Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001637 від 03.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001637 від 03.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

В обґрунтування доводів клопотання представник власника майна зазначив, що слідчим відділом Подільського управління поліції ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001637 від 03.08.2023 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

04.08.2023 року слідчим Подільського управління поліції ГУНП у місті Києві було затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. Під час затримання, працівниками Подільського управління поліції ГУНП у місті Києві було здійснено обшук ОСОБА_5 , під час якого, відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.08.2023, було вилучено мобільний телефон марки «Sumsung», модель «Galaxy А24» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «лайф» з номером: НОМЕР_3 , який було вилучено до спеціального пакету WAR16294.

Вказаний мобільний телефон 04.08.2023 року постановою слідчого СВ Подільського управління поліції ГУНП у місті Києві було визнано речовим доказом.

09.08.2023 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_6 ухвалою у справі №758/9143/23 наклала арешт на тимчасово вилучене майно - мобільний телефон Samsung Galaxy A24, imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , в якому встановлена сім-карта оператора «Лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_4 , вилучений у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 04.08.2023 р.

17 серпня 2023 року слідчим СВ Подільського управління поліції ГУНП у місті Києві вказаний телефон було повністю оглянуто, про що складено відповідний протокол з зображеннями екрану телефона та наявною в ньому інформацією.

21 серпня 2023 року слідчим СВ Подільського управління поліції ГУНП у місті Києві у кримінальному проваджені було призначено комп`ютерно-технічну експертизу вказаного телефона.

Відповідно до відповіді Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №CE-19/111-23/44556-KT від 29.08.2023 проведення комп`ютерно-технічної експертизи виявилось неможливим.

Таким чином, вважає, що наразі відсутні, будь які, підстави для продовження арешту майна зазначені в ухвалі від 09.08.2023 року по справі №758/9143/23.

Вважає, що потреба в подальшому застосуванні арешту майна, повністю відпала, виходячи з того, що з моменту вилучення та накладення арешту на мобільний телефон Samsung Galaxy A24, imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , в якому встановлена сім-карта оператора «Лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_4 , пройшло достатньо часу для проведення всіх необхідних експертних оглядів.

Зберігання мобільного телефону Samsung Galaxy A24, imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , в якому встановлена сім-карта оператора «Лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_4 , проводиться в камері схову Подільського управління поліції ГУНП у місті Києві, де не має належних, безвтратних умов, зберігання здійснюється у повністю розрядженому стані, тому існує ризик "глибокого" розрядження. Тобто телефон неможливо буде увімкнути без допомоги спеціаліста у сервісному центрі, наслідком чого є погіршення технічного стану телефону, відповідно власнику заподіюються матеріальні збитки.

Окрім того, на ОСОБА_5 в порядку статті 194 КПК України покладені обов`язки, які неможливо виконувати через відсутність постійного зв`язку з підозрюваним. Наразі у ОСОБА_5 відсутня фінансова можливість придбати новий мобільний телефон.

Представник володільця майна у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав у ньому наведених.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання з підстав того, що потреба у арешті не відпала і наразі досудове розслідування ще триває. Повідомив, що на телефоні відсутня будь-яка інформація щодо даного кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також недоторканості права власності, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За вимогами ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ст. 170 ч. 2 п. 1 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

У даному випадку із клопотанням про скасування арешту на нерухоме майно звернувся власника майна.

Арешт майна, також, може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 09.08.2023 у справі № 758/9143/23 накладено арешт на вищенаведене майно, яке належить, зокрема, ОСОБА_5 .

Ухвалюючи рішення про накладення арешту, слідчий суддя виходив з того, що дані, викладені у матеріалах кримінального провадження, дають підстави для висновку, що для збереження речових доказів, накладання арешту на зазначене майно є необхідним.

В якості підстав для накладення арешту зазначено необхідність забезпечення збереження речових доказів у кримінальному проваджені.

Однак, даних про те, що у кримінальному провадженні потребують проведення додаткових досліджень мобільного телефону, прокурором не надано.

Також, відсутні підстави вважати, що майно може бути піддано конфіскації, спеціальній конфіскації або використане для забезпечення цивільного позову або містить відомості, що стосуються даного кримінального правопорушення.

Так, заявником доведено, що органом досудового розслідування не надано достатніх підстав, щоб вважати, що мобільний телефон є об`єктом кримінально протиправних дій, використовувся як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також, містить відомості щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення. Телефон оглянутий, експертизу з ним проведено.

Однією із загальних засад кримінального провадження визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України є розумність строків. В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинно бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. (Рішення у справі "АГОСЬ" проти Сполученого Королівства" від 24 жовтня 1986 року, серія А.№108, п.52).

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Ураховуючи викладені обставини в їх сукупності слідчий суддя прийшов до переконання про те, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, оскільки стороною обвинувачення не доведено необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження, а також наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна з огляду на сумніви щодо співмірності такого обмеження права власності зі завданням кримінального провадження, а відтак накладений раніше арешт підлягає скасуванню з метою дотримання прав власника майна.

Керуючись ст.ст. 170,174, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001637 від 03.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 09.08.2023 року у справі № 758/9143/23 у кримінальному провадженні №0001637 від 03.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме: мобільного телефону Samsung Galaxy A24, imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , в якому встановлена сім-карта оператора «Лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_4 , вилучений у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 04.08.2023 р., що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1