Номер провадження 1-кс/404/4206/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0000004, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кіровограда, Кропивницького району, Кіровоградської області, який на момент інкримінованих йому злочинів перебував на посаді лісничого Філії «Долинське лісове господарство», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 06.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 362 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачення ч. 4 ст. 191 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Всього впродовж січня серпня 2023 року ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 незаконно заволоділи чужим майном, а саме деревиною дров`яною непромислового призначення загальним об`ємом 423 м3, на загальну суму 394050 грн.

Під час досудового розслідування, ОСОБА_4 , 15.12.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на обставини в ньому викладені.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Щодо себе вказав, що зареєстрований та проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , у належній йому квартирі разом з жінкою без укладення шлюбу. Офіційно працевлаштований, лісничий Кропивницького лісництва, отримує дохід біля 15 тис грн. на місяць. Графік роботи становить з 08-00 год. ранку до 17-00 год. вечора. Має у власності гараж, земельну ділянку, користується транспортним засобом на підставі доручення. Наявність інвалідностей та хронічних захворював заперечив.

Вину не визнає. В решті делегував надати пояснення своєму захиснику, з яким узгодив свою позицію.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, вказав, що жоден з наведених по тексту клопотання ризиків, визначених ст. 177 КПК України не доведений.

Так, прокурором зазначено, що його підзахисний може виїхати за межі України задля уникнення кримінальної відповідальності, проте наразі на території України діє воєнний стан і чоловікам, які не досягли 60 річного віку заборонено виїзд за межі України.

Щодо заявленого прокурором ризику незаконно впливати на свідків та перешкоджати слідству іншим шляхом, зазначив, що досудове розслідування даного кримінального провадження триває майже рік, його підзахисному вже півроку відомо про наявність такого кримінального провадження, однак жодних спроб впливати на свідків та перешкоджати здійсненню досудового розслідування іншим чином, ОСОБА_4 здійснено не було.

Крім того, прокурором не обґрунтовано ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що його підзахисний ніколи не притягався до кримінальної відповідальності, має позитивні характеристики з місця роботи та місця проживання.

Враховуючи вищевикладене, просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, або у вигляді домашнього арешту в період доби. Також, вказав, що запропонований прокурором розмір застави є надмірним тягарем для ОСОБА_4 , з огляду на отримувані ним доходи, на підтвердження чого надав декларацію про доходи свого підзахисного.

Заслухавши учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що у третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження №0000004 від 06.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 362 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, про що 15.12.2023 року йому повідомлено про підозру.

Обґрунтованість підозри підтверджується розсекреченими протоколами з додатками про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; розсекреченими протоколами з додатками про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій контроль за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки; допитами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які купували за замовленням у ОСОБА_7 дрова та яким водієм надано на їх прохання ТТН із неправдивим даними; допитами 50 свідків які замовляли та яким поставлялись дрова та 75 свідків на ім`я яких виписувались товарно-транспортні накладні (ліс) із внесеними до них недостовірними даними щодо замовника та пункту розвантаження деревини; бухгалтерськими документами вилученими в ході проведення обшуків; висновком товарознавчої експертизи.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачене у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Так, ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Згідно з вимогами ст. ст. 178, 183 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення, вчиненого з корисливих мотивів, раніше не судимий, має вік 44 роки, має постійне місце проживання та реєстрації, має у власності нерухоме майно та у користуванні транспортний засіб, має офіційне місце роботи, проживає з жінкою без укладення шлюбу, відтак має міцні соціальні зв`язки.

Прокурором не надано жодного документа які б, підтверджували твердження, що перебуваючи під домашнім арештом, підозрюваний буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки чи вчинить інше кримінальне правопорушення.

Так, слідчий суддя вважає наявними ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, маючи при цьому всі можливості та засоби залишити територію України або виїхати на непідконтрольні Україні території, у зв`язку з введенням воєнного стану - ризик переховування підозрюваного на таких територіях є можливим.

Крім того, співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за тяжкий злочин у найближчій перспективі робить цей ризик актуальним.

Водночас, враховуючи, що ОСОБА_4 має сталі соціальні зв`язки, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування має мінімальний рівень інтенсивності. Тим паче, слідчим суддею крім інших обов`язків буде покладено на ОСОБА_4 , обов`язок здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, що буде гарантією, що підозрюваний не залишить межі країни задля переховування від органів досудового розслідування та суду. Доказів того, що ОСОБА_4 , може виїхати на непідконтрольні Україні території стороною обвинувачення не надано.

Крім того, з урахуванням тяжкості покарання та вагомості доказів обґрунтованості підозри, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, зокрема на свідків, які вже допитані у проваджені і дають викривальні свідчення, так і тих, що підлягають встановленню та допиту, з метою зміни та дачі показань останніми на його користь.

Також, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Разом із тим, наявність всіх інших ризиків, регламентованих ст. 177 КПК України, органом досудового розслідування станом на даний час не доведена.

Наразі відсутні об`єктивні факти і докази на те, що підозрюваний намагається, намагатиметься або має намір знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тим паче, прокурором не заперечувалось під час розгляду клопотання, що всі докази на підтвердження вини ОСОБА_4 наразі зібрані.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення - не підтверджується фактичними даними. ОСОБА_4 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, тобто, за відсутності кримінальної історії минулого підозрюваного та належних доказів про його протиправну поведінку у матеріалах клопотання - неможливо стверджувати про схильність підозрюваного до протиправної поведінки, до вчинення ним протиправних вчинків.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор на основі наданих доказів не довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

З огляду на це, враховуючи дані про особу підозрюваного, міцні соціальні зв`язки за місцем свого проживання, слідчий суддя дійшов висновку, що вагомі підстави для застосування відносно підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні. Ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду, хоча і доведений, але не досягає такого рівня інтенсивності, що свідчило б про необхідність обмеження свободи підозрюваного враховуючи наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків і стримуючих від втечі факторів. Так само і реалізацію ризиків незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, знищення важливих для цього кримінального провадження речей і документів та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення можна запобігти покладенням на підозрюваного певних обов`язків, яких він має дотримуватися, а не ізоляцією підозрюваного від суспільства.

Отже, з огляду на зазначене вище: встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення; наявні достатні підстави вважати, що існують деякі із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор.

Однак, не доведено всіх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Твердження того, що ОСОБА_4 , підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, не є обов`язковою вимогою для суду, щодо обов`язкового застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Вказане підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини зокрема рішенням у справі «Мамедова проти Росії» від 01.06.2006 року.

Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, визначених у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, постійне місце проживання, вважаю, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо нього слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 19-00 год. до 07-00 год. ранку, оскільки саме цей запобіжний захід повністю забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Застосовуючи такий запобіжний захід, як домашній арешт в період доби з 19-00 год. до 07-00 год. ранку, слідчий суддя враховує, що у розпорядженні слідчого по даному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину та докази про причетність до його скоєння ОСОБА_4 .

Під час розслідування встановлено, що особисте зобов`язання не може бути застосоване до підозрюваного, так як даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжким злочином.

Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя, вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною, покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, не може бути застосована, так як в ході розслідування даного провадження встановлено, що осіб які б могли взяти ОСОБА_4 , на поруки не встановлено. Оскільки підозрюваний в судовому засіданні вказав на відсутність коштів, застава, як самостійний запобіжний захід не може бути до нього застосована.

За практики Європейського Суду домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі, як і тримання особи під вартою (Манчіні проти Італії).

Враховуючи вище вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що на даний момент виключно такий запобіжний захід, як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, унеможливить спілкування із свідками.

Застосування домашнього арешту, за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених деяких ризиків визначених ст. 177 КПК України, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та на думку слідчого судді, є саме тим запобіжним заходом, що здатен забезпечувати виконання підозрюваною своїх обов`язків, та запобігання ризикам визначеним КПК України, є співмірним з існуючими ризиками та відповідає особі підозрюваної. При цьому, враховується, що досудове слідство вже триває, майже рік, всі можливі особи допитані, експертизи проведені.

Разом з цим, наявність контролю з боку уповноважених осіб стане надійною запорукою щодо унеможливлення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі на які посилався прокурор та при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту прокурор/слідчий не позбавлені процесуальної можливості, в будь-який момент звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 19-00 год. до 07-00 год. ранку, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 19-00 год. до 07-00 год. в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 12.02.2024 року включно, такі обов`язки:

- заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 19-00 год. до 07-00 год.;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному проваджені, іншими підозрюваними або будь-якою особою визначеною слідчим/прокурором, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- надати можливість працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 являтися в житло з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 передати для виконання підрозділу поліції за його місцем проживання - АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1