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті злочину, що є пом`якшуючими покарання обставинами. За час проведення досудового розслідування ОСОБА_8 пожалкував про вчинене ним кримінальне правопорушення. ОСОБА_8 раніше судимий, характеризується незадовільно, проте має стійкі соціальні зв`язки, мешкає разом із батьком, наразі знаходиться на його повному утриманні у зв`язку із знаходженням під домашнім арештом, на обліку у психіатра не знаходиться.

Відповідно до вимог ч.1 ст.403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.403 КПК України якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Потерпіла до апеляційного суду не з`явилась, будучи належно повідомленою про судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, просив закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у зв`язку із відмовою прокурора від апеляційної скарги та закрити в цій частині апеляційне провадження; думку обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 ,які підтримали апеляційну скаргу останнього, просили задовольнити, не заперечували проти закритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою сторони обвинувачення; перевіривши матеріали кримінального провадження, виконавши вимоги ч.3 ст.404 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 29.11.2023 року відносно ОСОБА_8 доцільно закрити, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - слід залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, ґрунтується на доказах, достовірність і достатність яких не ставиться під сумнів сторонами та ніким із учасників судового розгляду не оскаржується.

Суд першої інстанції, провівши судове слідство у відповідності до вимог процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, та правильно кваліфікував його дії як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позицію потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 , що судом визнано як пом`якшуюча обставина.

Як вбачається з вироку , ОСОБА_8 вину не визнано, він пояснив ,що купив пістолет щоб погратись чи не знає навіщо.Таке саме обвинувачений пояснив апеляційному суду Вказане спростовує доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо визнання вини та щирого каяття обвинуваченим.

На переконання апеляційного суду, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши відповідний строк покарання в межах статті КК України.

Колегія суддів звертає увагу, що на підтвердження позиції Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та саме застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі «Скоп пола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Колегія апеляційного суду вважає, що вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання є виваженим та слугуватиме справедливою карою за вчинене діяння. Підстав зменшення строку покарання обвинуваченому колегія суддів не вбачає.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Керуючись ст. 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

постановила :

Прийняти відмову від апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , апеляційне провадження в цій частині- закрити.

Апеляційну скаргузахисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.

Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 29.11.2023 року відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного Кримінального Суду в складі Верховного Суду протягом 3-х (трьох) місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4