Справа № 344/9182/23
Провадження № 1-кп/344/939/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді лікаря-кардіолога центру інтервенційної кардіології, рентгенендоваскулярної діагностики та лікування з лабораторією електрофізіологічних обстежень серця та рентгенопераційною в КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради»,на утриманні троє неповнолітніх дітей, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вчинив порушення правила безпеки дорожнього руху, як особа, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 22.04.2023 приблизно о 15 год 20 хв, водій ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує реакцію і унеможливлює здатність належним чином реагувати на зміну дорожньої обстановки, керуючи автомобілем марки «Ford Escape», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в світлу пору доби рухався ділянкою проїзної частини дороги по вул. Набережна ім. В. Стефаника, зі сторони вул. Берегова в напрямку вул. Надрічна, в м. Івано-Франківську.

Дана ділянка дороги має по одній смузі для руху в кожному напрямку і транспортні потоки протилежних напрямків розділені між собою дорожньою розміткою 1.16.1 Правил дорожнього руху України (надалі ПДР України) та на момент руху ОСОБА_7 , перебувала у сухому стані.

Водій ОСОБА_7 , рухаючись вищевказаним автомобілем, незважаючи на те, що попереду нього у попутному напрямку по смузі рухаються інші автомобілі, які зменшували швидкість до повної зупинки перед нерегульованим пішохідним переходом, що знаходиться навпроти будинку №6 по вул. Набережна ім. В. Стефаника, в м. Івано-Франківську, який позначений інформаційно-вказівними знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР України «Пішохідний перехід» і горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України «зебра», щоб надати перевагу у русі пішоходу Календарьовій Ксенії Олексіївні, яка перетинали проїзну частину дороги вул. Набережна ім. В. Стефаника, зліва на право, відносно напрямку руху автомобілів та, яка у відповідності до вимог п. 4.16 ПДР України мала перевагу у русі. ОСОБА_7 при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу перетнув осьову лінію розмітки 1.16.1 ПДР України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, перед нерегульованим пішохідним переходом виконав маневр обгону та маючи технічну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_8 на проїзній частині дороги, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка переходила проїзну частину дороги пішохідним переходом.

При цьому ОСОБА_7 порушив наступні вимоги пунктів ПДР України, а саме:

п. 1.5, в якому вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3, в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 2.9 а), відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п. 4.16. а) в якому зазначено, що пішоходи мають право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора;

п. 12.1., в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3., який зобов`язує водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди;

п. 14.6, в якому зазначено, що обгін заборонено:

в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом.

п. 18.1., де зазначено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У результаті порушення ОСОБА_7 ПДР України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-медичного експерта, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудного та поперекового відділів хребта з переломами остистих паростків 6-9 грудних хребців, поперечного паростка 5-го поперекового хребця, синцем та садном в поперековій ділянці, закритого вивиху таранної кістки в лівому гомілково-ступневому суглобі, що викликало необхідність проведення операції (Закрита репозиція вивиху гомілко-ступневого суглобу), закритого перелому основи 2-ї п`ястної кістки правої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Суду пояснив, що вчиненню ним кримінального правопорушення передувала низка обставин, які вплинули на його емоційний стан. Так, того дня він був на похороні свого друга, який загинув на війні; після похорону він взяв у участь в поминальній трапезі за померлим, де вжив невелику кількість алкоголю. Повертаючись із трапези додому, по дорозі його «підрізав» автомобіль із номерами, що належать до запорізької реєстрації, що його дуже обурило і він вирішив «провчити» його, обігнавши. Однак, здійснюючи обгін, не побачиш потерпілу, яка перетинала проїзну частину дороги через пішохідний перехід і здійснив наїзд на неї. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, та просить суд його суворо не карати, запевняючи суд, що такого більше не повториться. Він відшкодував потерпілій шкоду матеріальну та моральну, попросив вибачення.

Потерпіла ОСОБА_8 подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Також, вказала що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, просить до обвинуваченого застосувати ст. 69 КК України.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286-1 КК України як порушення правила безпеки дорожнього руху, як особа, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_7 , активне сприяння розслідуванню кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винного, зокрема його вік, те, що обвинувачений раніше не судимий, одружений, на утриманні має три неповнолітні дитини, на диспансерному обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність у потерпілої претензій, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що підтверджено також прокурором у судовому засіданні, як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Як вбачається з досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу за місцем його проживання/навчання/роботи/, умов його життєдіяльності відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального право рушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства

З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 4 200 (чотири тисячі двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 4 роки, позицію обвинуваченого та його захисника, які просили суд суворо його не карати та призначити покарання у виді штрафу без позбавлення права керуванням транспортними засобами, врахувати особу обвинуваченого, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність претензій у потерпілої, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є призначення йому покарання за ч.1 ст. 286-1 КК України із застосуванням положень ст. 69 Кримінального кодексу України. Таке покарання є достатнім, справедливим та необхідними для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності. Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому злочину. Положеннями ст. 50 Кримінального кодексу України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід не обирався.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 124, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 4 200 (чотири тисячі двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 71 400 (сімдесят одну тисячу чотириста) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 1 912 гривень процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази:

-автомобіль марки «Ford Escape» реєстраційний номер НОМЕР_2 (постанова від 22.04.2023 року) повернути власнику ОСОБА_9 .

-електричний самокат «ECOS №860» (постанова від 22.04.2023 року) повернути власнику.

Арешт накладений ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.04.2023 року, - скасувати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_10