"24" січня 2024 р. Справа № 363/1416/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілих - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгороді обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000933 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000933 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні захисники обвинуваченого ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявили клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Обґрунтовуючи своє клопотання тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000933 від 15.10.2018 року. За класифікацією у відповідності до вимог ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення) кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , відноситься до злочинів невеликої тяжкості, тобто строки давності розгляду даного кримінального провадження за вказаною вище статтею КК України станом на дату подання - закінчились. Підстави для зупинення перебігу строку давності - відсутні. Крім того, зазначили, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений від явки до органів досудового розслідування та суду не ухилявся, у розшук не оголошувався. Також звертали увагу суду, що ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, не визнає.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисників та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання захисників та не заперечувала щодо його задоволення.

Представник потерпілих ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання захисників. Надав суду клопотання про відмову у задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за збігом строків давності та продовження судового розгляду у справі з дотриманням розумних строків судового розгляду. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що протягом шести років з дня скоєння злочину обвинувачений ОСОБА_7 каяття у скоєнні злочину не демонстрував, жодних кроків до відшкодування спричиненої злочином майнової та моральної шкоди та/або примирення з потерпілими не зробив та про розгляд справи у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних, клопотань не заявляв. Крім цього, що під час досудового розслідування було проведено декілька обов?язкових довготривалих експертиз, а під час судового розгляду справи в суді судові засідання неодноразово відкладалися, в тому числі, через запровадження в країні карантинних заходів у зв?язку з епідемією коронавірусної хвороби (COVID- 19) та проходження військової служби обвинуваченим, у зв`язку з чим станом на січень місяць 2024 року судовий розгляд справи №363/1416/20 ще не завершено. Просив суд, застосувати у кримінальній справі № 363/1416/20 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України вимоги Законів України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII (Закон № 389-VIII) та № 2201-IX від 14.04.2022 р. «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу У країни щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» та «Про військовий обов?язок і військову службу». На підставі наявних в матеріалах справи даних визнати, що обвинувачений ОСОБА_7 ухиляється від суду. Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності із застосуванням положень ст. 49 КК України, у зв?язку із закінченням строків давності. В разі встановлення неможливості участі обвинуваченого брати участь у справі дистанційно зупинити судове провадження стосовно ОСОБА_7 до його звільнення з військової служби.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши клопотання захисників, думку обвинуваченого, прокурора та представника потерпілих, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З системного аналізу норм процесуального законодавства вбачається, що суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття справи за такою підставою, у разі згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності і виконати вимоги, передбачені статтями 284-288, 314, 315 КПК України.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям провадження у справі як під час підготовчого судового засідання, так і під час розгляду справи по суті в загальному порядку, керуючись статтями 12, 49 КК України.

Стаття 49 КК України обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини. Строк давності - це передбачений кримінальним законом певний проміжок часу після вчинення злочину, сплив якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання, виконанні завдань загальної і спеціальної превенції.

Передбачений ст. 49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості; 3) не ухилення особи від слідства або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності,якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1)два роки-у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе,ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі,чи уразі вчинення нетяжкого злочину,за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років -у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відносяться до категорії нетяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. .

Підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що зупиняють їх перебіг.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено. Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненому 15.10.2018 року, а отже з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , минуло п`ять років, обвинувачений до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49КК України строків не вчинив нових нетяжких, тяжких чи особливо тяжких злочинів, крім того у даному кримінальному провадженні відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, які передбачені ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Щодо клопотання представника потерпілого, суд зазначає наступне, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених пунктами 1 - 4 ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти закриття провадження з відповідних підстав, про що ним було заявлено клопотання у судовому засіданні. Таким чином, якщо обвинувачений погоджується із звільненням від кримінальної відповідальності, встановивши, що строк давності минув, заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд зобов`язаний закрити кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК). Відтак, суд приходить до висновку, що клопотання представника потерпілого є не обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.05.2018 року у справі за №200/4664/14-к.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_7 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України та кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Крім того, потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснено, що в разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, у зв`язку з закриттям кримінального провадження слід залишити без розгляду, роз`яснивши право на його пред`явлення в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна.

У зв`язку із чим, арешт накладений на ухвал Вишгородського районного суду Київської області від 18.10.2018 року на транспортні засоби: автомобіль марки «BMW 530D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_7 та автомобіль марки Daihatsu Terios реєстраційний номер НОМЕР_2 користувачем якого є ОСОБА_8 , власником якого є ОСОБА_10 - необхідно скасувати.

Речові докази, у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме: автомобіль марки BMW 530D реєстраційний номер НОМЕР_1 користувачем якого є ОСОБА_7 - необхідно повернути власнику за належністю; та автомобіль марки Daihatsu Terios реєстраційний номер НОМЕР_2 користувачем якого є ОСОБА_8 , власником якого є ОСОБА_10 - необхідно повернути власнику за належністю.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 100, 124, 174, 284, 369-372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000933 від 15.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у кримінальному провадженні - залишити без розгляду та роз`яснити цивільному позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Арешт накладений ухвалами Вишгородського районного суду Київської області від 18.10.2018 року на транспортні засоби: автомобіль марки «BMW 530D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_7 та автомобіль марки Daihatsu Terios реєстраційний номер НОМЕР_2 користувачем якого є ОСОБА_8 , власником якого є ОСОБА_10 - скасувати.

Речові докази, у відповідності до ст.100 КПК України, а саме: автомобіль марки BMW 530D реєстраційний номер НОМЕР_1 користувачем якого є ОСОБА_7 - повернути власнику за належністю; та автомобіль марки Daihatsu Terios реєстраційний номер НОМЕР_2 користувачем якого є ОСОБА_8 , власником якого є ОСОБА_10 - повернути власнику за належністю.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз віднести на рахунок держави.

Повний текст ухвали проголошений - 26.01.2024 року о 10:00 годині.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1