Справа № 212/2688/21
У Х В А Л А

12 грудня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239 від 11.02.2020, № 0000027 від 12.03.2021, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 189 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 2 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 189 КК України.

23 листопада 2023 року від захисника ОСОБА_7 надійшло клопотання про скасування арешту накладеного 05.06.2020 ухвалою слідчого судді, на майно, вилучене 31.05.2020 під час особистого обшуку ОСОБА_4 , а саме мобільні телефони, технічний прилад, роутер, годинник, посвідчення водія, посилаючись на відсутність потреби у подальшому застосуванні арешту цього майна.

27 листопада 2023 року до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну місця відбування домашнього арешту у певний період доби, у якому він просив надати дозвіл ОСОБА_4 на залишення місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із розірвання договору оренди та укладенням нового договору оренди житла за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, 12 грудня 2023 року від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з домашнього арешту на тримання під вартою, яке обґрунтовано тим, що під час судового розгляду стороною захисту обвинуваченого ОСОБА_4 та ним особисто стверджувалося, що у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу він зданий виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та проживати тривалий час у м. Кривому Розі, однак у подальшому стороною захисту ОСОБА_4 було подано клопотання про зміну місця відбування домашнього арешту з м. Кривого Рогу на м. Київ у зв`язку з розірванням договору оренди, що свідчить про намагання обвинуваченого самовільно та на власний розсуд обирати спосіб та місце виконання запобіжного заходу. У той же час, проживання у м. Києві створює ризики та передумови як умисного, так і неумисного затягання судового розгляду з боку сторони обвинувачення з огляду на регулярні обстріли території України, зокрема і столиці м. Києва, і ризик відключення електроенергії, що унеможливить проведення судових засідань у режимі відеоконференції, а також ускладнить контроль за належною поведінкою обвинуваченого за допомогою електронного засобу контролю. Під час перебування ОСОБА_4 у м. Кривому Розі останнім неодноразово допускалися факти несумлінного дотримання покладених на нього обов`язків, зокрема перебування у місцях, не визначених ухвалою суду. Зазначає, що у ОСОБА_4 є офіційно зареєстроване місце проживання у м. Дніпро, а тому у разі неможливості проживання у м. Кривий Ріг, незрозумілі причини небажання та неможливості проживання обвинуваченого за місцем своєї реєстрації. На думку сторони обвинувачення, вказані обставини є обґрунтуванням наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином шляхом створення умов для необґрунтованого затягування судового розгляду та унеможливлення подальшого винесення законного рішення у справі. З огляду на вказані обставини просить суд змінити запобіжний захід ОСОБА_4 на тримання під вартою на 60 діб без права внесення застави.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти клопотання про зміну місця відбування домашнього арешту з підстав, викладених у його клопотанні про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою, яке він підтримав, вважав, що проживання обвинуваченого у м. Києві збільшує ризики, окрім ризиків переховування та вчинення іншого кримінального правопорушення, є ризик перешкоджання кримінальному провадженню шляхом нез`явлення ОСОБА_4 до суду і як наслідок затягування судового розгляду. Щодо клопотання про скасування арешту частково погодився із його задоволенням в частині скасування арешту з годинника, роутера, технічного пристрою, щодо інших речових доказів заперечував, вважаючи, що їх вирішення можливе лише при ухваленні остаточного рішення після закінчення судового розгляду, під час якого сторона захисту може клопотати про їх дослідження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали клопотання про зміну місця проживання та скасування арешту майна. Щодо клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою заперечували, захисник ОСОБА_7 зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованим, викладені обставини є припущеннями і не ґрунтуються на жодних доказах. Обвинувачений ОСОБА_4 з часу зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт прибував до кожного судового засідання, наявні об`єктивні підстави для зміни його місця проживання, і посилання прокурора на наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню не доведений жодним доказом. За місцем реєстрації ОСОБА_4 , а саме у гуртожитку м. Дніпра, відсутня інформація щодо умов проживання і можливості відбування за цією адресою домашнього арешту, тоді як у м. Києві обвинувачений має орендоване житло, можливість працевлаштуватися та отримувати належну медичну допомогу, на яку він потребує за станом здоров`я.

Інші учасники кримінального провадження підтримали клопотання сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 , заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах, необхідних для вирішення заявлених клопотань, суд дійшов такого висновку.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.09.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, а також покладено на обвинуваченого обов`язки, зокрема цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду. Строк дії тримання під домашнім арештом та покладених обов`язків було продовжено ухвалою суду від 06.11.2023 строком до 06.01.2024 включно.

У подальшому на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2023 ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби із продовженням дії покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною першою статті 200 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити, окрім іншого посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також інші обставини зазначені в законі.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, за скоєння одного з них передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, раніше судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має зареєстроване та фактичне місце проживання, у даному кримінальному провадженні перебував під вартою до 13 вересня 2023 року, після чого йому було змінено запобіжний захід на домашній арешт.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про доцільність зміни обвинуваченому ОСОБА_4 раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, суд враховує, що підставою для застосування та продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, окрім наявності обґрунтованого обвинувачення, було враховано доведеність наявності ризиків переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, які на теперішній час існують, і доводів на підтвердження іншого суду не надано.

Разом з тим, суд не погоджується з доводами прокурора про наявність ще одного ризику ризику перешкоджання кримінальному провадженню шляхом створення обвинуваченим ОСОБА_4 умов для необґрунтованого затягування судового розгляду та унеможливлення подальшого винесення судового рішення, який обґрунтований тим, що обвинувачений ініціював питання зміни місця проживання з м. Кривий Ріг на м. Київ, перебування у якому буде перешкодою, на думку прокурора, для судового розгляду.

Такі доводи прокурора не доведені жодними доказами, є лише його припущенням, і його висновок про наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню у майбутньому є передчасним.

Разом з тим, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 з моменту зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід дотримувався належної процесуальної поведінки, а саме з`являвся на виклики суду, за цей час доказів ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, надано не було.

Також, суд зауважує, що ні в самому клопотанні, ні прокурором у судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав для підтвердження необхідності зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою та даних, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, що є обов`язковою умовою застосування такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою за приписами ст. 183, 184 КПК України.

Щодо посилання прокурора на випадки порушення обвинуваченим ОСОБА_4 умов відбування домашнього арешту, суд зазначає, що ці обставини враховувалися судом при вирішенні клопотання сторони захисту обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання і суд у своїй ухвалі від 23.11.2023 виснував про неможливість застосування такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Зі змісту клопотання про зміну запобіжного заходу вбачається лише незгода та заперечення проти доводів обвинуваченого ОСОБА_4 щодо зміни місця відбування домашнього арешту з м. Кривого Рогу на м. Київ, але жодних аргументів щодо неможливості подальшого застосування домашнього арешту з підстав його недієвості прокурором не наведено.

Таким чином, оцінивши в сукупності наведені вище обставини, зокрема наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 України, тяжкість покарання, дані про особу обвинуваченого, а також його процесуальну поведінку після зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд не вбачає законних підстав для задоволення клопотання прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

Частиною 1 ст. 201 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Частиною 1 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 2 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Розглядаючи заявлене стороною захисту обвинуваченого ОСОБА_4 клопотання суд приходить до висновку про можливість його задоволення, виходячи з таких підстав.

Так, захисник ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечуючи проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, просять змінити спосіб виконання запобіжного заходу, а саме змінити місце проживання. Як на підставу зміни місця проживання вказують на неможливість проживати у житлі, у якому ОСОБА_4 проживав і адреса якого була визначена судом як місце відбування домашнього арешту, у зв`язку із розірванням на вимогу орендодавця власника майна договору оренди через намір останньої відчужити нерухоме майно, а також наявність іншого житла, можливості працевлаштування та отримання медичної допомоги у м. Києві.

З досліджених в судовому засіданні судом письмових доказів, наданих в обґрунтування клопотання, встановлено, що станом на його розгляд договір оренди житла, укладений між ОСОБА_4 та власницею квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_11 розірваний на вимогу власника житла, обвинуваченому висунуто вимогу про звільнення зазначеної квартири, між ОСОБА_4 та власником житла за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_12 укладено договір оренди квартири від 14.11.2023, останній надав дозвіл на перебування (проживання) у його квартирі ОСОБА_4 , який перебуває під домашнім арештом, а також ознайомлений з необхідністю допуску до належного йому житла працівників поліції з метою здійснення контролю над обвинуваченим.

До клопотання також стороною захисту надані документи, які підтверджують право власності на квартиру ОСОБА_12 .

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повідомив про зміну свого місця проживання та неможливість виконання запобіжного заходу, з метою забезпечення виконання застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, за відсутності на теперішній час обґрунтованих сумнівів, що зміна місця проживання обвинуваченого може негативно вплинути на виконання ним своїх процесуальних обов`язків, суд приходить висновку про доцільність задоволення клопотання та зміну способу виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, змінивши адресу, за якою обвинувачений має перебувати під домашнім арештом в певний період доби.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_7 про скасування арешту на майно суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частиною другою цієї статті визначені випадки, у яких допускається арешт майна, у тому числі з метою збереження речових доказів.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, які були досліджені судом, 01 червня 2020 року слідчий своєю постановою визнав речовими доказами вилучені 31.05.2020 в ході обшуку затриманого ОСОБА_4 предмети, зокрема мобільний телефон металевого кольору марки «Iphone» у силіконовому чохлі чорного кольору; технічний прилад металевого кольору марки «iPod», model: «A1574», FCC ID: « НОМЕР_1 », IC: «579C-A1574»; мобільний телефон червоно-чорного кольору марки: «Ergo», модель: «F181 Step», IMEI: « НОМЕР_2 , НОМЕР_3 »; WI-FI роутер білого кольору марки «Huawei Tele2 4G», в якому міститься сім-картка мобільного оператора «Life» s/n: НОМЕР_4 ; посвідчення водія серії НОМЕР_5 , видане 25.02.2015 центр ДАІ 2305 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що містить фотографію особи, зовні схожої на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; годинник «Guess» з металевим браслетом, які передав на зберігання до камери зберігання речових доказів слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області (квитанція № 381).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2020 на вказані вище речові докази накладений арешт з метою їх збереження.

Згідно з положеннями ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Завданням кримінального провадження є серед іншого, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також застосування належної правової процедури до кожного учасника (стаття 2 КПК України).

Суд зауважує, що у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе, зокрема, до наслідків, які суттєво позначається на інтересах інших осіб (ч. 4 ст. 173 КПК України). Разом з тим, утримання органом досудового розслідування речей, правомірно належних особі на праві приватної власності, має бути спрямоване виключно на досягнення завдань кримінального провадження. Тому, зважаючи на ризик відчуження володільцем майна, накладення арешту шляхом заборони його відчуження є достатньо дієвим засобом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з матеріалами кримінального провадження вказані вище мобільні телефони були предметом слідчих дій, посвідчення водія видане на ім`я іншої особи, яка не заявляла свої права на це майно, а тому, враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд вважає за можливе скасувати арешт на майно, а саме на технічний прилад металевого кольору марки «iPod», model: «A1574», FCC ID: «BCGA1574», IC: «579C-A1574»; WI-FI роутер білого кольору марки «Huawei Tele2 4G» з сім-карткою мобільного оператора «Life» s/n: НОМЕР_4 ; годинник «Guess» з металевим браслетом в частині заборони користування та розпорядження, передати їх обвинуваченому ОСОБА_4 на відповідальне зберігання відповідно до ст. 100 КПК України, а їх долю вирішити під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, таким чином частково задовольнивши клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-174, 176-178, 181, 183, 184, 194, 200, 201, 309, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну способу виконання запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце відбування домашнього арешту у певний період доби з адреси: АДРЕСА_1 на адресу: АДРЕСА_2 .

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду, крім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та переміщення в бомбосховище (укриття) при оголошенні повітряної тривоги, найближче до місця перебування під домашнім арештом, у період з 21:00 год. до 07:00 год. наступного дня.

Інші обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, покладені на ОСОБА_4 ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.09.2023, дію яких продовжено ухвалами Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.11.2023, 23.11.2023 - залишити без змін.

Строк дії ухвали щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби залишається незмінним та спливає 06 січня 2024 року.

Копію ухвали направити ВП № 1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання.

Копії ухвал Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.09.2023, 06.11.2023, 23.11.2023, 12.12.2023 направити до Подільського УП ГУНП у м. Києві для постановлення обвинуваченого ОСОБА_4 на облік та здійснення контролю за виконанням ним покладених судом обов`язків.

У задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05.06.2020 у кримінальному провадженні № 0000239 від 11.02.2020 арешт на майно: технічний прилад металевого кольору марки «iPod», model: «A1574», FCC ID: «BCGA1574», IC: «579C-A1574»; WI-FI роутер білого кольору марки «Huawei Tele2 4G» з сім-карткою мобільного оператора «Life» s/n: НОМЕР_4 ; годинник «Guess» з металевим браслетом, в частині заборони розпорядження та користування.

Технічний прилад металевого кольору марки «iPod», model: «A1574», FCC ID: «BCGA1574», IC: «579C-A1574»; WI-FI роутер білого кольору марки «Huawei Tele2 4G» з сім-карткою мобільного оператора «Life» s/n: НОМЕР_4 ; годинник «Guess» з металевим браслетом передати володільцю ОСОБА_4 відповідно до ст. 100 КПК України на відповідальне зберігання, попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1