У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001435 від 01.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, мотивуючи його наступним.

У провадженні Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001435 від 01.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.07.2022 року у справі №760/8853/22 частково задоволено клопотання прокурора про арешт майна, та накладено арешт, зокрема, на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною на вчинення будь - яких реєстраційних дій.З тексту ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на майно було накладено з метою збереження речового доказу.

Адвокат посилається на те, що зазначена квартира належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі - продажу квартири від 11.05.2021 року, а тому його підзахисна набула статусу учасника кримінального провадження.

Зазначає, що прокурор, ініціюючи клопотання, та слідчий суддя, приймаючи доводи такого клопотання, безпідставно вдалися до підміни поняття предмету кримінального правопорушення чи речового доказу, якими у даному випадку є грошові кошти, а нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_2 .

Крім того адвокат ОСОБА_3 вказує, що ні в клопотанні прокурора, ні в ухвалі слідчого судді від 22.07.2022 року не вказано, які конкретно відомості чи сліди містить квартира АДРЕСА_2 , тобто не наведено доказів того, що вказана квартира набута злочинним шляхом, є предметом злочину та має ознаки речового доказу.

Таким чином, на думку адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , арешт на майно було накладено безпідставно та необґрунтовано, а тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження відпала.

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в судовому засіданні клопотання про скасування арешту підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказуючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001435 від 01.07.2022 триває, а тому потреба у такому заході забезпечення кримінального провадження як арешт не відпала. Зазначили, що квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Арешт на вказану квартиру було накладено з метою збереження речових доказів, тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, не відпала

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, заслухавши пояснення учасників, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001435 від 01.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Процесуальне керівництво в якому здійснюється Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.07.2022 року у справі №760/8853/22 частково задоволено клопотання прокурора про арешт майна, та накладено арешт, зокрема, на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною на вчинення будь - яких реєстраційних дій.

Так, порядок скасування арешту майна визначений ст.174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З тексту ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.07.2022 року вбачається, що арешт на майно було накладено з метою збереження речового доказу.

Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001435 наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.07.2022 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначену квартиру на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається в обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001435 від 01.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1