Єдиний унікальний номер 722/2281/23
Номер провадження 1-в/722/147/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м.Сокиряни

Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни Чернівецької областіклопотання, подане захисником засудженого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з клопотанням, в якому просив звільнити засудженого ОСОБА_4 умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, вказуючи, що поведінка засудженого ОСОБА_4 під час відбування покарання та ставлення до праці не була сумлінна, він не досяг необхідного ступеня виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Представник виправної колонії ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення судового засідання без його присутності та заперечував щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 . Крім цього зазначив, що засуджений не став на шлях виправлення та має діючі стягнення.

Захисник ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, подали заяви про проведення судового засідання без їх присутності. Захисник просив задовольнити дане клопотання.

Голова спостережної комісії Дністровської РДА ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, своєчасно повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомив.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові документи, додані до клопотання та матеріали особової справи засудженого суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є виключною дискрецією суду.

Пунктом 3 частини 3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, засуджений вироком 25.02.2020 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.187 ч.4 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, що належить йому на праві приватної власності. Відповідно до ст.72 ч.5 КК України ОСОБА_4 зараховано в строк відбуття покарання термін перебування під вартою з 06.06.2009 року по 09.06.2009 року включно та з 21.04.2018 року по 30.03.2021 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому відраховувати з 21.04.2018 року. Відповідно кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_4 24.11.2023 року.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_4 відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_4 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 11 днів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (далі Постанова №2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Тобто, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому, основним і вирішальним є не факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відповідно до п.17 Постанови №2 під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 21.04.2018 року. За час перебування в ДУ «Луцький слідчий ізолятор» тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені, заохочень не мав.

Під час відбування покарання в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№ 67)» п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, три стягнення погашено, два діючі. Не заохочувався. По відношенню до персоналу установи вимушено тактовний, схильний до невиконання законних вимог. По відношенню до інших засуджених вживчивий, не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості.

За оцінюваний період відбування покарання особа не вчиняла спроб втечі. На профілактичному обліку не перебуває. Не приймає участі в програмі диференційованого виховного впливу.

Заходи соціально-виховного характеру відвідує під контролем та лише в якості спостерігача, належних висновків для себе не робить. Має позитивні плани на майбутнє, але для їх реалізації нічого не робить.

Своє спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті та порядку. Дотримується вимог санітарії та правил гігієни. Має переважно охайний зовнішній вигляд. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки.

06.06.2023 року складено індивідуальну програму для подальшої роботи із засудженим з такими криміногенними потребами як «Готовність до змін» та «Робота», на даному етапі засуджена особа не виконує намічені цілі та заходи.

Соціально-корисні з рідними зв`язки підтримує.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування ст.81 КК України.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і ці дані оцінюються в їх сукупності.

Суд враховує, що засуджений ОСОБА_4 до будь-яких оплачуваних робіт не залучається, у зв`язку із стійким небажанням працювати. З приводу працевлаштування до до адміністрації установи не звертався. Безвідповідально відноситься до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Разом з цим, одним з елементів, необхідних для застосування до засудженого ст.81 КК України, є сумлінна поведінка.

Згідно розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить вивчення особистості засуджених, аналізування стану виконання індивідуальних програм роботи із засудженими та періодичне здійснювання оцінки ступеня виправлення засуджених.

Соціально-виховна та психологічна робота із засудженими здійснюється відповідно до індивідуальних програм, які складаються за результатами медичного обстеження, психодіагностики і психолого-педагогічного вивчення, кримінологічної, кримінально-правової характеристики, оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та реалізуються, в тому числі за допомогою програм диференційованого виховного впливу.

Ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Корисна ініціатива засуджених реалізується шляхом їх участі у програмах диференційованого виховного впливу, роботі гуртків за інтересами (прикладної творчості, художньої самодіяльності тощо) та у спортивних секціях, порядок роботи яких затверджується наказом начальника установи.

З матеріалів особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_4 участі в будь-яких програм диференційованого виховного впливу не приймає.

Згідно довідки медичної частини ДУ «СВК (№67) від 07.11.2023 року №474 на даний час стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний.

Комісією установи 16.07.2021 року прийнято рішення ОСОБА_4 відмовити у застосуванні до нього ст.101 КВК України як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення; 16.07.2021 року відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, як особі, яка не довела, що стала на шлях виправлення; 16.06.2022 року відмовлено у застосуванні ст.81 КК України, як особі, яка не довела свого виправлення.

Відповідно до Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, в підсистемі «КАСАНДРА», засудженому ОСОБА_4 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, на основі чого визначено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання.

Оцінюючи встановлені обставини в сукупності, суд вважає, що поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_4 протягом всього строку відбування покарання та відбування покаранння в ДУ «СВК (№67)» не були сумлінними, зокрема він до суспільно-корисної оплачуваної праці не залучався, не приймає участі у будь-яких програмах диференційованого виховного впливу та має два діючі стягнення. На думку суду та з урахуванням оцінки ДУ "СВК (№67)" процес позитивних змін у його особистості на даний час не відповідають ступеню виправленню, який дає однозначний висновок про доведеність його виправлення та унеможивлять у подальшому вчинення ним умисних кримінальних правопорушень.

В зв`язку з вищевикладеним, суд погоджується з висновком адміністративної комісії Сокирянської ВК(№67)» щодо визначення ступеня оцінки виправлення засудженого, з огляду на досліджені характеризуючи дані та матеріали особової справи.

Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці він не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

Також, суд вважає, що лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань, поведінка засудженого ОСОБА_4 може зазнати позитивних змін, що відповідатиме меті призначеного покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.81 КК України, ст.6 КВК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотанні, поданого захисником засудженого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7-ми діб з дня її постановлення, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: