Провадження № 1-кп/638/1078/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Харків

Дзержинського районного суду м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді особистого зобов`язання, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000516 від 03 травня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, ч. 3 ст. 303 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває вищевказаний обвинувальний акт.

Ухвалою суду від 04.12.2023 кримінальне провадженню призначено в підготовче судове засідання.

В судовому засіданні 13.02.2024 прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження строку покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язків, визначених ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.07.2023, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатись за межі території м. Харкова без дозволу прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, уточнивши в судовому засіданні, щодо обов`язку: не відлучатись за межі території м. Харкова та Харківської області без дозволу прокурора або суду.

В обґрунтування клопотання посилалася на те, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.07.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування по 22.09.2023 (включно), із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави із покладанням відповідних обов`язків. Заставу внесено, строк дії обов`язків у подальшому слідчим суддею неодноразово продовжено, в останнє, строком на 2 місяці, до 18.02.2024.

Ризики, які враховані слідчим суддею під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу існують і на даний час, тому обв`язки, покладені на обвинуваченого необхідно продовжити, виходячи з наступного.

Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Сторона обвинувачення вважає що обвинувачений у випадку не продовження строку дії покладених обов`язків, може вчинити дії, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України.

Про існування вказаного ризику свідчать наступні обставини: обвинувачений офіційно не працевлаштований, обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого у складі організованої групи, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, та великий термін покарання, може спровокувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

В судовому засіданні 13.02.2024 клопотання не розглянуто з тих підстав, що обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про надання йому часу задля складання договору з адвокатом, після обговорення, клопотання було задоволено та оголошено перерву до 14.02.2024.

В судовому засіданні 14.02.2024 захисник обвинуваченого та обвинувачений категорично заперечували проти клопотання, захисник наполягав на тому, що клопотання не відповідає нормам КПК України, подано з пропущенням строку, усі наведені ризики прокурором вигадані, нічим не підтверджені і взагалі прокурор просить продовжити строк обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, який давно ОСОБА_9 вже виконано. Захисник наголошував на тому, що ухвалою від 18.12.2023 судом було продовжено строк дії обов`язків до 18.02.2023, а не включно.

Заслухавши клопотання прокурора та його уточнення, думку обвинуваченого та його захисника, суд дійшов до висновку про необхідність продовження строку дії покладених обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, як стверджує прокурор у клопотанні, встановлені під час досудового розслідування ризики, передбачені п.п.1-3 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, тим самим виправдовуючи застосування до обвинуваченого запобіжного заходу та покладення на нього відповідних обов`язків.

Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.07.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування по 22.09.2023 (включно), із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави із покладанням відповідних обов`язків. Заставу внесено, строк дії обов`язків у подальшому слідчим суддею неодноразово продовжено, в останнє, строком на 2 місяці, до 18.12.2023.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.12.2023, клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язків, задоволено.

Продовжено строк дії виконання обвинуваченим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.07.2023 про застосування запобіжного заходу та визначення застави на строк не більше двох місяців, тобто до 18.02.2024 року, а саме: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатись за межі території м. Харкова та Харківської області без дозволу прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Встановлено строк дії ухвали по 18.02.2024 (включно).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формі або формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Існування ризику переховування підтверджується ймовірністю для обвинуваченого бути засудженим на тривалий строк та з урахуванням того, що на території України запроваджено правовий режим воєнного стану. Поряд з цим, суд не виключає можливості нелегального перетину кордону обвинуваченим, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачуються. Очевидно, що в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією російської федерації проти України, у обвинуваченого збільшуються можливості для ухилення від суду. Адже у держави наразі з об`єктивних причин через дії російської федерації відсутні можливості належним чином контролювати їх поведінку та місцезнаходження, а також державний кордон у місцях активних бойових дій.

Співставлення можливих негативних наслідків для обвинуваченого у вигляді його можливого ув`язнення у майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі доводять, що цей ризик є достатньо високим. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд бере до уваги, що інкриміновані ОСОБА_9 злочини, вчинені ним у організованій групі, специфіка інкримінованих злочинів, свідчить про можливість застосування впливу на свідків та інших обвинувачених для зміни останніми своїх показань.

Крім того, оцінюючи можливість впливу на свідків суд враховує те, що згідно з передбаченою КПК України процедурою отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України), суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Водночас, суд враховує, що наразі кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України відкриті матеріали кримінального провадження, у тому числі протоколи допиту свідків з наданими показаннями, тому існує ймовірність того, що ОСОБА_9 може впливати на них з метою спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, для того щоб він зміг уникнути кримінальної відповідальності або ж мінімізувати її.

Оцінивши неведене, суд переконується у існуванні ризику впливу на учасників кримінального провадження враховуючи, що ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд погоджується, з доводами прокурора у клопотанні, щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню, враховуючи поведінку обвинуваченого, яка направлена та затягування судових засідань та зважаючи на кількість епізодів, в яких ОСОБА_9 обвинувачується.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про продовження існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, ризику перешкоджати кримінальному провадженню, у якому обвинувачується ОСОБА_9 .

З урахуванням встановлених при продовженні запобіжного заходу строку покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язків, визначених ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.07.2023 ризиків, передбаченого п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку дії обов`язків обвинуваченому, тяжкості обвинувачення у сукупності з даними особи обвинуваченого, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, суд погоджується з доводами прокурора, що зазначені ризики продовжують існувати.

Щодо заперечень захисника та обвинуваченого та їх доводів, суд ставиться критично.

Враховуючи викладене, суд вважає наявними підстави для продовження дії покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Керуючись вимогами ст. ст.ст.314-316, 331, 369, 380 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язків задовольнити.

Продовжити строк дії виконання обвинуваченим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.07.2023 про застосування запобіжного заходу та визначення застави на строк не більше двох місяців, тобто до 14.04.2024 року, а саме:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатись за межі території м. Харкова та Харківської області без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Встановити строк дії ухвали по 14.04.2024 (включно).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1