Справа № 487/7051/23
Провадження № 1-кп/487/764/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0000155 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.110, ч.2 ст.436-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м.Миколаєва зперебуває кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0000155 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.110, ч.2 ст.436-2 КК України.

20.11.2023 року прокурор подав до суду клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики передбачені п.п.1,3 ч.1 ст..177 КПК України, а більш м`яка міра запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання нею своїх процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні захисником обвинуваченої - адвокактом ОСОБА_6 було подано клопотання про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який.

В обгрунтування клопотання захисник зазначив, що на даний час стан здоров`я ОСОБА_5 значно погіршився. Відповідно до консультативного висновку лікаря нейрохірурга від 29.11.2023 року, який провів огляд обвинуваченої в умовах медико-санітарної частини ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», ОСОБА_5 , з урахуванням характеру її захворювання, показано хірургічне лікування з послідуючою фізичною реабілітацією.

Вказав, що протягом трьох місяців у обвинуваченної прогресує погіршення стану здоров`я, що без хіріргічного лікування може призвести до її інвалідності.

Зазначені обставини свідчать про те, що на д аний час, за станом здоров`я ОСОБА_5 не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору, що є досить вагомою підставою для зміни обраного відносно неї запобіжного заходу на більш м`який.

У судовому засіданні прокурор заявлене ним клопотання підтримав.

У задоволенні клопотання захисника просив відмовити. В обгрунтування заперечень вказав, що до клопотання не долучено доказів того, що на даний час, за станом здоров`я ОСОБА_5 не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору. А отже вимога про зміну запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченої є невмотивованою.

У судовому засіданні обвинувачена у задоволенні клопотання прокурора просила відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_6 просила задовольнити, змінивши запобіжний захід на більш м`який, що надасть їй можливість пройти лікування. Вказала, що в умовах слідчого ізолятору їй не надається належна медична допомога, що призводить до погіршення стану її здоров`я.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити посилаючись на недоведення продовження існування ризиків, про які зазнакчено у клопотанні.

Заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу підтримав.

Враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка на даний час має незадовільний стан здоров`я та потребує хірургічного лікування, просив змінити їй запобіжний захід на більш м`який - особисте зобов`язання, зазначивши, що саме такий вид запобіжного заходу належним чином забезпечить виконання ОСОБА_5 її процесуальних обов`язків та надасть їй можливість пройти лікування з послідуючою реабілітацією.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотань, суд приходить до наступного.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 05.09.2023 року обвинуваченій ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 09.10.2023 року строк дії обраного відносно обвинуваченої заробіжного заходу було продовжено на шістдесят днів.

На даний час судовий розгляд триває, однак строк дії запобіжного заходу обраного ОСОБА_5 закінчується 07.12.2023 року.

Відповідно до ч.3 ст..331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За положеннями ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали обвинувального акту, суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст..177 КПК України, а саме: той факт, що обвинувачена, усвідомлюючи, що у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих злочинів, їй може бути призначено покарання до 8 років позбавлення волі, а її донька проживає у Республіці Польщі, може переховуватися від суду за межами України та на непідконтрольній на даний час Україні території.

Вживати заходи впливу на свідків, які є працівниками АТ "Миколаївобленерго" та її колишніми колегами, з метою зміни останніми показань та спотворення вже зібраних доказів. Вказаний ризик продовжує існувати з урахуванням засади кримінального провадження щодо безпосереднього дослідження судом показань учасників кримінального провадження, які суд отримує усно

Суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо не доведеності існування на даний час ризиків, встановлених судом при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченою зазначених дій за наявності доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченій ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованих нетяжкого та тяжкого кримінального правопорушення у період воєнного стану.

Дані про особу обвинуваченої, яка одружена, раніше не судима, іі антиукраїнську позицію, сімейний стан та стан здоров`я.

Таким чином, саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на стійке переконання суду, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченої від суду, наявні наведені ризики є дійсними та триваючими.

Також, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції.

З урахуванням встановленого, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні заявленого захисником обвинуваченої клопотання про зміну ОСОБА_5 запобіжного суд виходить з наступного.

За положеннями ч.ч.1,4 ст.201 КПК України, обвинувачений, до якого застосований запобіжний захід чи його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, яке розглядається судом згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

При розгляді клопотання захисника, суд вважає доведеним недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 , для запобіганню існуючим та триваючим ризикам, ніж тримання під вартою.

Доводи сторони захисту, в тій частині, що за станом здоров`я на даний час ОСОБА_5 не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору, суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження, під час розгляду клопотань.

Фактично, в обгрунтування своїх доводів захисник посилається на консультаційний висновок лікаря нейрохірурга від 29.11.2023 року, відповідно до якого, лікарем було зазначено, що ОСОБА_5 показано хірургічне (декомпресивна ламінектомія С5-С7 менінгорадікулоліз) з послідуючою фізичною реабілітацією.

Разом з тим, дпний висновок носить консультативний характер та не містить посилання на те, що ОСОБА_5 потребує екстреної госпіталізації до нейрохірургічного відділення КНП ММР "МЛШМД".

Відповідно до медичної довідки, наданої завідувачем МММЧ Філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях, станом на 27.10.2023 року, ОСОБА_5 отримує лікування, екстренної медичної допомоги не потребує.

Таким чином, суду не було надано доказів того, що на теперішній час ОСОБА_5 , за станом здоров`я, потребує такого виду лікування, яке їй не може бути надано в умовах слідчого ізолятору.

Зазначені обставини у своїй сукупності є підставою для відмови у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої, за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.194, 199, 201, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити попередньо обраною тримання під вартою, з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», подовжити строк дії запобіжного заходу на шістдесят діб до 02 лютого 2024 року (включно).

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою, може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту винесення.

Суддя: ОСОБА_1