Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21.09.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/417/23, за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 липня 2023 року, відмовлено у задоволенні погодженого прокурором клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області рядового поліції ОСОБА_6 (далі - слідчий) у кримінальному провадженні №0000940, відомості про кримінальне правопорушення у якому 12.05.2023, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно підозрюваної

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород, Закарпатської області, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, українки, з середньою освітою, працюючої неофіційно, одруженої, має на утриманні малолітню дитину (зі слів), раніше судимої вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.06.2023 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Цією ухвалою щодо підозрюваної ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 діб, до 11 серпня 2023 року, включно та зобов`язано ОСОБА_7 прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвалою цього ж слідчого судді від 28 липня 2023 року виправлено описку в ухвалі слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 липня 2023 року, зазначивши у вступній та резолютивній частинах цієї ухвали вірно адресу місця проживання підозрюваної ОСОБА_7 : « АДРЕСА_3 », замість помилково зазначеної « АДРЕСА_2 ».

З матеріалів клопотання убачається, що 11 липня 2023 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану, що вказане кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, і за його вчинення ОСОБА_7 , може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. У клопотанні слідчий посилається на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: перебуваючи на волі, підозрювана ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, може : переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки їй відомі їхні анкетні дані; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Окремо слідчий звертає увагу на те, що підозрювана ОСОБА_7 раніше судима вироком Ужгородського міськрайонного суду від 06.06.2023 за вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України, ніде не працює і не має постійного джерела доходу. З огляду на вищенаведені обставини, слідчий вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, - просить застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, і за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні обставини є підставами для висновку про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ризик щодо можливості переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду має місце при обставинах, за яких підозрювана, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке їй загрожує у результаті визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; також органом досудового розслідування доведено існування ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. Існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином прокурором під час судового засідання та слідчим не доведено. Окрім того, слідчому судді не надано доказів того, що ОСОБА_7 підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень. Оцінюючи доводи клопотання про необхідність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через існування встановлених ризиків, недоведеність існування інших ризиків, та враховуючи обставини справи, особу підозрюваної, яка раніше судима за злочини проти власності, міцність її соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Тому відносно підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на неї відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною і такою, яку необхідно скасувати. Зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання взяв до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та безпідставно застосував відносно підозрюваної ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід цілодобовий домашній арешт. На переконання прокурора, наявність підтверджених ризиків створюють передумови до неналежної процесуальної поведінки підозрюваної під час подальшого досудового розслідування. Так, ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років; також існує ймовірність впливу підозрюваної на свідків у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 відомі їх анкетні дані. Апелянт посилається і на те. що підозрювана ОСОБА_7 судима вироком Ужгородського міськрайонного суду від 06.06.2023 за вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України, тому, із врахуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою позбавляє можливості підозрюваної перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на свідків під час досудового розслідування та судового розгляду. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторони обвинувачення та сторони захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд судового провадження за відсутності вищевказаних осіб, береться до уваги те, що вказані сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяв про відкладення апеляційного розгляду та даних про поважність причин неявки від прокурора та підозрюваної не надходило; прокурор та адвокатка ОСОБА_8 просили розглянути справу за їх відсутності; судове провадження повинно бути розглянуто з дотриманням приписів щодо розумних строків його розгляду та положень КПК України у межах строку досудового розслідування; від захисниці надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без її участі.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в тому випадку, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, внесене 12.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000940, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Ужгородської окружної прокуратури.

Із журналу судового засідання убачається, що у розгляді клопотання брали участь підозрювана ОСОБА_7 та її захисниця, адвокатка ОСОБА_8 , що не свідчить про порушення права підозрюваної ОСОБА_7 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема протоколом огляду місця події, допитів підозрюваної, потерпілої та свідків, пред`явлення особи та речей для впізнання за фотознімками, висновком експерта, на підставі яких 14.06.2023 винесено повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів бере до уваги і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

З огляду на характер та конкретні обставини вчинення діяння, яке інкримінується ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує їй у разі визнання її винуватою (позбавлення волі на строк до восьми років), дані про особу підозрюваної (раніше судима, одружена, має на утриманні малолітню дитину, працює неофіційно), апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування ризиків переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу чи свідків.

При цьому, апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про недоведеність ризиків перешкоджання підозрюваною кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень. Погоджуючись із цим висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги те, що слідчим та прокурором не надано доказів того, що ОСОБА_7 підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень, чи будь-яких інших доказів у підтвердження наявності ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Не додано таких доказів і до апеляційної скарги.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.

Тому, апеляційний суд вважає, що доводи слідчого та прокурора в цій частині ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду слідчим суддею клопотання, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваної наміру перешкоджати досудовому розслідуванню у такий спосіб, що застосування більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання будь-яким із передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання щодо підозрюваної ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить її належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрювана ОСОБА_7 з моменту обрання їй запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не виконує покладені на неї процесуальні обов`язки.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та виконання покладених на неї обов`язків як підозрюваної, а також запобігання передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо неї найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, взявши до уваги вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваної, дійшов до належних висновків про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, які ґрунтуються на вимогах закону і доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про те, що застосований слідчим суддею щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам, оскільки існують всі підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються виключно на припущеннях сторони обвинувачення та жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Із цих підстав, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_7 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, визнаються такими, що не впливають на висновки слідчого судді.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрювану ОСОБА_7 такі процесуальні обов`язки: цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або навчання, - до 11 серпня 2023 року.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі прокурор не вказує в апеляційній скарзі, а не з`явившись на її розгляд позбавив себе можливості надати будь-які докази чи довести обставини у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків слідчого судді; строк дії оскаржуваної ухвали сплив і така втратила чинність у часі; відповідно до заяви захисниці адвокатки ОСОБА_8 досудове розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_9 завершено і обвинувальний акт направлено до місцевого суду для розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні погодженого прокурором клопотання слідчого, у кримінальному провадженні №0000940, відомості про кримінальне правопорушення у якому 12.05.2023, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно підозрюваної ОСОБА_7 , та обрано щодо неї запобіжний захід цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 діб, а саме до 11 серпня 2023 року, включно з покладенням на підозрювану ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: