Житомирський апеляційний суд
Справа №295/9065/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.537 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 21 серпня 2023 року, якою залишено без задоволення його заяву про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 21 серпня 2023 року було залишено без задоволення заяву ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Суд мотивував своє рішення тим, що питання, яке ставить перед судом засуджений про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вже було розглянуто судом, рішення є обов`язковим для виконання, а тому Богунський районний суд м. Житомира позбавлений можливості приймати нове рішення чи змінювати існуюче, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви засудженого.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , як вбачається з її змісту, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з 01.03.2018 року по 24.05.2018 року у строк його покарання у кримінальному провадженні №0000474.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 537 КПК України передбачено питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, п. 14 ч. 1 вказаної статті, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, тобто і питання щодо розгляду клопотань про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, що має місце в даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Дарницького районного суду м.Києва від 30 квітня 2020 року ОСОБА_6 був засуджений за ч.3 ст.186 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

30 квітня 2020 року в залі суду негайно було взято ОСОБА_6 під варту до набрання вироком законної сили.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року вирок Дарницького районного суду м. Києва залишено без змін.

ОСОБА_6 цим вироком був визнаний винним у вчиненні 17 січня 2018 року кримінального правопорушення (грабежу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з проникненням у житло).

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 11 грудня 2020 року ОСОБА_6 було етаповано із ДУ «Житомирська ВК №4», де він відбував покарання за вироком Дарницького районного суду м.Києва від 30 квітня 2020 року, до Київського слідчого ізолятора.

28 січня 2021 року він прибув Київського слідчого ізолятора для участі у судовому засіданні Дніпровського районного суду м.Києва.

Вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 19 листопада 2021 року ОСОБА_6 був засуджений за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_6 до призначеного цим вироком покарання частково приєднано покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з 19.11.2021 року.

Зараховано в строк покарання відбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року з 30.04.2020 року по 19.11.2021 року.

ОСОБА_6 цим вироком був визнаний винним у вчиненні 23.01.2018 року кримінального правопорушення (незаконному замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб).

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13.03.2023 року в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за Законом України № 838-УІІІ від 26.11.2015 відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 21.06.2023 року ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13.03.2023 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за Законом України № 838-УІІІ від 26.11.2015 залишено без змін.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки питання зарахування ОСОБА_6 у строк його покарання часу його тримання під вартою вже було вирішено, тому відмовив у задоволенні заяви.

Проте, з такими висновками суду і підставами для відмови в задоволенні заяви засудженого колегія суддів погодитись не може, оскільки в своїй заяві засуджений взагалі не ставив питання про зарахування строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000851.

Як вбачається із заяви засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку перебування під вартою з 01.03.2018 року по 24.05.2018 року у строк покарання, він просить зарахувати період перебування під вартою у кримінальному провадженні №0000474.(а.с.3)

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 пояснив, що у кримінальному провадженні №0000474 з 01.03.2018 року по 24.05.2018 року він тримався під вартою на досудовому розслідуванні, про те суд у вироку про цей період нічого не зазначив.

Однак, суд першої інстанції не розглянув по суті даного питання та не давав оцінки вимогам скарги засудженого взагалі, а залишив його поза увагою, тим самим невірно визначився із предметом судового розгляду.

За таких обставин, апеляційний суд позбавлений можливості дати оцінку правильності висновку районного суду з порушених в заяві ОСОБА_6 питань, оскільки такий висновок взагалі відсутній, так як він не був предметом судового дослідження.

Зазначені обставини свідчать, що суд першої інстанції при розгляді заяви засудженого ОСОБА_6 допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду повністю і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, оскільки судом першої інстанції не розглянуто по суті заяву засудженого ОСОБА_6 , то ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 21 серпня 2023 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: