Справа № 650/3248/23
провадження № 1-кп/650/290/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2023 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

у складі головуючого ОСОБА_1 ,

за участісекретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в смт Велика Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 від 07 грудня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Мар`їне Високопільського району Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, освіта середньо-спеціальна, проживаючого у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , маючого на утриманні малолітнього сина, раніше судимого: 20 січня 2023 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за статтею 126-1 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною першою статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 05 грудня 2023 близько 18.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кімнаті будинку по АДРЕСА_1 , переслідуючи мету завдання тілесних ушкоджень іншій особі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в ході сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виниклої на ґрунті раптових неприязних відносин, умисно наніс останній не менше трьох ударів кулаками обох рук в область обличчя, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді синця обличчя, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною першою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Крім цього, ОСОБА_3 20 грудня 2023 близько 19.15 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кімнаті будинку по АДРЕСА_2 , переслідуючи мету завдання тілесних ушкоджень іншій особі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в ході сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виниклої на ґрунті раптових неприязних відносин, умисно наніс останній один удар долонею лівої руки в область обличчя, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді синця обличчя, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною першою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд зазначеного обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпіла не заперечила проти такого розгляду.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого, яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , в якій обвинувачений зазначив, що: свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною першою статті 125 КК України, він беззаперечно визнає; йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, вони йому зрозумілі, він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та він зрозумів, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; він згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта також додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , в якій вона зазначила, що: їй роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, вони їй зрозумілі, вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; їй роз`яснено та вона зрозуміла, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; вона згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Положеннями частин другої та третьої статті 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень параграфа 1 Глави 30.

Із вказаних обставин, а також матеріалів кримінального провадження суд встановив, що прокурор впевнився у добровільності згоди підозрюваного та потерпілої на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та у суду відповідний факт не викликає сумніву.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема, протоколу допиту підозрюваного та протоколу проведення слідчого експерименту, встановлено, що вони засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

З огляду на вказані обставини учасники кримінального провадження не викликалися, докази у судовому засіданні не досліджувалися.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною першою статті 125 КК України є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого за першим та другим епізодами слід кваліфікувати за частиною першою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітнього сина, не працює, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, не є депутатом, перебуває на обліку Сектору № 17 філії в ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях з 05 квітня 2023 року по теперішній час.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить: вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти шляхом призначення йому покарання, найменш суворого за видом з числа передбачених санкцією частини першої статті 125 КК України, втім у максимальному його розмірі, - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таке покарання, на думку суду, є справедливим і достатнім, а також відповідатиме його меті.

Вирішуючи питання про призначення остаточного покарання обвинуваченому суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до частини першої статті 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з частиною четвертою статті 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

При цьому, як вбачається з роз`яснень щодо правильного та однакового застосування вказаної норми КК України, які містяться в пунктах 10 та 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», невідбутою частиною покарання належить вважати невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання, а у випадку призначення покарання, яке не підлягає складанню з іншими видами покарань згідно з частиною другою статті 72 КК України, за сукупністю вироків має бути визначене покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, з ухваленням рішення про їх самостійне виконання. Вчинення особою під час іспитового строку нового кримінального правопорушення належить розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням, а тому у цьому випадку повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Згідно з матеріалами справи обвинуваченого ОСОБА_3 раніше було засуджено вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2023 року за статтею 126-1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік та звільнено від його відбування з випробуванням, із встановленням іспитового строку на один рік, а отже кримінальні правопорушення, інкриміновані ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, були вчинені ним у період цього іспитового строку, а невідбуте ним покарання за попереднім вироком суду становить один рік обмеження волі, яке і підлягає складанню із покаранням призначеним даним вироком за правилами статей 71, 72 КК України.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався, а підстав для його застосування при ухваленні вироку суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, речові докази, судові витрати відсутні.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 850 грн.

Відповідно до статті 71 КК України, з урахуванням частини третьої статті 72 КК України, за сукупністю вироків, повністю приєднати до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуте покарання у виді одного року обмеження волі, призначене ОСОБА_3 за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2023 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді одного року обмеження волі та штрафу у розмірі 850 грн, вказані покарання виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання відраховувати з моменту приведення вироку до фактичного виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: _______________ ОСОБА_1