Справа № 352/1096/21
Провадження № 1-кп/352/40/24
У Х В А Л А

14 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднаного кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000032 від 28.01.2021 р., № 0000009 від 15.01.2021 р., № 0000264 від 18.12.2020 р., про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 309 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувачений у судовому засіданні заявив клопотання про визнання недопустимими доказів, що долучені прокурором, зокрема, по епізоду крадіжки майна в особливо великому розмірі, оскільки відсутня відеофіксація під час огляду місця події житлового будинку потерпілих ОСОБА_7 в с. Братківці; допитаний в суді понятий не пам`ятає, чи вилучались якісь сліди; слідча не змогла пояснити, звідки саме вилучені сліди. Просив негайно вилучити ці докази зі справи, оскільки вони є недопустимими.

Суд зазначає, що порядок визнання доказів недопустимими передбачений статтею 89 КПК України.

Згідно вимог вказаної норми суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Стаття 87 КПК України передбачає очевидну недопустимість доказів, які отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-яких інших доказів, здобутих завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

У рамках судового розгляду об`єднаного кримінального провадження щодо ОСОБА_4 суд дослідив усі надані стороною обвинувачення письмові та речові докази по тих епізодах обвинувачення, які обвинувачений не визнає, по яких суд проводив повне дослідження доказів.

З урахуванням викладеного заявлене обвинуваченим клопотання про визнання доказів недопустимими суд вирішуватиме в процесі оцінювання доказів в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення в цьому кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 89 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про визнання доказів недопустимими вирішити в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення в кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8

Повна ухвала складена 15.02.2024.