18.01.2024
Справа № 642/228/24
Провадження № 1-кс/642/246/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла, Черкаської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 01.06.2021 року Суворівським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки; 2) 22.02.2023 року Суворівським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки,

який підозрюється за ч.4 ст.185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з погодженим із прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи достеменно обізнаним про введення військового стану починаючи з 05 год. 30 хв., 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався, у зв`язку із військовою агресією Російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015», будучі раніше судимим 01.06.2021 року Суворівським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, в силу ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 22.02.2023 року Суворівським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно, під час випробувального терміну, вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення - злочин за наступних обставин.

Так, 20.10.2023 приблизно о 17 год 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося за можливе, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував поблизу комплексу «Метеор» за адресою м.Харків, вул.Новий Побут, буд.4 разом із потерпілим ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_4 помітив у зовнішньому кармані дублянки ОСОБА_6 його мобільний телефон,яким вирішив заволодіти.

Саме у той час у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі Redmi Note 10 5G Nighttime Blue 4 GB RAM 128 GB, що належить ОСОБА_6 на праві власності.

Реалізуючи свій прямий умисел, діючи повторно, в умовах воєнного стану, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись та розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 вступив у конфлікт з раніше невідомим чоловіком, особу якого під час досудового розслідування встановити не вдалося за можливе,непомітно для присутніх дістав з кишені дублянки, в яку був одягнутий потерпілий мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі Redmi Note 10 5G Nighttime Blue 4 GB RAM 128 GB ( imei1 НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 ), вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №25455 від 11.12.2023 року становить 4345 грн. 60 коп.

У подальшому, ОСОБА_4 разом із викраденим мобільним телефоном з місця скоєння злочину зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 4345 грн. 60 коп, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №25455 від 11.12.2023 року.

18.01.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та зазначила, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки він двічі судимий та підозрюється у тяжкому злочині в період іспитового строку.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував та зазначив, що ризики необгрунтовані, він розкаюється у вчиненні злочину та співпрацює зі слідством. Він проживає у квартирі з інвалідом, якому допомагає. Він не має зареєстрованого місця проживання, договір оренди житла він не укладав, але завжди з`являвся на виклики слідчого. Крім того, він хворіє на ВІЧ. У нього є двоє неповнолітніх дітей, які проживають із матір`ю у м.Одесі, якім він надає матеріальну допомогу.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що відноситься до категорії тяжких злочинів.

Підозра, повідомлена ОСОБА_4 , повністю обґрунтована зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , впізнанням особи за фотознімками.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п.2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суспільну небезпеку інкримінованого кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_4 діяння, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього злочину.

Дослідженням особи ОСОБА_4 встановлено, що він офіційно не працює, задовільно характеризується за місцем мешкання, страждає на захворювання ВІЧ та гепатит «С», і відсутні відомості, що за станом здоров`я він не може перебувати в умовах слідчого ізолятора.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

З огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Слідчий суддя приймає до уваги, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 у сукупності з іншими обставинами кримінального правопорушення, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

Не можна виключати й ризик незаконного впливу на свідка чи потерпілого зі сторони підозрюваного, з метою змінити їх покази на свою користь, це також підтверджується фактом, що ОСОБА_4 мешкав у даного свідка.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даному етапі кримінального провадження підтверджується зокрема тим, що ОСОБА_4 не працює, раніше двічі судимий за корисливі злочини, і обгрунтовано підозрюється у вчиненні нового корисливого злочину у пепріод іспитового строку, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи всі обставини справи, ставлення підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За таких обставин слідчий суддя з урахуванням майнового становища підозрюваного, враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкості кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, наявність реальної можливості у нього внести заставу, вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 121120,00 грн., оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є завідомо непомірною для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах державної установі «Харківській слідчий ізолятор»строком на 60 днів, а саме до 17 березня 2024 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , рахувати з 18 січня 2024 р. з моменту фактичного затримання.

Визначити суму застави у розмірі сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки строком до 17 березня 2024 року:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 17 березня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 18.01.2024р.

Слідчий суддя ОСОБА_1