Справа № 648/3419/21 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/168/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125 КК України
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/3419/21
У Х В А Л А

іменем України

26 грудня 2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 29 грудня 2021 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надеждівка Білозерського району Херсонської області, громадянина України, що зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

23 травня 2018 року Київським районним судом м. Полтави за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік;

08 травня 2019 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців;

15 квітня 2021 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 200 годин;

засуджено за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, з врахуванням вимог п.4 ч.1 ст.72 КК України, до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 15.04.2021 року, і остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

в с т а н о в и в:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він, будучи засудженим вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 15 квітня 2021 року за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком двісті годин, будучи ознайомленим з порядком, умовами відбування покарання у виді громадських робіт та відповідальністю у разі ухилення від відбування покарання, отримавши направлення до Чорнобаївської сільської ради Херсонського району Херсонської області, де згідно розпорядження голови вказаної сільської ради за №274 від 03 червня 2021 року, для відбування покарання призначеного судом, йому визначено час та графік роботи, починаючи з 3 червня 2021 року по 30 червня 2021 року, умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт шляхом неприбуття без поважних причин на відбування громадських робіт 9 червня 2021 року, 10 червня 2021 року, 11 червня 2021 року, 14 червня 2021 року, 15 червня 2021 року, 16 червня 2021 року, 17 червня 2021 року, 18 червня 2021 року, 22 червня 2021 року, 23 червня 2021 року, 24 червня 2021 року, 25 червня 2021 року, 29 червня 2021 року та 30 червня 2021 року.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок стосовно ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, вказавши в його резолютивній частині, що на підставі ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 15.04.2021 року, ОСОБА_7 остаточно призначити покарання у виді 5 місяців 23 днів арешту. В іншій частині вирок залишити без змін.

Вказує, що ОСОБА_7 раніше судимий 15.04.2021 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт, з яких на час ухвалення судом першої інстанції вироку від 29.12.2021 року та призначення обвинуваченому покарання за вчинення нового кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, у виді 5 місяців арешту, мала місце невідбута частина покарання у виді 184 годин громадських робіт, у зв`язку з чим остаточне покарання за сукупністю вироків, із урахуванням вимог ст. 72 КК України, не може бути більше 5 місяців 23 днів арешту.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду шляхом надіслання повідомлень та розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України.

Клопотань про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції, а також про обов`язкову участь обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційному розгляді, не надходило, атому його участь не є обов`язковою.

Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви суду

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.389 КК України, прокурором в апеляційній скарзі не оспорюються.

Оскільки прокурором оскаржується вирок суду виключно в частині неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання, тому колегія суддів переглядає оскаржуваний вирок лише в цій частині.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто вирок має ґрунтуватися на зібраних доказах, повністю та всебічно досліджених та правильно оцінених судом, а висновки про подію кримінального правопорушення, про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та інші істотні питання, які виникли у кримінальному провадженні, мають з достовірністю випливати з матеріалів провадження.

За змістом ч. 1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до сталої судової практики призначення судами кримінального покарання, призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин, а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст.71 КК України.

Разом з тим, суд першої інстанції дані положення не взяв до уваги, внаслідок чого неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Як підтверджено матеріалами провадження, вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 15.04.2021 року ОСОБА_7 було визнано винуватим й засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

На момент ухвалення вироку Білозерським районним судом Херсонської області від 29.12.2021 року ОСОБА_7 не відбув покарання у виді 184 годин громадських робіт.

Згідно п.1 ч.1 ст.72 КК України один день позбавлення волі відповідає 8 (восьми) годинам громадських робіт.

Отже, невідбуте ОСОБА_7 покарання фактично становить 23 дні арешту.

Натомість, як випливає з резолютивної частини оскаржуваного вироку, суд при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України, замість покарання за невідбутим вироком суду від 15.04.2021 року, яке не може перевищувати 23 дні арешту, фактично приєднав невідбуту частину покарання у виді 1 місяця арешту.

Тобто, суд першої інстанції при призначенні остаточного покарання на підставі ст.71 КК України неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Згідно п.4 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Правовими положеннями п 4 ч.1 ст.409 КПК України встановлено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Зважаючи на викладене, апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначення ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. 404, 407, 408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 29.12.2021 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців.

На підставі ч.1 ст.71, 72 КК України, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 15.04.2021 року, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді арешту на строк 5 місяців 23 дні.

У решті вирок щодо нього - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4