Справа №621/37/24
Провадження №1-кп/621/134/24
УХВАЛА

Іменем України

09 січня 2024 року. м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6

за відсутності потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000476 за обвинуваченням ОСОБА_4 у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту № 0000476 від 24.10.2023 ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

Учасники судового провадження висловили думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України.

У зв`язку з відсутністю клопотань сторін судового провадження питання щодо доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь не вирішувалося.

З`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, виконані інші вимоги частини 2 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.

Під час підготовчого судового засідання сторони висловили думки щодо необхідності об`єднання зазначеного кримінального провадження з кримінальним провадженням № 0000067 за обвинуваченням ОСОБА_4 у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України, яке перебуває в провадженні судді Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_8 , судова справа № 621/1358/23, провадження 1-кп/621/69/24.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо наявності підстав для об`єднання вказаних кримінальних проваджень в одне провадження, суд дійшов наступного.

Згідно статті 334 Кримінального процесуального кодексу України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

У разі, якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Оскільки частиною 2 статті 334 Кримінального процесуального кодексу України, передбачено обов`язковість вирішення питання про об`єднання вказаних кримінальних проваджень в одне провадження, враховуючи наявність підстав для такого рішення, передбачених статтею 217 Кримінального процесуального кодексу України, належить об`єднати вказані кримінальні провадження в одне провадження, у зв`зку з чим матеріали кримінального провадження№0000476 підлягають переданню до канцелярії суду для виконання положень статті 35 Кримінального процесуального кодексу України.

Наявні підстави для закінчення підготовчого провадження та призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 , заявив мотивоване, письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої зазначив, що продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не може забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та в свою чергу обвинувачений заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. На обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора та клопотання про зміну запобіжного заходу посилались на відсутність ризиків, на які посилається у клопотанні прокурор.

Потерпілий ОСОБА_6 при вирішинні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у види тримання під вартою покладався на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов наступного:

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Зміївського суду Харківської області від 13 листопада 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 11 січня 2024 року.

Враховуючи, що в межах строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 судове провадження не буде завершене, суду належить розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Під час підготовчого засідання сторонами не надано будь-яких доказів того, що зменшилися ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, або змінилися обставини, передбачені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, які існували під час застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченої.

Під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківській слідчий ізолятор" у відношенні ОСОБА_4 , було враховано ризики: переховування обвинуваченого від суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які віднесені до категорії тяжких корисливих злочинів, за які, у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, у сукупності з відомостями про попередні судимості, та перебування в провадженні суду кримінального провадження за частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України, вказують на існування високих ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду і вчинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того, на цей час судом не допитані свідки та потерпілі, що підтверджує існування ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд також враховував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не працює, не одружений, та який достовірно знаючи про наявність стосовно нього кримінального провадження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України, вчинив новий злочин проти власності, що вказує на відсутність таких соціальних зв`язків, які реально гарантують належну поведінку обвинуваченого.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_4 на свободу.

Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вище викладене, клопотання прокурора є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 31, 314-317, 177, 181 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Закінчити підготовче провадження у кримінальному провадженні №0000476 за обвинуваченням ОСОБА_4 за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, призначити судовий розгляд та об`єднати його в одне провадження з кримінальним провадження №0000067 за обвинуваченням ОСОБА_4 за частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України № 621/1358/23, Пр.1-кп/621/69/24.

2. Передати матеріали кримінального провадження№0000476 до канцелярії суду для виконання положень статті 35 Кримінального процесуального кодексу України.

3. Клопотання прокурора - задовольнити.

4. Продовжити строк запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" на строк до 08 березня 2024, включно.

5. У задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - відмовити.

6. В частині продовження дії запобіжного заходу ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з моменту вручення йому копії судового рішення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: