УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023 Справа №596/520/22

Провадження №1-кп/607/191/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

під час розгляду в судовому засіданні кримінального провадження №0000072 від 24.03.2021р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Під час проведення судового засідання у даному кримінальному провадженні, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав заявлене захисником ОСОБА_7 клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 172 КК України по епізоду, який інкримінується ОСОБА_3 згідно обвинувального акту за період вчинення 17.02.2020р. у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження №0000072 від 24.03.2021р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України по епізоду, який мав місце 17.02.2020р. з підстав п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Прокурор відносно задоволення клопотання сторони захисту не заперечує, оскільки це право обвинуваченого звернутися до суду із таким клопотанням.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 заперечив відносно задоволення клопотання, вважає його передчасним, так як не досліджені всі докази.

Суд, розглянувши клопотання сторони захисту, заслухавши прокурора та представника потерпілого, оглянувши матеріали кримінального провадження, які стосуються суті клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно обвинувального акту, який затверджений прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 26.05.2022р., ОСОБА_3 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України по обставинах, які мали місце 05 лютого 2020 року, а саме звільнення ОСОБА_8 із займаної посади. Також, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України по обставинах подій, які мали місце 17 лютого 2020 року, 27 січня 2021 року, 06 жовтня 2021 року щодо звільнення ОСОБА_8 із займаної посади.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.03.2023р. звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000072 від 24.03.2021р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України закрито.

Проте дій, які інкриміновані обвинуваченому в обвинуваченому акті у періоди їх вчинення 17.02.2020р., 27.01.2021р., 06.10.2021р., кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 172 КК України як незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів повторно, грубе порушення законодавства про працю. Станом на дату проведення судового засідання по розгляду клопотання сторони захисту, обвинувачення ОСОБА_3 не змінено.

Як слідує з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 172 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_3 згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Із аналізу норм кримінального та кримінального процесуального закону слідує, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та відповідно і закривається кримінальне провадження в цілому, або ж в його частині, що стосується пред`явленого окремого обвинувачення і окремої кваліфікації за кримінальним законом.

Під час розгляду клопотання сторони захисту встановлено, що ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України, яке містить в собі три події, які мали місце, а саме 17.02.2020р., 27.01.2021р., 06.10.2021р. і охоплені в обсяг висунутого одного обвинувачення в єдиній кваліфікації за ч. 2 ст. 172 КК України.

Тому, звільнити обвинуваченого на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України по події, яка мала місце 17.02.2020р. у зв`язку із спливом трьох років від дати її вчинення та відповідно і закрити кримінальне провадження по пред`явленому обвинуваченню за ч. 2 ст. 172 КК України в даному випадку неможливо і суперечить вимогам законодавства.

За таких обставин, суд прийшов до переконання, що у задоволенні клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження по епізоду 17.02.2020р. слід відмовити, а оцінка викладених в обвинувальному акті дій, які інкримінуються органом досудового розслідування ОСОБА_3 по окремих періодах ї вчинення, буде надана судом по завершенні судового розгляду у нарадчій кімнаті в сукупності з іншими доказами при ухваленні вироку, або ж постановленні ухвали.

При цьому суд наголошує, що згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 5, 284, 285, 286, 376, 395 КПК України, ст.ст. 5, 12, 44, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 від 13.09.2023р. про закриття кримінального провадження №0000072 від 24.03.2021р. по епізоду за 17.02.2020р. на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України по епізоду за 17.02.2020р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України відмовити.

Розгляд кримінального провадження №0000072 від 24.03.2021р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України продовжити по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1