Справа № 204/3734/23
Провадження № 1-кс/204/1041/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000824 від 07.12.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000824 від 07.12.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділенням відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000824 від 07.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що 04.12.2022 року, приблизно о 01:00, знаходячись на території КЗ «Центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю «Мальва» ДОР, за адресою: м.Дніпро, вулиця Тютюнова буд. 1, з невстановленою під час досудового розслідування особою побачили гаражне приміщення, в цей момент у них виник злочинний умисел спрямований на повторне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану та вони визначили майно, яке знаходиться в гаражі як об`єкт свого злочинного посягання, та вони вступили в попередню змову між собою. Знаходячись в тому ж місці, в той же час, реалізуючи свій раптово виниклий єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у інше приміщення, діючи повторно, умисно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони залишаться таємними для оточуючих, шляхом пошкодження замка проникли до приміщення гаража, де побачили автомобіль «ГАЗ» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 , з якого в подальшому зняли сім колес, шини «всесезонні», розміром 175 R16 та акумулятор 6СТ-65А, який знаходився під капотом вищевказаного автомобіля, тим самим викравши вищевказане майно та в подальшому покинули місце вчинення кримінального правопорушення з таємно викраденим майном та розпорядилися їм на власний розсуд, чим спричинили майнову шкоду потерпілому КЗ «Центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю «Мальва» ДОР. З урахуванням викладеного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. 14 березня 2023 року , було проведено огляд місця події, під час якого гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , добровільно видала свій мобільний телефон марки «Xiaomi» білого кольору, imeil НОМЕР_2 , ime2: НОМЕР_3 , який містить фактичні дані які мають істотне значення для кримінального правопорушення. 14.03.2023 вилучений мобільний телефон визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000824. Відповідно ч.1 ст. 98 КПК України, у досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що вказані тимчасово вилучені предмети зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вищевказані тимчасово вилучений мобільний телефон марки «Xiaomi» білого кольору, imeil НОМЕР_2 , ime2: НОМЕР_3 , зберіг на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто в розумінні ч.1 ст. 170 КПК України, вони є доказами злочину. Враховуючи викладене, та у зв?язку з тим, що вищевказані тимчасово вилучені предмети зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, визнані речовими доказами і в подальшому будуть використовуватись для встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, з цією метою необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене вищевказане майно. Для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження. Постановою слідчого від 14.03.2023 року, вищевказане тимчасово вилучене майно, вилучене 14.03.2023 року в ході проведення огляду місця події визнано речовими доказами. Метою накладення арешту у даному конкретному випадку відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є виключно збереження речових доказів по даному кримінальному провадженню. На підставі викладеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

Від слідчого надана заяв а, про розгляд клопотання без його участі.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого СВ відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 15.03.2023 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000824, наступне майно, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi» білого кольору, imeil НОМЕР_2 , ime2: НОМЕР_3 .

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000824 від 07.12.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене 14.03.2023 року в ході проведення огляд місця події, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi» білого кольору, imei1 НОМЕР_2 , ime2: НОМЕР_3 , шляхом накладення заборони відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1