ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/84/17

Провадження № 11-кп/4820/43/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретарів

судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004096 від 27.12.2016 року, за апеляційною скаргою заступника начальника відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2021 року щодо обвинуваченого за ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, пенсіонера МВС, нагородженого «Знаком пошани МВС», раніше не судимого,

виправдано по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінальних правопорушень.

Кримінальне провадження за №0004096 від 27.12.2016 року закрито на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

Долю речових доказів вирішено згідно з вимогами статті 100 КПК України.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що у лютому 2015 року, у ОСОБА_7 , якому було відомо про те, що відповідно до ст. 24 Закону України «Про міліцію» фінансування і матеріально-технічне забезпечення міліції здійснюється не лише за рахунок коштів Державного бюджету України, а також з інших джерел, не заборонених законодавством, виник умисел на заволодіння державними коштами шляхом укладення договорів із суб`єктами підприємницької діяльності.

Приблизно в середині лютого 2015 року ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на привласнення чужого майна, достовірно знаючи про те, що його знайомі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перебувають у шлюбі, зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в якості фізичних осіб-підприємців з основним видом діяльності роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, з метою отримання ОСОБА_9 додаткових доходів, запропонував останньому укласти з Управлінням МВС України в Хмельницькій області договори про закупівлю товарів за державні кошти.

ОСОБА_9 , який не був проінформований про злочинний намір ОСОБА_7 , згідно попередньої домовленості з останнім, від імені ОСОБА_10 повинен був укласти з уповноваженими особами Управління МВС в Хмельницькій області низку договорів про закупівлю продуктів харчування. Після надходження державних коштів за поставлену продукцію на рахунок своєї дружини ОСОБА_11 мав знімати їх готівкою та частину з них передавати ОСОБА_7 .

У період з лютого по серпень 2015 року між ФОП ОСОБА_10 (Продавець), яка не була проінформована про злочинний намір ОСОБА_7 , та УМВС України в Хмельницькій області (Покупець) укладено вісім договорів про закупівлю товарів за державні кошти:

- № 49 від 25.02.2015 на суму 17742 грн., в особі в.о. начальника Управління ОСОБА_12 ;

- № 72 від 18.03.2015 на суму 30766 грн., в особі в.о. начальника Управління ОСОБА_12 ;

- № 112 від 27.04.2015 на суму 24973 грн., в особі начальника Управління ОСОБА_13 ;

- № 122 від 12.05.2015 на суму 41045 грн., в особі заступника начальника Управління ОСОБА_14 ;

- № 133 від 08.06.2015 на суму 36108 грн., в особі начальника Управління ОСОБА_13 ;

- № 151 від 13.07.2015 на суму 55770 грн., в особі начальника Управління ОСОБА_13 ;

- № 170 від 11.08.2015 на суму 73221 грн., в особі начальника Управління ОСОБА_13 ;

- № 195 від 14.09.2015 на суму 52674 грн., в особі начальника Управління ОСОБА_13 .

Відповідно до умов вказаних договорів Продавець передає у власність Покупця товарну продукцію, а саме продукти харчування для працівників ОВС УМВС України в Хмельницькій області, задіяних до АТО, згідно накладних, а покупець приймає та оплачує її.

Асортимент та кількість товарної продукції визначається в накладних. Обсяги закупівлі товарів та загальна сума договору можуть бути зменшені, залежно від реального фінансування та наявності кошторисних призначень.

Оплата за товарну продукцію проводиться Покупцем на розрахунковий рахунок продавця на протязі 30 календарних днів з моменту передачі у власність товару, що підтверджується видатковою накладною.

На виконання умов вказаних договорів, з рахунку Управління МВС України в Хмельницькій області № 6523, відкритому в ГУДКСУ у Хмельницькій області, на розрахунковий рахунок продавця № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 315405, у вказаний період часу, було перераховано державні кошти на загальну суму 332 299 грн., а саме: 27.02.2015 17742 грн.; 20.03.2015 30766 грн.; 29.04.2015 24973 грн.; 13.05.2015 41045 грн.; 10.06.2015 36108 грн.; 14.07.2015 55770 грн.; 13.08.2015 73221 грн.; 16.09.2015 52674 грн.

У подальшому ОСОБА_9 , який не був проінформований про злочинний намір ОСОБА_7 , за допомогою банківської картки своєї дружини ОСОБА_10 № НОМЕР_2 ПАТ КБ «ПриватБанк» у період часу, з березня по вересень 2015 року зняв, готівкою отримані від Управління МВС України в Хмельницькій області грошові кошти:

03.03.2015 о 15.05-15.10 г. з банкомату у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Хмельницький, вул. Купріна, 54/1;

24.03.2015 об 11.14-11.26 г. з банкомату у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Хмельницький, вул. Купріна, 54/1;

18.05.2015 о 09.46-09.54 г. з банкомату у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Хмельницький, вул. Купріна, 54/1;

17.06.2015 о 20.02-20.06 г. з банкомату у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Хмельницький, вул. Купріна, 54/1;

17.07.2015 об 11.31-11.34 г. з банкомату у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Хмельницький, вул. Купріна, 54/1;

17.08.2015 о 08.49-08.53 г. з банкомату у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Хмельницький, вул. Купріна, 54/1;

17.09.2015 о 09.55-09.57 г. з банкомату в магазині «Еліт», розташованому за адресою: м. Хмельницький, вул.. Зарічанська, 16;

19.09.2015 о 09.11 г. з банкомату у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Хмельницький, вул. Молодіжна 6/2;

22.09.2015 о 13.34-13.39 г. з банкомату в магазині «Принцип № 31», розташованому за адресою: м. Хмельницький, вул. Купріна.

Продовжуючи виконувати вказівки ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , який не був проінформований про злочинний намір останнього, у вказані вище дні, протягом робочого часу, знаходячись на подвір`ї управління за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, передав ОСОБА_7 грошові кошти на загальну суму 30000 грн., якими останній розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, незаконно заволодів державними грошовими коштами у сумі 30000 грн., які надійшли з Державного бюджету України на фінансування і матеріально-технічне забезпечення міліції.

Крім того, у липні 2016 року ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що має вплив на розподіл паливно-мастильними матеріалами між структурними та територіальними підрозділами ГУНП в Хмельницькій області, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, вирішив заволодіти пальним шляхом незаконного привласнення талонів на пальне (скретч-картками) торгових марок «Техойл» та «WOG», наданих Національною поліцією України для потреб обласних управлінь та територіальних структурних підрозділів.

Реалізуючи свій злочинний намір, 07.07.2016 протягом робочого дня ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у службовому кабінеті № 345, розташованому на третьому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Хмельницькій області, за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, видав поліцейському Ярмолинецького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_15 , який не був проінформований про злочинний намір ОСОБА_7 , талони на пальне (скетч-картки) торгових марок «Техойл» і «WOG» на 300 л бензину А-92, на 400 л бензину А-95, на 200 л. дизельного палива, а талони та пальне (скретч-картки) вказаних торгових марок на 100 л бензину А-92, на 100 л бензину А-95, на 100 л дизельного палива залишив собі для використання у власних потребах.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_7 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, повторно, незаконно заволодів 100 л бензину А-92, вартістю 18,36 грн. за 1 л, на загальну суму 1836 грн., 100 л бензину А-95, вартістю 19,62 грн. за 1 л, на загальну суму 1962 грн., 100 л дизельного палива, вартістю 17,02 грн. за 1 л, на загальну суму 1702 грн., а всього пальним, яке призначалося на потреби Ярмолинецького відділу ГУНП в Хмельницькій області, на загальну суму 5500 грн.

Крім того, 07.07.2016 протягом робочого дня ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці - у службовому кабінеті № 345, розташованому на третьому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Хмельницькій області за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, видав поліцейському з логістики Ново-Ушицького відділення поліції Дунайвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_16 , який не був проінформований про злочинний намір ОСОБА_7 , талони на пальне (скретч-картки) торгових марок «Техойл» і «WOG» на 400 л бензину А-92, на 400 л. бензину А-95, а талони на пальне (скретч-картки) вказаних торгових марок на 100 л бензину А-95 залишив собі для використання у власних потребах.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_7 шляхом зловживання своїм службовим становищем, повторно, незаконно заволодів 100 л бензину А-95, вартістю 19,62 грн. за 1 л, на загальну суму 1962 грн., який призначався на потреби Ново-Ушицького відділення поліції Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Крім того, 15.07.2016 протягом робочого дня ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці - у службовому кабінеті № 345, розташованому на третьому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Хмельницькій області за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, видав поліцейському з логістики Ново-Ушицького відділення поліції Дунайвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_16 , який не був проінформований про злочинний намір ОСОБА_7 , талони на пальне (скретч-картки) торгових марок «Техойл» і «WOG» на 200 л бензину А-92, на 140 л бензину А-95, а талони на пальне (скретч-картки) вказаних торгових марок на 60 л бензину А-95 залишив собі для використання у власних потребах.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_7 шляхом зловживання своїм службовим становищем, повторно, незаконно заволодів 60 л бензину А-95, вартістю 19,62 грн. за 1 л, на загальну суму 1177,2 грн., який призначався на потреби Ново-Ушицького відділення поліції Дунайвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Крім того, 05.08.2016 протягом робочого дня ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці - у службовому кабінеті № 345, розташованому на третьому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Хмельницькій області, за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, видав поліцейському з логістики Ново-Ушицького відділення поліції Дунайвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_16 , який не був проінформований про злочинний намір ОСОБА_7 , талони на пальне (скретч-картки) торгових марок «Техойл» і «WOG» на 200 л бензину А-92, на 100 л бензину А-95, а талони на пальне(скретч-картки) вказаних торгових марок на 100 л бензину А-95 залишив собі для використання у власних потребах.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_7 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, повторно, незаконно заволодів 100 л бензину А-95, вартістю 19,62 грн. за 1 л, на загальну суму 1962 грн., який призначався на потреби Ново-Ушицького відділення поліції Дунайвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Крім того, 08.08.2016 протягом робочого дня ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці - у службовому кабінеті № 345, розташованому на третьому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Хмельницькій області, за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, видав поліцейському Ярмолинецького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_15 , який не був проінформований про злочинний намір ОСОБА_7 , талони на пальне (скретч-картки) торгових марок «Техойл» і «WOG» на 200 л бензину А-92, на 200 л дизельного палива, а талони на пальне (скретч-картки) вказаних торгових марок на 100 л бензину А-95 залишив собі для використання у власних потребах.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_7 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, повторно, незаконно заволодів 100 л бензину А-95, вартістю 19,62 грн. за 1 л, яке призначалося на потреби Волочиського відділення поліції Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області, на загальну суму 1962 грн.

Крім того, 17.08.2016 протягом робочого дня ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці - у службовому кабінеті № 345, розташованому на третьому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Хмельницькій області за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, видав начальнику сектору РПП Волочиське відділення поліції Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькі області ОСОБА_17 , який не був проінформований про злочинний намір ОСОБА_7 , талони на пальне (скретч-картки) торгових марок «Техойл» і «WOG» на 200 л бензину А-92, на 200 л бензину А-95, на 140 л дизельного палива, а талони на пальне (скретч-картки) вказаних торгових марок на 100 л бензину А-92, на 200 л бензину А-95, на 60 л дизельного палива залишив собі для використання у власних потребах.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_7 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, повторно, незаконно заволодів 100 л бензину А-92, вартістю 18,36 грн. за 1 л, на загальну суму 1836 грн., 200 л бензину А-95, вартістю 19,62 грн. за 1 л, на загальну суму 3924 грн., 60 л дизельного палива, вартістю 17,02 грн. за 1 л, на загальну суму 1021, 2 грн., а всього пальним, яке призначалося для потреби Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області, на загальну суму 6781,2 грн.

Крім того, 18.08.2016 протягом робочого дня ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці - у службовому кабінеті № 345, розташованому на третьому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Хмельницькій області за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, видав поліцейському з обліку та збереження речових доказів і озброєння Славутського ВП ГУНП в Хмельницькі області ОСОБА_18 , який не був проінформований про злочинний намір ОСОБА_7 , талони на пальне (скретч-картки) торгових марок «Техойл» і «WOG» на 200 л бензину А-92, на 200 л бензину А-95, а талони на пальне (скретч-картки) вказаних торгових марок на 200 л бензину А-92, на 300 л бензину А-95, залишив собі для використання у власних потребах.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_7 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, повторно, незаконно заволодів 200 л бензину А-92, вартістю 18,36 грн. за 1 л, на загальну суму 3672 грн., 300 л бензину А-95, вартістю 19,62 грн. за 1 л, на загальну суму 5886 грн., а всього пальним, які призначалися для потреб Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, на загальну суму 9558 грн.

Крім того, 19.08.2016 приблизно об 11.10 г. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці - у службовому кабінеті № 345, розташованому на третьому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Хмельницькій області за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, видав поліцейському з логістики Ново-Ушицького відділення поліції Дунайвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_16 , який не був проінформований про злочинний намір ОСОБА_7 , талони на пальне (скретч-картки) торгових марок «Техойл» і «WOG» на 200 л бензину А-92, на 200 л бензину А-95, а талони на пальне(скретч-картки) вказаних торгових марок на 100 л бензину А-95 залишив собі для використання у власних потребах.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_7 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, повторно, незаконно заволодів 100 л бензину А-95, вартістю 19,62 грн. за 1 л, на загальну суму 1962 грн., який призначався на потреби Ново-Ушицького відділення поліції Дунайвецького ГУНП в Хмельницькій області.

Крім того, 25.08.2016 приблизно о 12.10 г. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці - у службовому кабінеті № 345, розташованому на третьому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Хмельницькій області за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, видав начальнику сектору РПП Волочиське відділення поліції Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькі області ОСОБА_17 , який не був проінформований про злочинний намір ОСОБА_7 , талони на пальне (скретч-картки) торгових марок «Техойл» і «WOG» на 500 л бензину А-95, а талони на пальне (скретч-картки) вказаних торгових марок на 100 л бензину А-95 залишив собі для використання у власних потребах.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_7 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, повторно, незаконно заволодів 100 л бензину А-95, вартістю 19,62 грн. за 1 л, на загальну суму 1962 грн., який призначався на потреби Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області.

У подальшому, після заволодіння вказаними талонами на пальне (скретч-картками) шляхом зловживання своїм службовим становищем ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, у тому числі шляхом використання для заправлення автомобіля «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого 22.12.2012 року за його матір`ю ОСОБА_19 , та шляхом передачі третім особам, а саме: 22.08.2016 о 12.53 г. ОСОБА_20 , 26.08.2016 о 17.44 г. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_22

03.09.2016 під час обшуку, проведеного в службовому кабінеті № 345 ОСОБА_7 , у адміністративній будівлі ГУНП в Хмельницькій області, за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, у сумці, що належить останньому, виявлені та вилучені талони на паливо WOG А-92 номіналом 20 л у кількості двох штук; талони на паливо WOG А-92 номіналом 10 л у кількості п`яти штук; талон на паливо WOG А-92 номіналом 5 л; талони на паливо WOG А-95 номіналом 20 л у кількості шести штук; талони на паливо WOG А-95 номіналом 10 л у кількості чотирьох штук; талон на паливо WOG ДП номіналом 10 л; талони на паливо ТЕХОЙЛ А-92 номіналом 10 л у кількості чотирьох штук.

Всього ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, незаконно заволодів талонами на пальне на суму 32826,4 грн. та державними коштами на суму 30000 грн., а всього ОСОБА_7 заволодів державним майном на загальну суму 62826,4 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в заволодінні чужим майном, вчиненим шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, повторно, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.191 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що у подальшому, 07.07.2016 р. протягом робочого часу, він, діючи з метою приховання своєї злочинної діяльності, знаходячись на своєму робочому місці - у службовому кабінеті № 345, розташованому на третьому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Хмельницькій області, за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, достовірно знаючи про те, що фактично поліцейський Ярмолинецького відділу поліції ГУНП ОСОБА_15 отримав талони на пальне (скретч-карти) торгових марок «Техойл» і «WOG» на 300 л бензину А-92, на 400 л бензину А-95, на 200 л дизельного палива, діючи умисно, вніс до офіційного документа відомості обліку видачі паливно-мастильних матеріалів Ярмолинецького ВП в Хмельницькій області за липень 2016 р. завідомо неправдиві відомості про отримання останнім талонів на пальне (скетч-карти) зазначених торгових марок на 400 л бензину А-92, на 500 л бензину А-95, на 300 л дизельного палива і підписав від свого імені у графі: «Відомість перевірив».

Продовжуючи свої протиправні дії, 07.07.2016 р. протягом робочого часу ОСОБА_7 , з метою приховання своєї злочинної діяльності, знаходячись на своєму робочому місці - у службовому кабінеті № 345, розташованому на третьому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Хмельницькій області, за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, достовірно знаючи про те, що фактично поліцейський з логістики Ново-Ушицького відділення поліції Дунайвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_16 отримав талони на пальне (скретч-карти) торгових марок «Техойл» і «WOG» на 400 л бензину А-92, на 400 л бензину А-95, діючи умисно, вніс до офіційного документа відомості обліку видачі паливно-мастильних матеріалів Ново-Ушицьким ВП за липень 2016 р. завідомо неправдиві відомості про отримання останнім талонів на пальне (скетч-карти) зазначених торгових марок на 400 л бензину А-92, на 500 л бензину А-95 і підписав від свого імені у графі: «Відомість перевірив».

Продовжуючи свої протиправні дії, 15.07.2016 р. протягом робочого часу ОСОБА_7 , з метою приховання своєї злочинної діяльності, знаходячись на своєму робочому місці - у службовому кабінеті № 345, розташованому на третьому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Хмельницькій області, за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, достовірно знаючи про те, що фактично поліцейський з логістики Ново-Ушицького відділення поліції Дунайвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_16 , отримав талони на пальне (скретч-карти) торгових марок «Техойл» і «WOG» на 200 л бензину А-92, на 140 л бензину А-95, діючи умисно, вніс до офіційного документа відомості обліку видачі паливно-мастильних матеріалів Ново-Ушицьким ВП за липень 2016 р. завідомо неправдиві відомості про отримання останнім талонів на пальне (скетч-карти) зазначених торгових марок на 200 л бензину А-92, на 200 л бензину А-95 і підписав від свого імені у графі: «Відомість перевірив».

Продовжуючи свої протиправні дії, 05.08.2016 р. протягом робочого часу ОСОБА_7 , з метою приховання своєї злочинної діяльності, знаходячись на своєму робочому місці - у службовому кабінеті № 345, розташованому на третьому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Хмельницькій області за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, достовірно знаючи про те, що фактично поліцейський з логістики Ново-Ушицького відділення поліції Дунайвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_16 отримав талони на пальне (скретч-карти) торгових марок «Техойл» і «WOG» на 200 л бензину А-92, на 100 л бензину А-95, діючи умисно, вніс до офіційного документа відомості обліку видачі паливно-мастильних матеріалів Ново-Ушицьким ВП за серпень 2016 р. завідомо неправдиві відомості про отримання останнім талонів на пальне (скетч-карти) зазначених торгових марок на 200 л бензину А-92, на 200 л бензину А-95 і підписав від свого імені у графі: «Відомість перевірив».

Продовжуючи свої протиправні дії, 08.08.2016 р. протягом робочого часу ОСОБА_7 , з метою приховання своєї злочинної діяльності, знаходячись на своєму робочому місці - у службовому кабінеті № 345, розташованому на третьому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Хмельницькій області за адресою: м. Хмельницький, вул.Зарічанська, 7, достовірно знаючи про те, що фактично поліцейський Ярмолинецького відділу поліції ГУНП ОСОБА_15 отримав талони на пальне (скретч-карти) торгових марок «Техойл» і «WOG» на 200 л бензину А-92, на 200 л дизельного палива, діючи умисно, вніс до офіційного документа відомості обліку видачі паливно-мастильних матеріалів Ярмолинецького ВП в Хмельницькій області за серпень 2016 р. завідомо неправдиві відомості про отримання останнім талонів на пальне (скетч-карти) зазначених торгових марок на 200 л бензину А-92, на 100 л бензину А-95, на 200 л дизельного палива і підписав від свого імені у графі: «Відомість перевірив».

Продовжуючи свої протиправні дії, 17.08.2016 р. протягом робочого часу ОСОБА_7 , з метою приховання своєї злочинної діяльності, знаходячись на своєму робочому місці - у службовому кабінеті № 345, розташованому на третьому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Хмельницькій області за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, достовірно знаючи про те, що фактично начальник сектору РПП Волочиське відділення поліції Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькі області ОСОБА_17 , отримав талони на пальне (скретч-карти) торгових марок «Техойл» і «WOG» на 200 л бензину А-92, на 200 л бензину А-95, на 140 л дизельного палива, діючи умисно, вніс до офіційного документа відомості обліку видачі паливно-мастильних матеріалів Волочиським ВП за серпень 2016 р. завідомо неправдиві відомості про отримання останнім талонів на пальне (скетч-карти) зазначених торгових марок на 300 л бензину А-92, на 400 л бензину А-95, на 200 л дизельного палива і підписав від свого імені у графі: «Відомість перевірив».

Продовжуючи свої протиправні дії, 18.08.2016 р. протягом робочого часу ОСОБА_7 , з метою приховання своєї злочинної діяльності, знаходячись на своєму робочому місці - у службовому кабінеті № 345, розташованому на третьому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Хмельницькій області за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, достовірно знаючи про те, що фактично поліцейський з обліку та збереження речових доказів і озброєння Славутського ВП ГУНП в Хмельницькі області ОСОБА_18 отримав талони на пальне (скретч-карти) торгових марок «Техойл» і «WOG» на 300 л бензину А-92, на 300 л бензину А-95, на 300 л дизельного палива, діючи умисно, вніс до офіційного документа відомості обліку видачі паливно-мастильних матеріалів Славутським ВП за серпень 2016 р. завідомо неправдиві відомості про отримання останнім талонів на пальне (скетч-карти) зазначених торгових марок на 500 л бензину А-92, на 500 л бензину А-95, на 300 л дизельного палива і підписав від свого імені у графі: «Відомість перевірив».

Продовжуючи свої протиправні дії, 19.08.2016 р. протягом робочого часу ОСОБА_7 , з метою приховання своєї злочинної діяльності, знаходячись на своєму робочому місті - у службовому кабінеті № 345, розташованому на третьому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Хмельницькій області за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, достовірно знаючи про те, що фактично поліцейський з логістики Ново-Ушицького відділення поліції Дунайвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_16 , отримав талони на пальне (скретч-карти) торгових марок «Техойл» і «WOG» на 200 л бензину А-92, на 200 л бензину А-95, діючи умисно, вніс до офіційного документа відомості обліку видачі паливно-мастильних матеріалів Ново-Ушицьким ВП за серпень 2016 р. завідомо неправдиві відомості про отримання останнім талонів на пальне (скетч-карти) зазначених торгових марок на 200 л бензину А-92, на 300 л бензину А-95 і підписав від свого імені у графі: «Відомість перевірив».

Продовжуючи свої протиправні дії, 25.08.2016 р. протягом робочого часу ОСОБА_7 , з метою приховання своєї злочинної діяльності, знаходячись на своєму робочому місці - у службовому кабінеті № 345, розташованому на третьому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Хмельницькій області за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, достовірно знаючи про те, що фактично начальник сектору РПП Волочиське відділення поліції Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькі області ОСОБА_17 отримав талони на пальне (скретч-карти) торгових марок «Техойл» і «WOG» на 500 л бензину А-92, діючи умисно, вніс до офіційного документа відомості обліку видачі паливно-мастильних матеріалів Волочиським ВП за серпень 2016 р. завідомо неправдиві відомості про отримання останнім талонів на пальне (скетч-карти) зазначених торгових марок на 600 л бензину А-92 і підписав від свого імені у графі: «Відомість перевірив».

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України.

Виправдовуючи ОСОБА_7 , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що дослідженими та оціненими судом доказами, з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, винуватість ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні за ч.3ст.191,ч.1ст.366 КК України, поза розумним сумнівом, не доведена, у зв`язку з чим він підлягає виправданню, на підставі п.3ч.1 ст.373 КПК України, тобто у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції вказав, що висновки органу досудового розслідування про винуватість ОСОБА_23 у пред`явленому обвинуваченні ґрунтувались виключно на припущеннях, не підтверджених належними, допустимими та достатніми доказами. Залишились недоведеними не тільки умисел, протиправний характер дій обвинуваченого, вид і розмір заподіяної шкоди, а й сам факт заподіяння будь-якої шкоди державі.

Не погоджуючись з таким рішенням місцевого суду, заступник начальника відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 191 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням адміністративно-господарських та організаційної розпорядчих обов`язків строком на 3 роки, за ч. 1 ст. 366 КК України - 1 рік обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов`язків строком на 1 рік. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов`язків на 3 роки.

Прокурор уважає, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону та неправильно застосувано закон України про кримінальну відповідальність.

Апелянт вказує, що під час ухвалення вироку судом безпідставно не взято до уваги та не надано, належним чином, оцінку ряду доказів сторони обвинувачення, які об`єктивно доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Зокрема, суд зазначив, що на підтвердження обвинувачення ОСОБА_7 у незаконному завоводінні державними коштами в сумі 30000 грн. шляхом зловживання своїм службовим становищем прокурором суду представлені, в якості доказів фактичні дані з документів, а саме: 8 договорів між УМВС в Хмельницькій області та ФОП ОСОБА_10 про закупівлю товарів за державні кошти, накладних щодо поставки продуктів за такими договорами, платіжних доручень, актів списання, договорів щодо тимчасового зберігання продуктів, протокол огляду домоволодіння приватного підприємця ОСОБА_10 від 03.09.2016; протокол огляду документів від 06.09.2016; протокол огляду від 06.10.2016 журналу обліку і реєстрації документів договірно-правового характеру; протокол тимчасового доступу від 05.10.2016року, 04.11.2016 року до документів, а також показання свідків. На думку сторони обвинувачення, такі відомості дійсно підтверджують, що в період з лютого по вересень 2015 року, включно, управлінням МВС України в Хмельницькій області здійснювалась закупівля продуктів харчування у ФОП ОСОБА_10 для забезпечення працівників управління, які відряджалися в зону АТО. На виконання таких договорів ОСОБА_9 , від імені своєї дружини - ФОП ОСОБА_10 , здійснював відповідно, поставки продуктів харчування в день відправки працівників в зону АТО, а управління МВС України в Хмельницькій області приймання таких продуктів, розрахунки за поставлену продукцію та в подальшому списання виданих бійцям продуктів. Не заперечував, а підтверджував в суді такі обставини і сам обвинувачений ОСОБА_7 .

Водночас суд безпідставно не прийняв до уваги, визнавши не послідовними, показання свідка ОСОБА_9 , який у ході допиту в судовому засіданні, однозначно і неодноразово повідомляв суду, що під час виконання вищевказаних договорів про поставку продуктів харчування він декілька разів приблизно 5 чи 6 разів передавав ОСОБА_7 грошові кошти, точну кількість яких не пам`ятає, приблизно по 1000 чи 1500 грн, взамін поставленого управлінню та прийнятого ним на зберігання хліба, який він реалізовував. Не оцінив при цьому, що у частині досліджених в суді накладних, укладених на виконання договорів, відповідно до яких визначено поставку одразу значної кількості хліба, на весь період відрядження працівників у зону АТО, який, як слідує з показань ОСОБА_9 , дійсно не поставлявся, а грошові кошти за нього, за вказівкою ОСОБА_7 передавалися йому.

Не оцінив суд і показань ОСОБА_10 , згідно з якими, перелік продуктів її чоловік ОСОБА_9 узгоджував саме з ОСОБА_7 , що підтвердив і сам ОСОБА_9 .

Відтак, безпідставним є висновок суду про відсутність недопоставок продукції по зазначених договорах та відсутність фактів неналежного виконання зобов`язання за вищевказаними договорами, які, як пояснив ОСОБА_9 , безумовно були, зокрема по хлібу, який фактично не постачався на весь період відрядження, а він переводив його у гроші і віддавав їх ОСОБА_7 , за його попереднім погодженням.

Крім того, суд безпідставно прийшов до висновку, що дослідженими доказами не підтверджено пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення у заволодінні пальним, шляхом незаконного привласнення талонів на пальне (скретч-карток) торгових марок «Техойл» та «WOG» та службове підроблення відомостей про видачу паливно-мастильних матеріалів, а показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які, як зазначив сам суд у вироку, підтвердили випадки, коли під час отримання талонів на пальне у ОСОБА_7 в 2016 році, останній видавав талони не в повній кількості згідно з відомостями видачі та свідка ОСОБА_24 , який підтвердив такі факти, зі слів ОСОБА_16 , безпідставно визнав не конкретними та суперечливими.

Оцінюючи ці показання і вважаючи, що вони суперечать та спростовуються іншими доказами, зокрема через невідповідність їх інвентаризаційним описам ТМЦ станом на 01.11.2016 року Ново-Ушицького ВП ГУНП в Хмельницькій області та Волочиського ВнП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області, згідно з якими, недостач пального в їхніх підрозділах у звітний період не було, суд не врахував і не оцінив показання свідка ОСОБА_24 , який чітко вказав, що гасив недостачі пального за власний рахунок, тому вони і не виникали. Свідок ОСОБА_16 чітко і конкретно показав, що було три випадки, коли під час отримання талонів на пальне ОСОБА_7 недодав йому талонів, один раз на 40 літрів бензину, інші два по 60 літрів бензину. Про таку нестачу він доповідав своєму керівнику ОСОБА_24 , який її покривав. Аналогічні показання надав свідок ОСОБА_17 , однак вказані показання також безпідставно визнані судом неконкретними та сумнівними, оскільки свідком, як на досудовому розслідуванні так і в суді надавалися послідовні показання настільки, наскільки він пригадував на час їх надання. Апелянт стверджує, що епізоди недодачі талонів на пальне ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , заволодіння талонами на пальне та службове підроблення відомостей про видачу цим особам талонів є безумовно доведеними, у тій кількості, яку вони однозначно підтвердили під час допитів у судових засіданнях, і ці показання узгоджуються з пред`явленим обвинуваченням.

Окрім того, суд не дав належної оцінки протоколу невідкладного обшуку від 03.09.2016 року у службовому кабінеті ОСОБА_7 , в приміщенні ГУНП в Хмельницькій області за адресою м. Хмельницький, вул. Зарічанська 7, протоколам огляду від 05.09.2016 року, вилучених під час обшуку у службовому кабінеті ОСОБА_7 талонів на пальне, та й самим дослідженим у судовому засіданні речовим доказам - талонам на пальне, а також наданою свідком ОСОБА_22 картці на пальне на 10 літрів, якою, як повідомив він в суді, влітку 2016 року ОСОБА_7 розрахувався з ним за чистку акваріума.

Як доведено цими доказами, саме в особистих речах, у сумці ОСОБА_7 , 03.09.2016 було виявлено та вилучено талони на пальне під час обшуку, проведеного у - службовому кабінеті № 345 ОСОБА_7 , в адміністративній будівлі ГУНП в Хмельницькій області за адресою м. Хмельницькій, вул. Зарічанська, 7, на паливо WOG А-92 номіналом 20 л, у кількості двох штук; талони на паливо WOG А-92 номіналом 10 л у кількості п`яти штук; талон на паливо WOG А-92 номіналом 5 л; талони на паливо WOG А-95 номіналом 20 л у кількості шести штук; талони на паливо WOG А-95 номіналом 10 л у кількості чотирьох штук; талон на паливо WOG ДП номіналом 10 л; талони на паливо ТЕХОЙЛ А 92 номіналом 10 л у кількості чотирьох штук.

Відповідно до показань самого ОСОБА_7 , наданих у суді та зазначених у вироку, частина вилучених в його особистих речах талонів (скретч-карток) на пальне, зокрема торгової марки «WOG» дійсно належала ГУНП в Хмельницькій області, які він отримав для видачі у випадках оперативних потреб, про що розписався у звітних документах.

При цьому суд не врахував, що відповідно до показань обвинуваченого та й матеріалів кримінального провадження за ОСОБА_7 , як за матеріально- відповідальною особою жодної недостачі не встановлено (що підтвердив і сам обвинувачений в судовому засіданні), хоча така мала б бути, враховуючи кількість талонів на пальне, що належали ГУНП в Хмельницькій області і були виявлені в особистих речах обвинуваченого, оскільки пальне за цими картками об`єктивно так і не було заправлене у службові автомобілі та не могло бути списано відповідно до їх пробігу.

При цьому заперечення обвинуваченого в ході його допитів в судових засіданнях щодо заволодіння талонами (скретч-картками) на пальне, які виділялись для потреб управління МВС в Хмельницькій області та його територіальних підрозділів, з посиланням на відсутність фактів відповідних нестач суд оцінив без врахування інших досліджених доказів, зокрема показань свідка ОСОБА_24 , який вказав, що вказані недостачі пального він гасив за власний кошт.

Необ`єктивну оцінку надав суд і дослідженим 24.09.2019 в судовому засіданні і здобутих за клопотанням сторони захисту доказам - інвентаризаційним описам територіальних підрозділів поліції на 01.11.2016, які не є доказом витрачання пального, виділеного у період вчинення обвинуваченим злочинів (з липня по серпень 2016 року), а є лише документами звірки фактичної наявності матеріальних цінностей із даними бухгалтерського обліку на певну дату, яка не має жодного відношення до інкримінованих кримінальних правопорушень.

Окрім того, суд не врахував, що саме через службове підроблення ОСОБА_7 , тобто відображення кількості пального відповідно до його розподілу по підрозділам, а не по факту видачі талонів, враховуючи подання підрозділами документів на списання розподіленого пального на існуючий відповідний кілометраж пробігу службових автомобілів, у тому числі і заправлений за власний кошт працівників, як до прикладу ОСОБА_24 , недостачі і не могли виникнути.

Відтак суд безпідставно не оцінив критично показання обвинуваченого, проте, вони об`єктивно містили суперечності і вказували саме на заволодіння талонами на пальне торгової марки «WOG», що дійсно належали ГУНП в Хмельницькій області, і були виявлені у сумці ОСОБА_7 , недостачі яких, так і не було встановлено, оскільки вони були видані і списані по документам.

Безпідставними є висновки суду, щодо необхідності доведення належності талонів (скретч-карток) на пальне ГУПН в Хмельницькій області за номерами, оскільки облік розподіленого Національною поліцією пального, відповідно до досліджених доказів, показань свідка ОСОБА_25 та й самого обвинуваченого вівся лише по кількості та видах пального. На доведення факту службового підроблення суду представлено оригінали відомостей, а також свідчення про невідповідність кількості пального зазначеного у них фактичній кількості отриманого свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_24 .

Крім того, не відповідають вимогам КПК України і висновки суду щодо законності здобуття доказів у ході проведення НСРД та визнання недопустимим протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю місця від 03.09.2016 з додатками у вигляді оригіналу носія- жорсткого диску Тозhіbа DТО1 АСА 100 та дисків Н/П)-К №,№ 10т, 11т. На доказ законності здобуття доказів, в ході проведення НСРД і здійснення негласних слідчих розшукових дій щодо ОСОБА_7 прокурорами надано і долучено до матеріалів розсекречені клопотання слідчого та ухвали апеляційного суду м. Києва від 29.07.2016, відповідно до яких, судом задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах від 29.07.2016 і надано дозвіл на проведення негласних слідчих розшукових дій у кримінальному провадженні №0000971 від 08.04.2016 - обстеженні публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи, а також аудіо-, відеоконтролю місця, шляхом таємного проникнення в нього, у тому числі з використанням технічних засобів. При цьому у мотивувальній частині клопотання та ухвалі суду зазначено, що як встановлено досудовим розслідуванням, на той час, ОСОБА_7 разом з іншими особами організували схему незаконного збагачення шляхом перерахування державних коштів на загальну суму понад 200 тис. грн. на рахунок приватного підприємця ОСОБА_10 , тобто викладено обставини, для розслідування яких брався судовий дозвіл і за якими у подальшому, в ході слідства ОСОБА_7 повідомлено про підозру саме у кримінальному провадженні №0000971 від 08.04.2016, але в розмірах які встановлені достатніми доказами на час повідомлення про підозру із кваліфікацією цих дій за ч. 3 ст. 191 КК України. Наведені у вироку судом як доводи прийняття рішення про визнання недопустимим результатів проведення НСРД факти реєстрації у Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України під № № 0002839, 0002840, оскільки реєстрація злочинів була за ч. 3 ст. 365 КК України, але, у тому числі, розслідуваних за цією статтею обставин (перерахування державних коштів на загальну суму понад 200 тис. грн. на рахунок приватного підприємця ОСОБА_10 ), не свідчить про недопустимість доказів, а вказує лише на рішення слідчого про кваліфікацію дій, для розслідування яких отримувалися судовий дозвіл на проведення НСРД відповідно до порядку встановленого Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань в редакції наказу Генерального прокуратури України від 06.04.2016 № 139, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 р. за № 680/28810. При цьому суд не прийняв до уваги, що у витягу з ЄРДР за ознаками ч. 3 ст. 191 КК України внесені відомості щодо заволодіння ОСОБА_26 державними грошовими коштами, що у подальшому були перераховані на рахунок ОСОБА_10 , тобто ті ж відомості, для розслідування яких отримано дозвіл суду на проведення НСРД. Виділення постановою прокурора від 27.12.2016, в окреме провадження матеріалів досудового розслідування про вчинення ОСОБА_26 кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України здійснене з дотриманням вимог ст. 217 КПК України, і здійснене з метою завершення досудового розслідування щодо підозрюваного. 29.12.2016 року у виділеному та об`єднаному кримінальному провадженні згідно ЄРДР №0004096 від 27.12.2016 про вчинення ОСОБА_26 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, складено обвинувальний акт, який скеровано для суду, при цьому у кримінальному провадженні №0000971 від 08.04.2016 за ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 203-2 КК України розслідування продовжувалось. З огляду на викладене, суд безпідставно визнав обґрунтованими доводи сторони захисту про недопустимість доказів, а саме відомостей протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю місця від 03.09.2016 з додатками у вигляді оригіналу носія-жорсткого диску та дисків у зв`язку з невиконання органом досудового розслідування вимог ч. 1 ст. 257 КПК України.

Предметом заволодіння у обвинуваченні ОСОБА_7 у кримінальному правопорушенні з матеріальним складом, передбаченим ч. З ст. 191 КК України, є грошові кошти та талони (скретч-картки) на пальне, вартість якого встановлена, з урахуванням кількості літрів пального у вигляді талонів (скретч- карток) та його вартості на час заволодіння, підтвердженої відповідною довідкою підрозділу Національної поліції України, яка надана суду і досліджена у судовому засіданні. Тому доводи суду, щодо необхідності проведення експертизи, надання акту ревізії чи ненадання суду жодного документа, що підтверджує розмір заподіяних державі збитків, та висновки суду щодо неспростовності заяв та тверджень сторони захисту про відсутність факту заподіяння матеріальної шкоди державі з посиланням на результати ревізій територіальних управлінь поліції за 2016 рік є безпідставними.

Також, висновки суду щодо неправильної кваліфікації дій, пов`язаних із заволодінням у 2015 році шляхом зловживання службовим становищем державними грошовими коштами в сумі 30000 грн, які виділялись для забезпечення продуктами харчування учасників АТО є необґрунтованими, оскільки органом досудового розслідування при кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 191 КК України, за ознакою повторності, було враховано роз`яснення Верховного Суду України зазначені у постанові № 7 від 04.06.2010 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», у якій визначено, що якщо злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину (наприклад, три крадіжки, поєднані з проникненням у житло, п`ять розбоїв, вчинених організованою групою, тощо), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України.

Не прийнято судом і доводи прокурора щодо встановлення часу вчинення службового підроблення у відомості видачі від 22.08.2016, згідно з протоколом НСРД, саме 25.08.2016, коли ОСОБА_17 отримував талони на пальне в кабінеті ОСОБА_7 .

Не взято до уваги судом і те, що за змістом обвинувального акту розписано спосіб заволодіння пальним, через заволодіння талонами на пальне (скретч-картками), фактично не виданих ОСОБА_7 матеріально-відповідальним особам, але включених, шляхом службового підроблення у відповідні відомості у кількісному виразі (літрах).

На думку прокурора висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. ст. 409, 411 КПК України є однією з підстав для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав, думку обвинуваченого та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечили, частково дослідивши докази, в порядку ч.3 ст.404 КПК України, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом п.3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється, зокрема, у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи виправданою, зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

У п. 146 справи «Барбера, Мессегуэ и Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, ухвалюючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 , даних вимог законів та Конституції України дотримався в повному обсязі.

Як убачається зі змісту вироку суду, місцевий суд повно та всебічно дослідив усі обставини кримінального провадження і дав їм вірну правову оцінку.

Висновки суду першої інстанції про недоведеність, що в діянні обвинуваченого є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України - відповідають матеріалам кримінального провадження і ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах.

Суд врахував, що ОСОБА_7 , в судовому засіданні, категорично заперечував свою причетність до інкримінованих йому злочинів, отримання грошових коштів від ОСОБА_9 та заволодіння державними коштами, які виділялись для забезпечення продуктами харчування працівників УМВС України в Хмельницькій області, які відряджались в зону АТО. При цьому, показав, що договора про поставку продуктів харчування УМВС в Хмельницькій області з ФОП ОСОБА_9 укладались, ще до його призначення керівником управління матеріального забезпечення, в липні 2015 року. Близьких стосунків з ОСОБА_9 він не мав. Забезпечення працівників УМВС, які відряджались в зону АТО здійснювалось за нормами, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України №426 від 29.03.2002 року. Спочатку здійснювалась поставка продуктів харчування і лише після цього оплата їх вартості за державні кошти. Продукти харчування ОСОБА_9 передавав матеріально-відповідальній особі ОСОБА_27 . Угоди на поставку продуктів перевірялись юридичним відділом та бухгалтерією управління. Оплата по договорам здійснювалась через казначейство. В січні-лютому 2016 року в УМВС України в Хмельницькій області проводилась ревізія господарської діяльності управління вищестоящим органом, в ході якої, в тому числі перевірялись питання витрати бюджетних коштів на забезпечення продуктами харчування працівників УМВС, які відряджалися в зону АТО. При цьому, недостач чи інших порушень виявлено не було.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 заперечив, інкриміноване йому, за вищевикладених обставин, заволодіння талонами (скретч-картками) на пальне. При цьому показав, що розподіл пального між територіальними підрозділами ГУНП в Хмельницькій області затверджувався начальником управління. Безпосередньо у нього відповідальні особи отримували талони на пальне по видатковим відомостям, які затверджувались керівником управління, фактів недостачі талонів не було. Він, як матеріально-відповідальна особа, відповідно до своїх посадових повноважень, мав право на отримання для видачі так і зберігання таких матеріальних цінностей, необхідність в чому за специфікою діяльності підрозділів Національної поліції, виникала, зокрема, для оперативного вирішення потреб у додатковому забезпеченні пальним у невідкладних випадках. Частина, вилучених в його особистих речах, талонів (скретч-карток) на пальне, зокрема, торгової марки «WOG» дійсно належала ГУНП в Хмельницькій області, які він отримав для видачі у випадках оперативних потреб, про що розписався у звітних документах, а інша частина різних торгових марок і зокрема « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які не виділялись для потреб управління МВС були його особистими, які він придбав за власні кошти для особистого використання. Привласнення талонів (скретч-карток) на пальне, які виділялись для потреб управління МВС в Хмельницькій області та його територіальних підрозділів заперечує, посилаючись на відсутність фактів відповідних нестач. Крім того, заперечував свою винуватість у службовому підробленні за ч.1 ст.366 КК України, стверджуючи, що у звітних документах відображав об`єктивні відомості щодо кількості виданого пального.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив вказані обставини.

Як свідчать дані журналу судового засідання, носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії та зміст вироку, суд при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 встановив фактичні обставини, дослідив усі обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у кримінальному провадженні, повно й усебічно перевірив зібрані докази, які були надані сторонами кримінального провадження, і дав їм у сукупності належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, на що вказує наведений у вироку розгорнутий аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів, та обґрунтовано виправдав ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, на підставі п.3ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з не доведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінальних правопорушень.

Ухвалюючи в кримінальному провадженні саме виправдувальний вирок, з наведених підстав, суд зазначив, що досудове розслідування проведено не повно і однобічно, крім того, очевидно, упереджено, так як необхідні і обов`язкові слідчі (розшукові) дії не проведені, а окремі з доказів, які сторона обвинувачення подала суду, на підтвердження пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, викликають у суду сумніви, щодо їх достовірності, а також законності здобуття, у зв`язку з чим визнаються судом недопустимими та не приймаються до уваги. Окремі з представлених доказів не тільки не підтверджують обвинувачення ОСОБА_7 , а навпаки спростовують його.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ №1384 о/с від 16.07.2015 року підполковника міліції ОСОБА_7 призначено начальником управління матеріального забезпечення Управління МВС України у Хмельницькій області. Згідно з наказом Національної поліції України №24 о/с від 07.11.2015 року ОСОБА_7 призначено начальником управління логістики та матеріально-технічного забезпечення Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та присвоєно спеціальне звання «полковник поліції».

Як убачається з досліджених судом першої та апеляційної інстанції доказів, на підтвердження обвинувачення ОСОБА_7 у незаконному заволодінні державними коштами в сумі 30000 грн., шляхом зловживання своїм службовим становищем, прокурором суду представлені, в якості доказів, фактичні дані з документів, а саме: 8 договорів між УМВС в Хмельницькій області та ФОП ОСОБА_10 про закупівлю товарів за державні кошти №49 від 25.02.2015 року на суму 17742 грн., №72 від 18.03.2015 року на суму 30766 грн., №112 від 27.04.2015 року на суму 24973 грн., №122 від 12.05.2015 року на суму 41045 грн., №133 від 08.06.2015 року на суму 36108 грн., №151 від 13.07.2015 року на суму 55770 грн., №170 від 11.08.2015 року на суму 73221 грн., №195 від 14.09.2015 року на суму 52674 грн., накладних щодо поставки продуктів за такими договорами, платіжних доручень щодо оплати поставлених продуктів за вказаними договорами, довіреностей на отримання матеріально відповідальною особою від УМВС в Хмельницькій області ОСОБА_27 від ФОП ОСОБА_10 продуктів харчування, актів списання продуктів харчування комісією УМВС в Хмельницькій області, договорів щодо тимчасового зберігання продуктів, а також показань свідків: приватних підприємців - ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , працівників УМВС України в Хмельницькій області - ОСОБА_12 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_27 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 .

Такі відомості дійсно підтверджують, що в період з лютого по вересень 2015 року, включно, управлінням МВС України в Хмельницькій області здійснювалась закупівля продуктів харчування у ФОП ОСОБА_10 для забезпечення працівників управління, які відряджалися в зону АТО. На виконання таких договорів ОСОБА_9 , від імені своєї дружини - ФОП ОСОБА_10 , здійснював, відповідно, поставки продуктів харчування в день відправки працівників в зону АТО, а управління МВС України в Хмельницькій області приймання таких продуктів, розрахунки за поставлену продукцію та в подальшому списання виданих бійцям продуктів.

Крім того, такі обставини підтверджуються і даними: протоколу огляду домоволодіння приватного підприємця ОСОБА_10 від 03.09.2016 щодо характеру і законності здійснюваної підприємницької діяльності; протоколу огляду документів від 06.09.2016, витребуваних з управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Хмельницькій області; протоколу огляду від 06.10.2016, журналу обліку і реєстрації документів договірно-правового характеру; протоколу тимчасового доступу від 05.10.2016, інформації та виписок з ПАТ «Приватбанк» ОСОБА_10 ; протоколу тимчасового доступу від 04.11.2016 до документів УМВС України в Хмельницькій області щодо руху грошових коштів по рахунках управління, які обслуговуються казначейською службою.

Не заперечував, а підтверджував в суді першої та апеляційної інстанції такі обставини і обвинувачений ОСОБА_7 .

Суд прийшов до правильного висновку, що встановлений органом досудового розслідування та підтверджений вищевказаними банківськими роздруківками щодо руху коштів факт зняття ОСОБА_9 , у вказані дні, грошових коштів з власного банківського рахунку, сам по собі, без підтвердження та узгодженості з іншими доказами, не може в достатній мірі та переконливо свідчити про передачу, в зазначені дні грошових коштів ОСОБА_7 , а тому розцінив його, як припущення органу досудового розслідування.

Суд першої інстанції, по вказаному епізоду обвинувачення, обґрунтовано дійшов висновку про те, що ці докази не підтверджують вчинення ОСОБА_7 , зазначених в обвинувальному акті протиправних дій та інкримінованих йому заволодіння державними коштами в сумі 30000 грн., шляхом зловживання службовим становищем

Як слідує з аналізу наведених доказів, зобов`язання за вищевказаними договорами про поставку продуктів харчування сторонами були виконані в повному обсязі та належним чином. Будь-яких претензій з приводу невиконання таких договорів, як то недопоставка продукції і, як наслідок виникнення нестачі чи неналежна якість продуктів, або ж заборгованість по розрахунках за поставлену продукцію між УМВС України в Хмельницькій області та ФОП ОСОБА_10 не було. Відомостей про незаконне заволодіння майном, чи заподіяну шкоду державі, або ж будь-які інші порушення при укладенні чи виконанні вказаних договорів ОСОБА_7 , в представлених суду документах не міститься, не підтвердили таких фактів суду і свідки, зокрема, ОСОБА_12 , який будучи виконувачем обов`язків начальника управління укладав ряд договорів від імені УМВС України в Хмельницькій області з ФОП ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , на той час, начальник відділу фінансового забезпечення, ОСОБА_39 , на той час, начальник матеріального забезпечення УМВС України в Хмельницькій області, ОСОБА_40 -начальник юридичного відділу, ОСОБА_28 , на той час, член комісії зі списання продуктів харчування для учасників АТО, ОСОБА_27 начальник центру обслуговування підрозділів, який, як матеріально- відповідальна особа, безпосередньо, здійснював прийом- видачу продуктів харчування та контроль за їх кількістю та якістю, ОСОБА_41 -головний спеціаліст відділу обліку управління фінансового забезпечення.

Свідки ОСОБА_42 та ОСОБА_43 - працівники управління МВС України в Хмельницькій області, які відряджались в зону АТО, заперечували будь-які факти недостачі чи недопоставки, як продуктів харчування так і інших видів забезпечення їхніх підрозділів та будь-які скарги особового складу з цього приводу. При цьому відзначали додаткову активну підтримку ОСОБА_7 їх забезпечення необхідним майном, під час перебування в АТО.

За показаннями свідка ОСОБА_9 , під час виконання договорів про поставку продуктів харчування, він декілька разів приблизно 5 чи 6 передавав ОСОБА_7 грошові кошти, приблизно по 1000 чи 1500 грн., взамін раніше поставленого управлінню та прийнятого ним на зберігання хліба, який він реалізовував.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив такі показання свідка ОСОБА_9 , посилаючись на те, що вони є не послідовними, в частині загальної суми переданих ОСОБА_7 коштів, як то 10000 грн., 20000 грн. та 30000 грн., про що, зі слів ОСОБА_9 , він повідомляв під час досудового розслідування та приблизно 10000 грн., про що повідомив в суді, крім того не конкретними щодо часу та місця передачі таких коштів обвинуваченому, про що свідок повідомити не зміг, пославшись на те, що не пам`ятає.

Пояснення ОСОБА_9 про те, що він надавав та змінював такі показання органу досудового розслідування під психологічним тиском, обґрунтовано викликали у суду сумнів в їх достовірності.

Як убачається з досліджених доказів, в ході судового та апеляційного розгляду, такі показання ОСОБА_9 спростовуються іншими доказами, а саме вищевказаними показаннями свідків та документами щодо відсутності недостач чи недопоставок продуктів, крім того не узгоджуються з пред`явленим ОСОБА_7 обвинуваченням.

З наведених підстав, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що зазначені докази, по цьому епізоду обвинувачення, є належними та допустимими, доводять винуватість ОСОБА_7 у незаконному заволодінні державними коштами в сумі 30000 грн. не заслуговують на увагу, з огляду на те, що вони не підтверджують недостачу державних коштів, які виділялись УМВС України в Хмельницькій області на фінансування і матеріально-технічне забезпечення міліції, або неналежне виконання договорів між УМВС України в Хмельницькій області та ФОП ОСОБА_10 на закупівлю товарів за державні кошти. Крім того колегія суддів зауважує, що з обвинувачення ОСОБА_7 , з приводу заволодіння ним державними коштами в сумі 30000 грн., не вбачається виписаний механізм вчинення ним цього злочину, зокрема який товар був недопоставлений ФОП ОСОБА_10 УМВС України в Хмельницькій області, або в меншій кількості, за який ОСОБА_44 , на думку сторони обвинувачення, передав ОСОБА_7 30000грн. Цих обставин інкримінованого злочину, з обвинувального акта не вбачається.

Твердження прокурора про не спростування ОСОБА_7 показань свідка ОСОБА_9 , з приводу надання йому коштів, колегією суддів відхиляються, оскільки як ОСОБА_7 так і свідок ОСОБА_9 повідомили суду першої інстанції про тиск правоохоронних органів на ОСОБА_9 , з метою отримання від нього підтвердження передачі коштів ОСОБА_7 . Відповідно, показання ОСОБА_9 про передачу зазначених коштів, з огляду на відсутність недостачі держаних коштів чи недопоставленої продукції УМВС України в Хмельницькій області, по вказаних договорах з ФОП ОСОБА_10 , у колегії суддів викликають сумнів.

Місцевий суд правильно оцінив показання обвинуваченого ОСОБА_7 про його невинуватість в інкримінованому злочині, по вказаному епізоді, і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вони не спростовуються сукупністю всіх доказів, здобутих у кримінальному провадженні. Доводи апеляційної скарги прокурора про протилежне не заслуговують на увагу.

Судом першої інстанції також були досліджені докази, представлені прокурором, на підтвердження обвинувачення ОСОБА_7 у заволодінні пальним, шляхом незаконного привласнення талонів на пальне (скретч-картками) торгових марок «Техойл» та «WOG» на суму 32826, 4 грн., наданих Національною поліцією України для потреб обласних управлінь та територіальних структурних підрозділів в липні-серпні 2016, а саме, фактичні данні з наступних документів:

- протоколу невідкладного обшуку від 03.09.2016 в службовому кабінеті №7, буд.33, по вул. Коцюбинського м. Хмельницький, у ОСОБА_45 , відповідно до якого вилучено рукописні записи та документи фінансово-господарської діяльності;

- протоколу огляду цих документів від 10.09.2016 та здобуті, в ході проведення таких слідчих дій, відомості обліку видачі паливно-мастильних матеріалів за вказаний період;

- протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю місця від 03.09.2016;

- протоколу невідкладного обшуку від 03.09.2016, у службовому кабінеті ОСОБА_7 , в приміщенні ГУНП в Хмельницькій області, за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська 7;

- протоколів огляду від 05.09.2016, вилучених під час обшуку у службовому кабінеті ОСОБА_7 грошових коштів та талонів на пальне, речових доказів у вигляді жорсткого диску TOSHIBA, DVR, талонів на пальне, а також були допитанні свідки: ОСОБА_16 , ОСОБА_24 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_17 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_22 .

За показаннями свідка ОСОБА_16 поліцейського з логістики Ново-Ушицького відділення поліції, було три випадки, коли під час отримання талонів на пальне ОСОБА_7 недодав йому талонів, а саме в квітні 2016 року на 40 літрів бензину, в травні 2016 року на 60 літрів бензину та в червні 2016 року на 60 літрів бензину, якої саме марки він не пам`ятає. Про таку нестачу він доповідав своєму керівнику ОСОБА_24 , який її покривав. Як матеріально відповідальна особа він займався прийманням, обліком та списанням пального у Ново-Ушицькому відділенні поліції. Нестач пального за 2016 рік у нього не було. Щодо представлених йому відомостей під №12 обліку видачі паливно-мастильних матеріалів Ново-Ушицьким ВП за 07 та 15 липня 2016 року, а також 05 та 19 серпня 2016 року, підтвердив власний підпис в графі «отримав» та достовірність зазначених в таких відомостях даних про отримане пальне.

Свідок ОСОБА_24 - начальник Ново-Ушицького відділення поліції підтвердив показання свідка ОСОБА_16 про те, що останній йому декілька разів доповідав про недоотримання талонів на пальне, в межах 40-60 літрів, коли саме це було не пригадує. Таку недостачу він покривав за власний рахунок, оскільки недоотримані талони йшли на пальне в зону АТО. Іноді він особисто отримував для відділення талони на пальне у ОСОБА_7 чи ОСОБА_50 . При цьому недостач в отриманні таких талонів не було. За 2016 рік недостач пального у Ново-Ушицькому відділенні поліції не було.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_17 , начальника сектору реагування Волочиського ВП слідує, що в 2016 році він двічі, в липні та серпні місяці отримував в кабінеті у ОСОБА_7 талони на пальне, скільки саме не пам`ятає. При цьому, був один випадок коли в серпні ОСОБА_7 не додав йому талонів на дизпаливо приблизно на 60 літрів та на бензин скільки саме не пам`ятає. Обвинувачений називав йому скільки не додасть. Коли ОСОБА_17 отримував талони, то розписувався у відомості, в якій не було заповнено кількість отриманого пального. Про таку недостачу він доповідав усно. Звіт про використання палива здавав щомісячно. За результатами ревізії претензій до нього з приводу недостачі палива не було. Щодо представленої йому відомості обліку видачі паливно-мастильних матеріалів від 22.08.2016 року свідок пояснив, що по цій відомості отримував талони та розписувався у відомості, де не було зазначено кількість пального. Чи недоотримав тоді талони не пам`ятає.

З показань свіда ОСОБА_51 поліцейського сектору реагування патрульної поліції Ярмолинецького відділення поліції слідує, що дійсно у 2016 році отримував від ОСОБА_7 , в кабінеті останнього, талони на пальне. При цьому, ОСОБА_7 давав талони і давав відомість. Випадків, щоб ОСОБА_7 давав талонів менше кількості пального, зазначеного у відомості не пам`ятає. Підтверджує свої підписи та достовірність зазначених даних про отриману ним кількість пального у пред явлених йому відомостях №22 за 07 липня та 08 серпня 2016 року. Вказує, що недостач пального за 2016 рік в Ярмолинецькому відділенні поліції не було.

За показаннями свідка ОСОБА_52 начальника Ярмолинецького відділення поліції, про випадки недоотримання підлеглими працівниками паливно-мастильних матеріалів йому нічого не відомо. ОСОБА_46 не доповідав йому про отримання від ОСОБА_7 палива у меншій кількості, ніж це зазначено в облікових документах. Недостач пального за 2016 рік у підпорядкованому йому Ярмолинецькому відділенні поліції, за результатами неодноразових перевірок, не було.

Свідок ОСОБА_48 колишній старшина Славутського відділу поліції показав, що в 2016 році отримував талони на пальне у ОСОБА_7 , в кабінеті, але випадків недодачі талонів на пальне не було. При цьому, ознайомившись з представленою йому відомістю обліку видачі паливно-мастильних матеріалів Славутського ВП №15 від 18.08.2016 року підтвердив свій підпис в графі «отримав» та достовірність зазначених в такій відомості даних щодо отриманого пального. Крім того, зазначив, що в ході досудового розслідування, під час допиту, на нього здійснювався моральний тиск.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_22 , був випадок, приблизно влітку 2016 року, коли ОСОБА_7 розрахувався з ним за чистку акваріума карточкою на пальне WOG 10 літрів. Звідки ОСОБА_7 дісталась така карточка йому не відомо. Через декілька тижнів, після цього, його знайомий товариш Ю. Хрін працівник внутрішньої безпеки повідомив, що знімали і сказав повернути карточку.

З показань свідка ОСОБА_53 старшого комірника відділу забезпечення автотранспортом ГУНП в Хмельницькій області слідує, що будь-яких обставин про заволодіння паливно-мастильними матеріалами ОСОБА_7 йому не відомо. При цьому зазначив, що особист, неодноразово, отримував під час розподілу в Міністерств, в м. Київ, по накладній талони на пальн, в основному марок WOG, а також Texoil на А-92. Розподіл на підрозділи визначав начальник управління. В основному видавав пальне він, а іноді ОСОБА_7 , коли відбувались наради. ОСОБА_7 віддавав йому відомості з підписами матеріально-відповідальних осіб, де він проставляв кількість виданого пального. По обліку у нього все сходилось з ОСОБА_7 . У пред`явлених йому для огляду відомостях обліку видачі паливно -мастильних матеріалів, зокрема №15 від 18.08.2016, №12 від 07 та 15 липня 2016, 05 та 19 серпня 2016 підтвердив свій підпис. Разом з тим, зазначив, що талони по таким відомостям видавав ОСОБА_7 і він же проставляв кількість виданого пального. Такі відомості були вилучені у нього працівниками прокуратур, під час невідкладного обшуку.

Зважаючи на безпосередньо досліджені судом першої інстанції показання цих свідків, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв їх до уваги, належним чином обґрунтувавши свій висновок. Зокрема суд вказав на те, що вони не підтверджують, відповідно до вимог закону, в повній і достатній мірі, пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення, в частині заволодіння пальним шляхом незаконного привласнення талонів на пальне (скретч-карток) торгових марок «Техойл» та «WOG» на суму 32826, 4 грн.

З таким висновком погоджується ї колегія суддів, з огляду на те, що показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які підтвердили випадки недоотримання талонів на пальне у ОСОБА_7 , в 2016 році, , а свідок ОСОБА_24 підтвердив такі факти, зі слів ОСОБА_16 , є не конкретними, суперечливими, і вони не узгоджуються з пред`явленим обвинуваченням щодо часу вчинення ОСОБА_7 таких дій, кількості недоотриманого в літрах талонів пального та його марки, а вказані факти недостач, жодним чином, не зафіксовані документально.

Такі показання, зазначених свідків не узгоджуються, а навпаки спростовуються іншими доказами, зокрема інвентаризаційними описами ТМЦ станом на 01.11.2016 року Ново-Ушицького ВП ГУНП в Хмельницькій області та Волочиського ВнП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області, згідно яких, про що повідомляли і свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_24 та ОСОБА_17 , недостач пального в їхніх підрозділах у звітний період не було.

Інші свідки, а саме ОСОБА_46 , ОСОБА_18 , ОСОБА_47 ОСОБА_54 та ОСОБА_22 не підтвердили, зазначені в обвинувальному акті обставини привласнення ОСОБА_7 талонів на пальне, під час їх видачі.

Суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що виявлення у ОСОБА_7 , у службовому кабінеті, в особистих речах, талонів (скретч-карток) на пальне торгових марок «Техойл» та «WOG», відповідно до протоколу невідкладного обшуку від 03.09.2016 року, само по собі, в повній і достатній мірі, не може свідчити про незаконне заволодіння обвинуваченим талонами (скретч-картками) на пальне, яке виділялось на потреби ГУНП в Хмельницькій області, оскільки факту недостачі талонів (скретч-карток) на пальне, як і їх достатню ідентифікацію за номером, чи номіналом щодо належності ГУНП в Хмельницькій області органом досудового розслідування не встановлено.

Суд обґрунтовано відхилив і представлену прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні заяву останнього, подану під час досудового розслідування щодо ініціативи по укладенню угоди про визнання винуватості від 02.11.2016 року. При цьому, суд враховав пояснення обвинуваченого, який не оспорюючи факту подання такої заяви зазначив, що вчинив такі дії лише з метою припинення психологічного тиску, який здійснювався як безпосередньо на нього так і його підлеглих та керівництво з боку органу досудового розслідування.

Суд обгрунтвано вказав, що не зрозуміло коли і за яких обставин грошові кошти, які ОСОБА_9 отримав на власний рахунок від управління МВС за поставлені продукти харчування та частину з яких він передав ОСОБА_7 знову стали державними. На що був спрямований умисел і чим фактично заволодівав ОСОБА_7 пальним чи еквівалентом такого майна у вигляді талонів (скретч-карток) на пальне, в якій кількості та якого номіналу талонами, яких торгових марок.

Як, 08.08.2016 року ОСОБА_7 привласнивши талони на пальне (скретч-картки) вказаних торгових марок на 100 л бензину А-95, які призначались для потреб Ярмолинецького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області такими діями заволодів 100 л бензину, які призначались на потреби Волочиського відділення поліції Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Яким саме бензином А-95 чи А-92 ОСОБА_7 заволодів 25.08.2016 року, про що вніс неправдиві відомості у відомість видачі від 22.08.2016 року.

Відповідно до ч.2 ст.337, ч.1 ст.338 КПК України під час судового розгляду прокурор вправі змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Однак, попри неодноразові звернення уваги суду на вищевказані недоліки жоден з прокурорів, які підтримували обвинувачення у даному кримінальному провадженні таких недоліків в порядку передбаченому законом не усунув, що суд розцінює, як формальний характер підтримання обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Твердження апелянта щодо неправомірності виправдання ОСОБА_7 судом у частині обвинувачення у заволодінні пальним шляхом незаконного привласнення талонів на пальне (скетч-карток) торгових марок «Техойл» та «WOG» та службового підроблення відомостей про видачу паливно-мастильних матеріалів не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Як вбачається із протоколу невідкладного обшуку від 03.09.2016 року у кримінальному провадженні за № 0000971 від 03.04.2016 року, на який посилається апелянт, з метою врятування життя людей та майна, а також безпосереднього переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні злочину проведено невідкладний обшук приміщення кабінету № 7, будинку АДРЕСА_2 , у ході якого вилучено ряд документів, які без детального опису вмісту поміщено у два білих мішки із написом «Нова лінія» і опечатано.

Дана слідча дія була проведена слідчим без фото-, відео-фіксаціїї та без залучення свідків.

Жодних процесуальних документів щодо вилучення зазначених у протоколі доказів в підрозділах ГУНП у Хмельницькій області в матеріалах кримінального провадження немає, за яких обставин вони отримані стороною обвинувачення - невідомо, в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2016 року вони прямо не зазначені.

Разом з тим, не маючи фактичних підстав для проведення обшуку у

вищеозначеному приміщенні та не отримавши у встановленому вимогами ч.3 ст. 234 КПК України порядку юридичної підстави проведення обшуку, - відповідної ухвали слідчого судді, слідчий провів обшук без належних підстав на його проведення.

Крім того, в порушення вимог ч. 7 ст. 236 КПК України слідчий вилучив документи без огляду і відображення у протоколі слідчої дії їх кількості та найменування, що унеможливлює їх використання у доказуванні через порушення процесуального порядку одержання.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що всі інші надані та досліджені в судовому засіданні докази як кожний окремо, так і в їх сукупності, не дозволяють зробити однозначний та беззаперечний висновок «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_7 у заволодінні чужим майном, вчиненим шляхом зловживання службовою особою службовим становищем, повторно, та внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а тому суд першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених ст. 17 КПК України та ст. 62 Конституції України тлумачить усі сумніви на користь обвинуваченого, а тому ОСОБА_7 підлягав виправданню за недоведеністю його винуватості і з таким висновком та такою оцінкою доказів погоджується апеляційний суд.

Належним чином суд обґрунтував і підстави, з яких визнав недопустимим доказом відомості протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю місця від 03.09.2016 року з додатками у вигляді оригіналу носія-жорсткого диску Toshiba DT01ACA100 та дисків DVD-R №,№10т, 11т,, посилаючись на те, що цей доказ отриманий з істотним порушенням вимог КПК України, у зв`язку з невиконання органом досудового розслідування вимог ч.1 ст.257 КПК України, відповідно до якої, якщо в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, то отримана інформація може бути використана в іншому кримінальному провадженні тільки на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

Слідчий суддя розглядає клопотання згідно з вимогами статей 247 та 248 цього Кодексу і відмовляє у його задоволенні, якщо прокурор, крім іншого, не доведе законність отримання інформації та наявність достатніх підстав вважати, що вона свідчить про виявлення ознак кримінального правопорушення.

Так, судом першої інстанції був досліджений рапорт слідчого від 12.10.2016 на ім`я заступника Генерального прокурора України, в ході досудового розслідування кримінального провадження згідно з ЄРДР №0000971 від 08.04.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.1 ст.203-2 КК України, з якого слідує, що у період з лютого по вересень 2015 року ОСОБА_7 , працюючий начальником управління матеріального забезпечення Управління МВС в Хмельницькій області, шляхом зловживання своїм службовим становищем, незаконно заволодів державними грошовими коштами в сумі 30000 грн., які надійшли до Управління з Державного бюджету України на фінансування і матеріально-технічне забезпечення міліції та у подальшому були перераховані на рахунок фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , відповідно до укладених договорів про закупівлю товарів за державні кошти. Крім того, у період з липня по серпень 2016 року ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника відділу логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Хмельницькій області, діючи умисно, повторно, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом внесення завідомо неправдивих даних у відомості обліку видачі паливно-мастильних матеріалів незаконно заволодів паливно-мастильними матеріалами у вигляді талонів на пальне (скретч-картками) торгових марок «Техойл» та «WOG», наданих ГУНП в Хмельницькій області Національною поліцією України для потреб структурних та територіальних підрозділів ГУНП на загальну суму понад 30000 грн. Такі дії ОСОБА_7 слідчим розцінено, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненим повторно та службове підроблення, тобто кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Відомості про такі кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_7 за ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, за вказаними обставинами, були внесені до ЄРДР окремо під №№0002839, 0002840 від 12.10.2016. Відповідно такі обставини встановлені слідчим додатково, під час розслідування кримінального провадження згідно з ЄРДР №0000971 від 08.04.2016 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.1 ст.203-2 КК України.

Постановою прокурора, який здійснював нагляд за досудовим розслідуванням від 17.10.2016 року матеріали досудового розслідування про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, а також матеріали досудового розслідування за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.1 ст.203-2 КК України були об`єднані в одне кримінальне провадження.

02.11.2016 року у цьому об`єднаному кримінальному провадженні №0000971 від 08.04.2016 року за ч.3 ст.365, ч.1 ст.203-2, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень лише за ч.3 ст.191 та ч.1 ст.366 КК України.

Постановою прокурора, який здійснював нагляд за досудовим розслідуванням від 27.12.2016 року виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень за ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

29.12.2016 року у виділеному кримінальному провадженні, згідно ЄРДР №0004096 від 27.12.2016, про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, складено обвинувальний акт.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що з вказаних процесуальних рішень прокурора, який здійснював нагляд за досудовим розслідуванням, пов`язаних із об`єднанням, а пізніше виділенням в окреме, кримінальних проваджень за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, убачаються наміри досудового розслідування, в обхід виконання вимог ч.1 ст.257 КПК України, поза судовим контролем, надати вигляд законності використання відомостей, здобутих в ході проведення НСРД, в іншому кримінальному провадженні №0000971 від 08.04.2016 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.1 ст.203-2 КК України.

Вищезазначене підтверджується тим, що підозра ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000971 від 08.04.2016 року за ч.3 ст.365, ч.1 ст.203-2 КК України не була пред`явлена.

Суд, також, посилається на те, що із рапорту заступника начальника УВБ в Хмельницькій області ДВБ НП України від 04.04.2016 року, та процесуальних рішень органу досудового розслідування і прокурорів у кримінальному провадженні №0000971 від 08.04.2016 року, яке було об`єднано з кримінальним провадженням №0000972 від 08.04.2016 року (містяться в матеріалах судового провадження т.5 а.с.42-79) не зрозуміло, а відтак не можливо однозначно, послідовно та логічно визначити, які саме кримінальні правопорушення та за якими саме обставинами розслідувались у вказаних об`єднаних кримінальних провадженнях. У який спосіб та у зв`язку з чим змінювалась правова кваліфікація злочинів у таких кримінальних провадженнях, відповідно у №0000971 від 08.04.2016 року з ч.3 ст.368 КК України на ч.3 ст.365 КК України, у №0000972 від 08.04.2016 року з ч.3 ст.368 КК України, спочатку на ч.3 ст.364, пізніше на ч.1 ст.203-2 КК України. Не зміг пояснити таких обставин в суді і прокурор.

З огляду на викладені обставини, колегія погоджується з висновком суду про визнання недопустимими відомостей протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю місця від 03.09.2016 року з додатками у вигляді оригіналу носія-жорсткого диску Toshiba DT01ACA100 та дисків DVD-R №,№10т, 11т. Відповідно, твердження прокурора про протилежне позбавленні підстав.

Відповідно до ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що у даному кримінальному провадженні прокурором не надано суду жодного документу, як то акту ревізії, висновку експерта чи будь-якого іншого документу на підтвердження, інкримінованого ОСОБА_7 розміру заподіяної шкоди державі у вигляді незаконного заволодіння державними коштами в сумі 30000 грн. та талонами на пальне на суму 32826,4 грн., а загалом державним майном на загальну суму 62826,4 грн. Більше того, факт заподіяння шкоди державі, у будь-якому розмірі, залишився не доведеним.

У зв`язку із тим, що суд прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про невинуватість ОСОБА_7 у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, відповідно обвинувачення за ч.1 ст.366 КК України, яке зводиться до внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, є неспроможним в кримінально-кваліфікаційному розумінні і не підтверджується дослідженими судом першої та апеляційної інстанції доказами .

Давши названим доказам оцінку з точки зору їх належності, достатності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність того, що в діянні ОСОБА_7 є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст.191 КК України і прийняв законне та справедливе рішення про його виправдання, виходячи із закріпленого у ст. 62 Конституції України та в п. 2 ст. 6 Конвенції принципу презумпції невинуватості, який є одним з елементів справедливого судового розгляду кримінального провадження відповідно на підставі п.3ч.1 чт.373 КПК України.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції досліджені всі фактичні обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для правильного її вирішення, а тому доводи апеляційної скарги прокурора про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, з наведених в апеляційній скарзі підстав, є необгрунтованими.

Твердження прокурора про належність та допустимість, зазначених в апеляційній скарзі доказів, позбавлені підстав, оскільки не спростовують висновків суду про протилежне, які є обґрунтованими та вмотивованими.

Доводи апелянта на неправильність відхилення судом, як недопустимого доказу - протоколу про результати аудіо-,відео контролю місця від 03.09. 2016 з додатками, колегія суддів не приймає до уваги, з підстав, зазначених вище.

Місцевий суд вказав та обґрунтував у виправдувальному вироку, чому ним взято до уваги одні докази та відхилено інші.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, та повторно дослідивши письмові докази на клопотання прокурора, в порядку ч.3 ст.404 КПК України, а саме: протокол невідкладного обшуку від 03.09.2016 в службовому кабінеті № 7, буд. 33, по вул. Коцюбинського, м. Хмельницький, у ОСОБА_45 , протокол огляду документів від 10.09.2016, відомості обліку видачі паливно-мастильних матеріалів, протокол про результати аудіо-, відеоконтролю місця від 03.09.2016, протокол невідкладного обшуку від 03.09.2016 у службовому кабінеті ОСОБА_7 , протокол огляду від 05.09.2016, вилучених під час обшуку у службовому кабінеті ОСОБА_7 грошових коштів та талонів на пальне, речових доказів у вигляді жорсткого диску Т08НІВА, БУК, талонів на пальне, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування вказаного вироку та ухвалення свого, з наведених вище підстав та недоведеності заволодіння державним майном, оскільки допитані свідки-працівники ГУНП в Хмельницькій області підтвердили, та на це вказують досліджені судом вказані письмові докази, що недостачі, виділених державних коштів на придбання товарів та талонів на пальне в ГУНП в Хмельницькій області немає і вказана обставина в ході апеляційного розгляду не спростована.

При цьому колегія суддів вважає, що суд у вироку дійшов правильного висновку, що згідно зі ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 №1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пунктом 2 та підпунктом «c» пункту 3 статті 6 Конценції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має, щонайменше, такі права захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У п. 150 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310), у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (заява №16437/04) зазначено, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів складу кримінального правопорушення, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, що є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення.

На підставі наведеного, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження, відповідно до положень ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме: діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, суд дійшов правильного висновку, про не доведення, що в діях ОСОБА_7 є склади інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

За змістом Кримінального Закону кримінальне правопорушення за статтею 191 КК України відноситься до злочинів з матеріальним складом, для встановлення об`єктивної сторони якого необхідні як діяння (дія або бездіяльність), так і настання або створення небезпеки (загрози) суспільно небезпечних наслідків, зазначених в диспозиції вказаної статті, а саме матеріальної (майнової) шкоди власності. Вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, як зазначалось вище відповідно до вимог ст.91 КПК України підлягають доказуванню, чого, у цьому провадженні не зроблено стороною обвинувачення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що докази, які покладені в основу обвинувачення не підтверджують, що в діях ОСОБА_7 є склад кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Разом із тим, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку та виправдав останнього.

Усі доводи прокурора, що викладені в апеляційній скарзі, про необхідність скасування вироку і ухвалення обвинувального вироку щодо обвинуваченого, колегія суддів відхиляє, з вказаних вище мотивів, і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи сторони обвинувачення, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому колегія суддів виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

На думку колегії суддів, у цьому провадженні надані відповіді на всі вагомі аргументи поданої апеляційної скарги.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, передбачено кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Суд першої інстанції в резолютивній частині вироку зазначив, що ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч.3, ст.366 ч.1 КК України, виправдано на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінальних правопорушень.

Одночасно закриття кримінального провадження згідно ЄРДР №0004096 від 27.12.2016 року, щодо ОСОБА_7 , на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, суперечить вимогам до ухвалення виправдувального вироку, передбаченого ч.4 ст.374КПК України, а тому посилання на закриття кримінального провадження з наведених підстав, підлягає виключенню з резолютивної частини вироку відповідно до вимог ч.2 ст.404 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 404 КПК України виключити з резолютивної частини вироку посилання на закриття кримінального провадження №0004096 від 27.12.2016 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає касаційному оскарженню до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3