Справа № 204/80/23
Провадження № 1-кп/204/516/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву Начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№101)» про роз`яснення вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч. 7 ст. 111-1 КК України, в частині уточнення початку строку відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вказана заява, в обґрунтування якої зазначається, що в установі відбуває покарання ОСОБА_3 , засуджений 29.03.2023 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 7 ст. 111-1, ч. 5 ст. 72 КК України до 12 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності строком на 10 років, без конфіскації майна. У зв`язку з викладеним виникла необхідність зазначити дату початку строку відбування покарання.

В судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений своєчасно та належним чином.

Засуджений, представник установи до судового засідання не з`явилися, про його дату та час повідомлялися, відтак на підставі п. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, суд провів судове засідання без участі осіб, які були належним чином повідомлені.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Вказана стаття КПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення лише з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання.

З матеріалів справи вбачається, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001710, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2022, ОСОБА_3 затриманий 13 липня 2022 року.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні обвинуваченому обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою.

02 серпня 2022 року ОСОБА_3 звільнений з-під вати, у зв`язку з внесенням застави.

29 березня 2023 року ОСОБА_3 з метою забезпечення виконання вироку взятий під варту в залі суду. Запобіжний захід у вигляді застави, застосований до ОСОБА_3 , до моменту набрання вироком законної сили змінений на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Відповідно до ст.ст. 88, 91 КВК України засуджені направляються до місця відбування покарання і переміщуються в разі необхідності з одного місця відбування покарання в інше під вартою. Прийняття засуджених до виправних і виховних колоній проводиться адміністрацією колоній у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Адміністрація колонії протягом трьох діб повідомляє суд, який постановив вирок, про приведення його до виконання і про місце відбування покарання засудженим. Порядок переміщення засуджених під вартою визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України та Міністерства внутрішніх справ України відповідно до цього Кодексу.

Згідно наказу Міністерства юстиції України №680/5 від 27.02.2017 року «Про затвердження Порядку визначення засудженим виду установи виконання покарань, направлення для відбування покарання засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту, обмеження волі та їх переведення, Положення про центральну та міжрегіональну комісії з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання» направлення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, до установ виконання покарань здійснюється на підставі запиту на наряд щодо направлення осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, на підставі якого видається наряд про направлення особи, засудженої до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, із слідчого ізолятора до установи виконання покарань (дільниці виправного центру, сектору).

Отже, виходячи з наведеного, відбування покарання починається з моменту поміщення особи до установи виконання покарання, а строк затримання та конвоювання зараховується в строк відбуття покарання.

Відповідно до вироку суду від 29.03.2023 року запобіжний захід у вигляді застави, застосований до ОСОБА_3 , до моменту набрання вироком законної сили змінено на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)». З метою забезпечення виконання вироку ОСОБА_3 взятий під варту в залі суду. Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_3 зараховано строк попереднього ув`язнення, починаючи з часу затримання з 13 липня 2022 року до часу звільнення під заставу по 02 серпня 2022 року, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього затримання. У строк покарання ОСОБА_3 зараховано строк фактичного тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постановлений вирок є зрозумілим та чітким, а тому не має підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.380, 537, 539КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№101)» про роз`яснення вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч. 7 ст. 111-1 КК України, в частині уточнення початку строку відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1