КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/1146/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2 Ухвала
09 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2023 щодо ОСОБА_6 ,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9
представника військової частини ОСОБА_10
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2023, відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування свого рішення, суд першої інстанції вказує на те, що зматеріалів клопотання вбачається, що відповідно до вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.08.2022 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 4 ст. 405, 69, 62 КК України до 2 років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахується з 09.06.2022 року, тобто 2/3 відбутого строку покарання сплили 09.10.2023 року
Відповідно до службової характеристики за час відбування покарання ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивної сторони, як дисциплінований військовослужбовець. До виконання своїх функціональних обов`язків ставиться добре. Сумлінно вивчає військову справу, засвоює все, чому навчають командири, будь-які стягнення у нього відсутні.
Незважаючи на сумлінну поведінку і ставлення ОСОБА_6 до службових обов`язків, суд вважає, що в даний час його не може бути звільнено умовно-достроково від відбування покарання, оскільки засудженим, який на час вчинення кримінального правопорушення мав незняту і непогашену судимість, а також ним вчинено умисний тяжкий злочин відносно свого командира з підвищеною суспільною небезпекою, а саме: заподіяння тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, із застосуванням зброї, вчинене в умовах воєнного стану.
За таких обставин умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 в даний час не сприятиме виховному впливу покарання та не запобігатиме вчиненню нових правопорушень як самим засудженим, так й іншими особами.
На підставі аналізу наведених обставин та вимог закону, враховуючи вищевикладене, суд вважав за неможливе звільнити засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково від відбування призначеного судом покарання.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, захисник засудженого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2023, постановленої всупереч вимогам Конституції України, КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її клопотання та звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання умовно-достроково.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що клопотання, яке було подано до суду першої інстанції було мотивоване тим, що ОСОБА_6 відбув 2/3 строку покарання, та за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, довів, що став на шлях виправлення. Вказані обстави підтверджуються застосованим до нього заохоченням та відсутністю стягнень. Згідно службової картки Дисциплінарної роти військової частини НОМЕР_1 солдата змінного складу ОСОБА_6 :
- 18.11.2022 за сумлінне ставлення до праці останній заохочений подякою;
- 10.03.2023 за старанність, розумну ініціативу та сумлінне виконання службових обов?язків ОСОБА_6 зараховано до числа тих, хто виправляється;
- 01.06.2023 за розумну ініціативу та сумлінне виконання службових обов?язків останній заохочений подякою;
- 13.06.2023 за розумну ініціативу та сумлінне виконання службових обов?язків ОСОБА_6 заохочений подякою.
Належна поведінка та виправлення ОСОБА_6 підтверджується службовою характеристикою, виданою 23.06.2023 командиром 1 дисциплінарної роти ОСОБА_11 , та погодженою командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 .
Крім того, апелянт вказує, що в характеристиці виданою 23.06.2023 командиром 1 дисциплінарної роти ОСОБА_11 , та погодженою командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 , зокрема, зазначено, що ОСОБА_13 зарекомендував себе з позитивної сторони як дисциплінований військовослужбовець який сумлінно вивчає військову справу, засвоює все чому навчають командири та готовий до виконання завдань пов?язаних із захистом Батьківщини.
Також апелянт зазначає, що наразі ведуться запеклі бої за кожен клаптик нашої рідної Батьківщини, які нажаль не проходять без втрат, тому Збройні сили України беззаперечно потребують негайної допомоги, в тому числі особовим складом військовослужбовців, зокрема, ОСОБА_6 маючи досвід військової службі має на меті продовжити службу та здійснювати захист України, що безсумнівно свідчить про його виправлення та високі моральні якості, у тому числі і як військовослужбовця.
Крім того, апелянт вказує, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення умисно тяжкого злочину, у зв`язку з чим, враховуючи положення п.2 ч.3 ст.81 КК України, до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання після, фактичного ним відбуття не менше двох третин строку покарання, призначеного йому вироком суду.
Апелянт зазначає, що другим критерієм є строк фактичного відбутого покарання, що у цьому випадку становить не менше двох третин від призначеного покарання. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, воєнних дій по всій території України, оголошення і проведення мобілізації, з огляду на поведінку ОСОБА_6 під час відбування покарання, зважаючи на необхідність підтримання армії з метою надання відсічі збройній агресії та сприяння обороні України, шляхом максимального широкого залучення громадян України, військовослужбовців для забезпечення воєнної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності держави, стримування і відсічі і той факт, що засуджений ОСОБА_6 визнав свою вину, зробив для себе належні висновки та бажає продовжити службу та захищати нашу країну.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора та представника військової частини, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, дослідивши за клопотанням прокурора характеризуючі дані щодо засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.08.2022 ОСОБА_6 засуджений за ч. 4 ст. 405, 69, 62 КК України на 2 роки тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахується з 09.06.2022.
2/3 строку відбутого покарання - 09.10.2023.
Захисник ОСОБА_7 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. 81 КК України умовно - дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, єдиною і достатньою підставою умовно - дострокового звільнення ( крім відбуття визначеної в законі частини строку покарання) є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбуття покарання, а також після фактичного відбуття засудженим не менш двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Згідно із ч. 1ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише коли засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як слідує з матеріалів провадження, суд першої інстанції при розгляді клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 ретельно та належним чином перевірив доводи щодо наявності підстав, передбачених ст. 81 КК України для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 . Так, судом першої інстанції під час судового розгляду було досліджено надані матеріали, заслухана думка засудженого ОСОБА_6 та його захисника, прокурора, представника військової частини таприйнято обґрунтоване рішення про відмову у задоволені клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання.
При цьому, судом першої інстанції, було враховано, дані про особу засудженого ОСОБА_6 , який згідно із наявною у матеріалах справи характеристикою за час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, як дисциплінований військовослужбовець, до виконання своїх функціональних обов`язків ставиться добре та сумлінно вивчає військову справу, засвоює все, чому навчають командири. Судом встановлено, що засуджений мав 4 заохочення, будь-яких стягнень не мав,на час вчинення кримінального правопорушення мав незняту і непогашену судимість, вчинив умисний тяжкий злочин відносно свого командира з підвищеною суспільною небезпекою, а саме: заподіяння тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, із застосуванням зброї, вчинене в умовах воєнного стану.
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 , оскільки таке звільнення в даний час не сприятиме виховному впливу покарання та не запобігатиме вчиненню нових правопорушень як самим засудженим, так й іншими особами, з чим погоджується і колегія суддів.
Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставним врахування судом першої інстанції того, що на час вчинення кримінального правопорушення засуджений ОСОБА_6 мав незняту і непогашену судимість, оскільки як встановлено вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.08.2022 ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
Водночас, та обставина, що ОСОБА_6 на час вчинення злочину за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.08.2022 був в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не впливає на висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 , оскільки дана обставина не свідчить проте, що у поведінці засудженого мають місце позитивні тенденції у виправленні.
Навпаки, як вбачається з наданої до суду стороною обвинувачення та дослідженої судом службової характеристики за підписом тимчасово виконуючого обов`язки командира 1 дисциплінарної роти, погодженої з командиром військової частини НОМЕР_1 від 09.01.2024 на ОСОБА_6 , то останній зарекомендував себе з задовільної сторони, як невибагливий військовослужбовець, який потребує постійного нагляду з боку безпосередніх командирів. На вказівки з боку безпосередніх та прямих начальників ОСОБА_6 реагує не завжди вірно, до важливих порад старших начальників не прислуховується, за характером не конфліктний, врівноважений, запальний, але у складних ситуаціях не завжди вміє правильно оцінити обстановку та прийняти вірне рішення.
До того ж, 06.01.2024 за порушення військової дисципліни на ОСОБА_6 було накладено стягнення, що окрім наданої з службової картки Дисциплінарної роти військової частини НОМЕР_1 солдата змінного складу ОСОБА_6 копії стягнення, підтвердив у судовому засіданні і представник військової частини НОМЕР_1 , уточнивши, що стягнення було накладено саме у 2024 року, тобто за пару днів до розгляду апеляційної скарги.
Таким чином, враховуючи зазначені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_6 , хоча відбутий ним строк покарання формально і узгоджується з вимогами ст.81 КК України, проте, в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення засудженого.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про те, що її підзахисний ОСОБА_6 відбув 2/3 строку покарання, за який своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, про, що свідчать наявні заохочення та позитивна характеристика, яка міститься в матеріалах справи від 23.06.2023, то колегія суддів зауважує, що дійсно, наведені захисником обставини, свідчать про те, що у поведінці засудженого ОСОБА_6 мають місце позитивні тенденції у виправленні, однак, такі обставини у сукупності з усіма даними про особу засудженого ОСОБА_6 за весь час відбування покарання, не доводять, що засуджений досяг достатнього ступеня виправлення та остаточно став на шлях перевиховання, а тому доводи апеляційної скарги засудженого в цій частині є безпідставними.
Щодо посилань захисника в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_6 вину у скоєному злочині визнав повністю та зробив для себе належні висновки, то такі дані вже були враховані судом першої інстанції при визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_6 за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.08.2022 та, на переконання колегії суддів, не можуть бути безумовною підставою для задоволення клопотання.
Твердження захисника про бажання засудженого ОСОБА_6 продовжити службу та здійснювати захист України, як на підстави, які вказують про виправлення та високі моральні якості засудженого, колегія суддів вважає непереконливими, з огляду на поведінку засудженого за весь час перебування в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, а тому дані обставини не можна визнати тим чинником, який беззаперечно доводить виправлення засудженого.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2023 щодо ОСОБА_6 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 не вбачає.
Керуючись ст. 376, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2023, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ___________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4