Справа № 539/4076/23
Провадження № 1-кп/539/351/2023
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2023 року Лубенський міськрайонний суд
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Снітин Лубенського району Полтавської області, українця, громадянина України, фізичної особи-підприємця, із середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, такого, що має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
та захисника ОСОБА_6 ,
суд, -
27.03.2023 приблизно о 20.50 год. обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем «Renault Duster», державний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Харківської у с. Засулля Лубенського району Полтавської області в напрямку вул. Молодіжної зі швидкістю 70 км/год, де в районі електроопори № 27 допустив неуважність, та здійснив наїзд керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину в недозволеному для цього місці, справа наліво відносно руху водія автомобіля «Renault Duster», державний номер НОМЕР_1 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пішохід ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи № 186 від 12.05.2023 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню, крововиливу під мозкові оболонки, забою м`яких тканин скронево-лобно-тім`яно-потиличних ділянок, садна лобних ділянок, правого колінного суглобу, правої та лівої ступні, які утворились в короткий проміжок часу, від дії тупого (тупих), предмету (предметів), при ударі об такі, можливо під час ДТП і по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення.
Вказаними діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. 12.4, 12,9 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, хоча мав можливість та повинен був його виконувати. Зазначений пункт Правил дорожнього руху України означає:
п.12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
п. 12.9 б) водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.
В умовах даної пригоди водій ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п. 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод, котрі б не дозволили йому виконати вимоги даних пунктів Правил.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
29.08.2023 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_6 та за згодою потерпілого ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалість якого буде встановлена судом, а також покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які також будуть визначені судом.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні потерпілий не заперечував проти затвердження даної угоди про визнання ОСОБА_3 винуватості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
Прокурор, потерпілий, захисник та обвинувачений у судовому засіданні не заперечували проти затвердження судом угоди, вважали, що для цього існують всі передбачені законом підстави.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов в суді не заявлений.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Документально підтверджені витрати на проведення експертиз по кримінальному провадженню слід стягнути з обвинуваченого відповідно ч.2 ст.124 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Запобіжний захід ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. 369 - 371, 373 376, 471, 473, 475 КПК України КПК України, суд -
Затвердити угоду від 29.08.2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: автомобіль «Renault Duster», державний номер НОМЕР_1 , передати власнику - ОСОБА_7 ;
- лівий кросівок, шапку та одяг потерпілого, які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, - передати потерпілому ОСОБА_5 ;
уламки скла від фари автомобіля, що знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів:
-на проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/117-23/5718 - IT від 19.04.2023 вартістю 1912,0 грн.;
-на проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-23/7585 - IT від 17.05.2023 вартістю 478,0 грн.;
-на проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-23/8822 - IT від 27.06.2023 вартістю 717,0 грн.;
Арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.03.2023, - скасувати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1