Дата документу 09.02.2024
Справа № 334/826/24
Провадження № 1-кс/334/457/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000043 від20.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189КК України,

установив:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло вищевказане клопотання про арешт майна узгоджене із процесуальним прокурором прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий вказав про те, що 20.09.2023 надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що невстановлені особи погрожуючи застосуванням насилля вимагають грошові кошти.

Допитано в якості потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що після смерті чоловіка ОСОБА_6 під час виконання бойових завдань в ЗСУ, до потерпілої звернувся знайомий ОСОБА_7 , який повідомив про те, що її чоловік винен велику суму грошових коштів йому та іншим, які необхідно повернути після здійснення виплат. Через деякий час ОСОБА_7 запропонував вирішити вказане питання за меншу суму та повідомив, що грошові кошти потрібно передати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вказану пропозицію ОСОБА_5 відмовила.

Після чого з абонентських номерів, що належать ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали надходити телефонні дзвінки з вимогами повернути грошові кошти та погрозами щодо застосування насилля.

В подальшому прийшовши за місцем мешкання потерпіла виявила напис фарбою на вхідних дверях своєї квартири з наступним текстом «Верни долг Юля» та траурний вінок на ручці.

Так, у ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які достовірно знали про загибель ОСОБА_6 виник злочинний план по заволодінню грошовими коштами шляхом вимагання, які повинна була отримати вдова загиблого - ОСОБА_5 від держави у вигляді грошової виплати за смерть чоловіка в розмірі 15 000 000 гривень.

З метою реалізації злочинного плану в умовах воєнного стану, маючи умисел на вимогу передачі чужого майна ОСОБА_10 вступив в змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими на цей час особами та домовились, що ОСОБА_11 та інші повинні будуть здійснювати численні телефонні дзвінки на номер мобільного телефону ОСОБА_5 з вимогами повернути неіснуючі борги померлого чоловіка та відвідувати ОСОБА_5 за місцем мешкання з метою залякування, здійснення психологічного впливу та висунення вимог щодо повернення неіснуючих боргів.

У свою чергу ОСОБА_8 з ОСОБА_10 в ході телефонних дзвінків та особистих зустрічей висунули до потерпілої ОСОБА_5 вимоги щодо повернення неіснуючого боргу її загиблого чоловіка в розмірі 10 000 доларів США, та повідомили останній, що за цю ж суму вони будуть допомагати їй у вирішенні питань з іншими особами, у тому числі ОСОБА_11 , які звертаються до неї з вимогами у поверненні боргів її померлого чоловіка.

05.02.2024 потерпілою ОСОБА_5 здійснено грошовий переказ у сумі 150 000 гривень на банківські картки АТ «КБ «Приватбанк», а саме:

№ НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 000 грн.,

№ НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 45 000 грн. та 5 000 грн.,

№ НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 45 000 грн. та 5 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого оформлене відповідно до ст. 171 КПК України та погоджено процесуальним прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя.

Слідчий до судового засідання надав суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, підтримав свої вимоги та просив накласти арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження такого, знищення, що в свою чергу суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статями 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000043 від 20.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 у АТ «КБ «Приватбанк», відкритий на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1