СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1980/24
пр. № 1-кп/759/860/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві в спрощеному провадженні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 09.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мар`янівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина 2018 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у період часу з 23.12.2023 по 24.12.2023 року, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-К, шляхом обману заволодів грошовими коштами, які належать ОСОБА_4 , завдавши майнову шкоду на суму 45000 грн.

Так, 23.12.2023 приблизно о 20 год. 23 хв., ОСОБА_3 відчуваючи гостру потребу в грошових коштах запропонував ОСОБА_5 свою допомогу в придбанні побутової техніки за вигідною ціною з метою подальшого незаконного збагачення. Не маючи постійного місця роботи та iнших джерел заробітку, ОСОБА_3 вирішив здобути необхідні йому грошові кошти, заволодівши ними шляхом обману.

3 метою виконання свого протиправного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_3 , представившись діючим працівником ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» 23.12.2023 приблизно о 20 год. 23 хв. не маючи на меті здійснювати продаж побутової техніки, з метою введення в оману потерпілої ОСОБА_5 та надання ознак правдивості своїм протиправним намірам, здійснював тривале спілкування за допомогою мобільного застосунку «Вайбер», а також надіслав реквізити необхідні для передплати за товар, тим самим створивши у потерпілої видимість реальності здійснення цивільно-правової операції.

В свою чергу, потерпіла ОСОБА_5 , будучи введеною в оману, не усвідомлюючи шахрайських дій з боку ОСОБА_3 , сприймаючи вказані вимоги щодо передплати як достовірні та спрямовані на забезпечення виконання договірних зобов`язань, за допомогою мобільного додатку «Monobank» 23.12.2023 приблизно о 20 годині 57 хвили здійснила

безготівковий банківський перерахунок на суму 8500 гривень на банківський рахунок відкритий у АТ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 .

Після чого, 24.12.2023, ОСОБА_3 , не маючи ніякого відношення

до реалізації товару та не будучи діючим працівником ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К», тим самим ввівши в оману ОСОБА_5 , не бажаючи, щоб його протиправні корисливі наміри було викрито потерпілою, запропонував зустрітися за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-К у приміщенні магазину ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» під приводом наглядної оцінки товару та подальшого отримання повної оплати за обрану побутову техніку.

В подальшому 24.12.2023 приблизно о 13 год. знаходячись адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-К продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_3 представившись діючим працівником ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К», демонстративно презентував товар для ОСОБА_5 , який знаходився на торгових полицях «ЕПІЦЕНТР-К» та перебуває у вільному доступі, запевнивши потерпілу у правдивості своїх намірів, запропонував прослідувати на автомобільну стоянку для отримання повної оплати за обраний товар. Не будучи проінформованою про дійсні наміри ОСОБА_3 , в свою чергу, ОСОБА_5 погодилася та прослідувала до салону автомобіля марки «Ford Fusion», чорного кольору із д.н.з « НОМЕР_2 », де передала ОСОБА_3 грошові кошти готівкою на загальну суму 36500 грн., отримавши обіцянку про доставку побутової техніки у найкоротший термін, після чого, ОСОБА_3 , користуючись автомобілем марки марки «Ford Fusion», чорного кольору із д.н.з « НОМЕР_2 », що перебуває в тимчасовому користуванні останнього, взявши грошові кошти готівкою на загальну суму 36500 грн. від ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального проступку зник. В подальшому ОСОБА_3 побутову

техніку для ОСОБА_5 не надав, грошові кошти не повернув та припинив

виходити на зв`язок, при цьому розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 45000 гривень.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, який складений за участі захисника ОСОБА_6 в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі. Також у даній заяві підозрюваний ОСОБА_3 висловив свою позицію щодо призначення йому покарання на розсуд суду.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_6 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 інтереси якого представляє захисник ОСОБА_6 обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він офіційно не працює, має на утриманні одну малолітню дитину 2018 року народження, заподіяну шкоду повністю відшкодовано, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, має місце реєстрації та проживання, не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, встановлених у санкції ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у виді обмеження волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: CD-диск із наявною директорією "Переписка», квитанція по картковому рахунку від 23.12.2023 року № Н878-Р739-ХХТУ, CD-R-диск із наявною директорією "Камери», перепустка №105, на ім`я ОСОБА_3 , які долучені до матеріалів даного провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1