Справа № 581/1031/23
Провадження № 1-кп/581/44/23
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2023 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000510 від 17 червня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася у селищі Липова Долина Роменського району Сумської області, зареєстрована по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , не працює,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 303 КК України,

в с т а н о в и в :

1. На початку літа 2023 року ОСОБА_4 запропонувала своїй знайомій ОСОБА_6 , яка перебувала у скрутному фінансовому становищі та не мала постійного заробітку, за грошову винагороду надавати клієнтам послуги сексуального характеру, на що остання погодилась. Попередньо домовилися про розподіл грошових коштів, частину з яких мала отримувати ОСОБА_4 , іншу частину ОСОБА_6 . ОСОБА_4 також зобов`язувалася забезпечити ОСОБА_6 зайняттям проституцією, що полягало у рекламуванні, звідництві останньої з особами чоловічої статі для надання їм послуг сексуального характеру.

Так, 29 серпня 2023 року ОСОБА_4 домовилась з ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, про надання ОСОБА_6 йому послуг сексуального характеру за грошову винагороду. Того ж дня, близько 16 год 53 хв., прибувши до попередньо домовленого місця, а саме поблизу водойми розташованої у с. Суха Грунь Роменського району Сумської області, ОСОБА_6 надала ОСОБА_7 послуги сексуального характеру, за що останній сплатив ОСОБА_4 1000 грн, як розрахунок за надані сексуальні послуги, з яких обвинувачена сплатила ОСОБА_6 500 грн.

Вказані злочинні дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч. 1 ст. 303 КК України, як сутенерство та втягнення особи в заняття проституцією.

2. 20 вересня 2023 року ОСОБА_4 , діючи повторно, домовилась з ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, про надання ОСОБА_6 йому послуг сексуального характеру за грошову винагороду. Того ж дня близько 19 год 05 хв., перебуваючи в будинку по АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 надала ОСОБА_7 послуги сексуального характеру, за які ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 750 грн.

Не зупиняючись на скоєному, діючи повторно, 29 вересня 2023 року ОСОБА_4 домовилась з ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, про надання йому ОСОБА_6 послуг сексуального характеру за грошову винагороду. Того ж дня близько 16 год 29 хв., прибувши до попередньо домовленого місця, а саме поблизу лісосмуги, розташованої у с. Суха Грунь Роменського району Сумської області, ОСОБА_6 надала ОСОБА_8 послуги сексуального характеру, за які обвинувачена ОСОБА_9 з метою відвернення обману зі сторони клієнта, попередньо отримала від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1500 грн.

Вказані злочинні дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч. 2 ст. 303 КК України, як сутенерство та втягнення особи в заняття проституцією, вчинено повторно.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості від 29 листопада 2023 року, укладеною між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до умов угоди про визнання винуватості, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1, 2 ст. 303 КК України, обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні вказаних діянь; сторони дійшли згоди щодо всіх істотних обставин для даного кримінального провадження. Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків діяння та відсутність обставин, що обтяжують покарання, узгодили призначення покарання за ч. 1 ст. 303 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, за ч. 2 ст. 303 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України узгодили покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. Також враховуючи наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, характер та тяжкість обвинувачення, позитивну характеристику обвинуваченої за місцем проживання, наявність у обвинуваченої малолітніх дітей, 2009 та 2014 рр. народження, які перебувають на її утриманні, інвалідність дитини, на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. Також, у даній угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Обвинувачена у судовому засіданні повністю підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини, визнала свою вину у вчиненому.

Заслухавши у підготовчому судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 , обвинувачену ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду про визнання винуватості, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314, п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 2 ст. 474 КПК України суд має право у підготовчому судовому засіданні затвердити угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є нетяжким та тяжкими злочинами.

Обвинувачена свою вину у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень визнала повністю, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання, укладення угоди сторонами є добровільним.

При цьому судом з`ясовано, що сторони угоди цілком правильно розуміють визначені ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України наслідки укладення та затвердження даної угоди, права, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, призначивши обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Запобіжний захід обвинуваченій не обирався. Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 листопада 2023 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 303 КК України, призначивши їй визначене в угоді покарання:

за ч. 1 ст. 303 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки,

за ч. 2 ст. 303 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 жовтня 2023 року, а долю речових доказів вирішити наступним чином:

мобільний телефон марки «Xiaomi» «Redmi 9С NFS» ІМЕІ1: НОМЕР_1 . IМЕІ2: НОМЕР_2 з сім картами оператору мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_4 залишити у користуванні власника;

три купюри номіналом по 500 грн кожна (№СЗ6314044, №ВД5114719, №У39967673) повернути їх власнику ГУНП в Сумській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1