Провадження № 11-кп/824/2276/2024 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 10 листопада 2023 року про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 10 листопада 2023 року - задоволено клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на триманні під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Змінено обвинуваченому ОСОБА_5 , застосований раніше відносно обвинуваченого запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08 січня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Суддя мотивував своє рішення тим, що виходячи із відомостей, які отримав суд в судовому засіданні 10.11.2023, коли до суду надійшло клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 із цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, суд дійшов до висновку, що застосований раніше відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту виявився неефективним, не забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого на стадії судового розгляду кримінального провадження, про що свідчать численні порушення з боку обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язаних із застосуванням відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та не запобігає ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначене вказує на наявність підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

При прийнятті рішення про зміну обвинуваченому запобіжного заходу судом враховано особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, на розгляді Вишгородського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, рішення по суті якого судом не прийнято, обвинувачений постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 , має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює волонтерську діяльність, що вказує на наявність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків.

Однак, на переконання суду, наявність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків не нівелює продовження існування ризиків, встановлених судом під час розгляду клопотання прокурора, що у своїй сукупності вказує на неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

У зв`язку із викладеним, суд прийшов до переконання, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого на даному етапі розгляду кримінального провадження та запобігти ризикам, встановлених судом.

Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу із цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 10 листопада 2023 року про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою терміном на 60 днів та залишити раніше обрану судом міру запобіжного заходу у вигляді - цілодобового домашнього арешту з застосуванням засобів електронного контролю за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням па нього обов`язків, передбачених п. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Апелянт звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції визнав доводи прокурора обгрунтованими та змінив ОСОБА_5 міру запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою без можливості внесення застави, при цьому вказав, що ОСОБА_5 порушував покладені на нього судом обов`язки - не прибував до Вишгородського районного суду Київської області на судові засідання 11.01.2023, 15.03.2023, 28.04.2023, 15.09.2023, 10.10.2023. так як судові засідання по різним причинам переносились та в журналах судових засідань судом було зазначено, що «сторони не з`явились».

Крім цього захисник стверджує, що ОСОБА_5 , маючи обов`язок прибувати за викликом до суду, 11.01.2023, 15.03.2023, 28.04.2023, 15.09.2023, 10.10.2023 прибував в судові засідання, призначені Вишгородським районним судом Київської області про що є відповідь з підтвердженням реєстрації в Журналі відвідування осіб.

Також обвинувачений скеровував до суду підтверджуючі документи, які вказували на відвідування ним лікувальних закладів згідно наданих дозволів суду.

Таким чином ОСОБА_5 протягом року виконував покладені на нього судом обов`язки, вчасно прибував до суду, не спілкувався зі свідками та потерпілими, паспорт для виїзду за кордон відібрали під час його затримання, носив засіб електронного контролю, тому відсутні ризики, па які посилався прокурор та суд в оскаржуваній ухвалі.

Прокурор та захисники обвинувачених, будучи належним чином повідомленими про судовий розгляд до суду не з`явились.

Відповідно до ч.4 ст.4221 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, захисником обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_6 порушене питання про скасування оскаржуваної ухвали. Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала судом першої інстанції була постановлена 10.11.2023, строк тримання обвинувачених під вартою був визначений до 08.01.2024. Із 20.12.2024 обвинувачений утримується під вартою на підставі дії іншої ухвали, а оскаржувана ухвала втратила свою чинність. На день розгляду справи судом апеляційної інстанції ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 10.11.2023 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою до 08.01.2024 фактично втратила чинність, висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.

Необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч.1 ст.177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах, про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у одним із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому. Проте, існування можливості такої протидії на майбутнє, повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у ряді статей діючого КПК України. Зокрема, аналіз положень ч.2 ст.177, ч.1 ст.194, ч.1 ст.196, ч.3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що як у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у випадку продовження строку дії цього запобіжного заходу, суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, можлива лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу чи продовження строку тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду справи оскаржувана ухвала втратила чинність унеможливлює скасування цієї ухвали, що указує на необґрунтованість вимог захисника в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що у відповідності із вимогами ст.407 КПК України, до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийняття рішення пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання, шляхом залишення цього рішення без змін. Цією нормою закону не передбачено можливості встановлення будь-яких фактів, констатації порушень закону, тощо без прийняття апеляційним судом свого рішення щодо рішення суду першої інстанції. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені апелянтами у апеляційних скаргах.

Колегія судів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.

Із урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 10.11.2023 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, а тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу захисника без задоволення, а зазначену ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 10 листопада 2023 року про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3