В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді в режимі відеоконференції кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000116 від 12.03.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, з 15.03.2023 військовослужбовця військової служби під час мобілізації, який займає посаду оператора-топогеодезиста 1 радіолокаційної станції (наземної артилерійської розвідки) радіолокаційного взводу батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 17.05.2012 Новомосковським міськрайонним судом в Дніпропетровській області за ч.3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців. 09.11.2016 звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

10.03.2023 року, приблизно о 18:25 год., (більш точний час під час розслідування не встановлений), ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні магазину «М?ясник», що розташований за адресою: м.Павлоград, вул. Героїв України, зустрів свою знайому ОСОБА_5 , яка працювала продавцем у вказаному магазині.

Побачивши під час спілкування із ОСОБА_5 мобільний телефон, торгівельної марки «Samsung А03», який знаходився у володінні ОСОБА_5 , у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння вказаним майном, а саме вищевказаним телефоном, який перебуває у володінні потерпілої ОСОБА_5 на праві власності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, протиправне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, із корисливих спонукань, маючи намір незаконного збагачення за рахунок майна, яке йому не належить,

ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_5 з проханням про надання йому мобільного телефону для здійснення дзвінка. На прохання останнього, ОСОБА_5 , будучи введеною в оману відносно справжніх намірів ОСОБА_3 , впевнена у поверненні мобільного телефону, відповіла згодою, надавши ОСОБА_3 , для здійснення телефонного дзвінка, належний їй мобільний телефон торгівельної марки «Samsung А03».

Під час використання мобільного телефону, маючи його у своєму фактичному володінні, отримавши дозвіл вийти з магазину з телефоном, 10.03.2023, приблизно о 18.40 год., після отримання повного доступу до майна, а саме мобільного телефону ОСОБА_5 , ОСОБА_3 вийшов на вулицю поблизу магазину «М?ясник», розташованого за адресою: м. Павлоград, вул. Героїв України, усвідомлюючи, що його дії не контролюються потерпілою, маючи реальну та об?єктивну можливість повернути вказане майно, тобто відмовитись від вчинення злочину, та будучи обізнаним про наслідки протиправного заволодіння майном, повторно, шляхом зловживання довірою, фактично заволодів мобільним телефоном торгівельної марки «Samsung А03»., обернувши чуже майно на свою користь. ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, завдавши тим самим ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 3069,59 грн.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Дійсно, 10.03.2023 року, приблизно о 18 год., він перебув у приміщенні магазину «М?ясник», що розташований за адресою: м. Павлоград, вул. Героїв України, де зустрів свою знайому ОСОБА_5 , яка працювала продавцем у вказаному магазині. Побачивши під час спілкування із ОСОБА_5 мобільний телефон, він вирішив ним заволодіти, та звернувся до останньої з проханням про надання йому мобільного телефону для здійснення дзвінка. На його прохання ОСОБА_5 передала йому мобільний телефон з яким він вийшов на вулицю, та втік. Телефон він здав до ломбарду, а виручені гроші витратив на свої потреби. З вартістю викраденого мобільного телефону він згоден, та який на даний час повернутий потерпілій. Причину скоєння злочину назвати не може, та кається в тім, що сталося.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 190 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше судимий, є військовослужбовцем, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вину визнав у повному обсязі, шкода потерпілій відшкодована.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі.

Дане покарання на думку суду, з урахуванням викладених вище обставин справи, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів. оскільки виправити останнього та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.

З обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи у сумі 755,12 грн.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази слід розподілити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон торгівельної марки «Samsung А03», та картонну коробку від нього, які передано під зберігальну розписку ОСОБА_5 , після набрання вироку законної сили залишити останній за належністю.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1