ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3772/23 Справа № 202/9627/23 № 1-кп/202/885/2023 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000363 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 13 вересня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майдан Слов`янського району Донецької області, громадянина України, не одруженого, який має середньо спеціальну освіту, офіційно не працюючого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та фактично мешкаючий за адресом: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.12.2022 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень; який сплачено 06.02.2023;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України

Встановила:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2023 року ОСОБА_7 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Строк покарання ухвалено рахувати з моменту затримання в порядку виконання вироку, зарахувавши у строк покарання попереднє ув`язнення з 31.03.2023 року по 03.04.2023 року.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 29.03.2023 року (точна дата та час не встановлена) за допомогою свого мобільного телефону, замовив через інтернет-канал мережі «Telegram», у невстановленої особи психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, для особистого вживання без мети збуту. В цей же день, о 16:23 годині, невстановлена в ході досудового розслідування, особа відправила через транспортну компанію ТОВ «Нова пошта» з відділення № 84, яке розташовано за адресою: м. Одесса, Люстдорфська дорога, 55 до відділення ТОВ «Нова пошта» № 13, яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Двірцева, 57 «а», посилку з психотропною речовиною.

31.03.2023 року ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні відділення № 13 ТОВ «Нова пошта» за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Двірцева, 57 «а» отримав вищевказану посилку з психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, таким чином придбав та почав зберігати при собі психотропну речовину, без мети збуту.

Далі, перебуваючи в приміщенні відділення № 13 ТОВ «Нова пошта», ОСОБА_7 зупинили працівники поліції для перевірки документів, на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», та останній добровільно повідомив, що в отриманому поштовому відправленні № 2404 міститься психотропна речовина, яку він придбав та почав зберігати при собі.

В цей же день, в період часу з 15:01 годин по 16:07 годин, під час проведення огляду місця події приміщення відділення № 13 ТОВ «Нова пошта», яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Двірцева, 57 «а», у ОСОБА_7 виявлено та вилучене поштове відправлення з № 2404 з порошкоподібною речовиною масою 179,5062 г. яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса амфетаміну складає 100,6671 г., що є особливо великим розміром, який ОСОБА_7 , умисно, незаконно, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовини і прекурсорів та контролю за їх обігом, затвердженого постановою КМУ № 770 від 06.05.2000, придбав для та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 не погодився з рішенням суду. В апеляційній скарзі просить вирок змінити, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 вимоги ст. 75 КК України та прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Посилається на те, що за час проведення досудового розслідування обвинувачений багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, навчений та покараний наріканням оточуючих людей, проявив щиросердне розкаяння.

Вказує, що судом не було встановлено обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , проте судом інших пом`якшуючих обставин встановлено не було, що, на думку апелянта, є проявом неповноти судового розгляду.

Захисник зазначає, що судом у вирок зазначено, що ОСОБА_7 не одружений, однак, згідно наданого документа, останній перебуває у шлюбі з ОСОБА_10 ще з 04.09.2018 року. Крім того просить врахувати, що обвинувачений реально виховує 3 неповнолітніх дітей і фактично є їх батьком. Також відповідною довідкою підтверджено, що дружина обвинуваченого на теперішній час вагітна, отже невдовзі у сім`ї з`явиться ще одна дитина. Таким чином позбавлення волі обвинуваченого ставить під загрозу існування трьох або навіть чотирьох дітей.

З врахуванням зазначених характеристик адвокат вважає, що суд першої інстанції мав законні підстави більш ретельно вивчити особу обвинуваченого та призначити йому більш м`яке покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Прокурор Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_11 подала до суду апеляційної інстанції заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника, вирок суду щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Вказує, що факт нібито перебування на утриманні у обвинуваченого вагітної дружини та трьох неповнолітніх дітей існував і на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, однак ці обставини не утворили для ОСОБА_7 жодних моральних запобіжників під час обрання відповідної моделі поведінки та скоєння ним тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, що значно підвищує суспільну небезпеку вчиненого ним діяння.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили їх задовольнити, а вирок змінити в частині призначення обвинуваченому покарання.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважав вирок щодо ОСОБА_7 законним та обґрунтованим.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали свої позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, апеляційним судом не перевіряються, оскільки не були оскаржені учасниками судового розгляду.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі щодо невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання - необґрунтованими.

Колегія суддів не може погодитися з апеляційними доводами про неналежну оцінку судом першої інстанції даних про особу обвинуваченого та всім обставинам, що пом`якшують його покарання та про необхідність застосування до ОСОБА_7 вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини, прийде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Із роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що суди визначаючи ступінь тяжкості скоєного злочину, зобов`язанні виходити з класифікації злочинів, а також з особливостей конкретного злочину та обставин його скоєння (форма вини, мотив, спосіб скоєння, кількість епізодів, характер та ступінь тяжкості наслідків та інше).

Так, судом враховано тяжкість вчиненого ОСОБА_12 кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом віднесено щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових правопорушень та узгоджується з правовими позиціями Конституційного Суду України про те, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Посилання сторони захисту на необхідність призначення обвинуваченому покарання з іспитовим строком, відповідно до вимог ст. 75 КК України, на думку колегії суддів не заслуговують на увагу. Дані, на які посилається сторона захисту, а саме щире каяття обвинуваченого, як обставину, що пом`якшує його покарання - було враховано судом при призначенні ОСОБА_7 покарання в сукупності з іншими обставинами по справі. Доказів наявності інших обставин стороною захисту надано суду не було.

Доводи адвоката про те, що обвинувачений має дружину, яка вагітна, та трьох неповнолітніх дітей на вихованні є обґрунтованими, однак цей факт не може самостійною підставою для застосування до ОСОБА_7 вимог ст. 75 КК України та призначення йому покарання з іспитовим строком.

Процесуальні порушення, які б потягли за собою безумовне скасування судового рішення, по справі не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни або скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає, тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволенню, а вирок суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 13 вересня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4