Провадження № 1-кп/344/569/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що народилася у селі Гвізд, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, згідно ст.89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, в період дії на території України воєнного стану, який введений Указом Президента України ОСОБА_5 №64/20211 від 24.02.2022р «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ОСОБА_4 03.09.2023 року близько 12 години 53 хвилин перебуваючи в приміщенні магазину «Близенько», який розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вулиці Незалежності, 99 діючи умисно, з корисливих спонукань, таємно викрала з торгово-виставкових стелажів слабоалкогольний енергетичний напій «Рево», ємкістю 0,5 л, в кількості 2 пляшки, загальною вартістю 96,26 гривень та сир «Айвенго», вагою 300 г, в кількості 3 упаковки, загальною вартістю 312,33 грн, які заховала собі у жіночу сумку та вийшла з приміщення магазину, не здійснивши оплату за вищевказаний товар. Після вчинення крадіжки, ОСОБА_4 покинула місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ПП «МЕРЕЖА - СЕРВІС ЛЬВІВ» майнову шкоду на загальну суму 408,59 гривень.

Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_4 , 03.10.2023 року близько 15 години 29 хвилин перебуваючи в приміщенні магазину «Близенько», який розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вулиці Ленкавського, 34 діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, таємно викрала з торгово-виставкових стелажів сир «Айвенго», вагою 300 г, в кількості 2 упаковки, загальною вартістю без ПДВ 138,00 гривень; сир «Голландський», вагою 300 г, в кількості 1 упаковка, вартістю без ПДВ 76, 69 гривень; балик «Традиційний», вагою 0,436 г, вартістю без ПДВ 72,73 гривень; сардельки «Соковиті», вагою 0,898 г, вартістю без ПДВ 78,58 гривень; філе куряче «Бащинський», вагою 0,398 г, вартістю без ПДВ 89,67 гривень; сметана «Молокія», ємкістю 370 г, вартістю без ПДВ 42,25 гривень., які заховала собі у сумку та вийшла з приміщення магазину, не здійснивши оплату за вищевказаний товар. Після вчинення крадіжки, ОСОБА_4 покинула місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ПП «МЕРЕЖА - СЕРВІС ЛЬВІВ» майнову шкоду на загальну суму 497,92 гривень без ПДВ.

Також, 26.10.2023 року близько 15 години 01 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Близенько», який розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Ленкавського, 34 діючи умисно та повторно з корисливих спонукань, таємно викрала з таємно викрала з торгово-виставкових стелажів сир «Голландський», вагою 300 г, в кількості 2 упаковки, загальною вартістю без ПДВ 153, 38 гривень; слабоалкогольний напій енергетичний «Рево», ємкістю 0,5 л кожна, в кількості 2 пляшки, загальною вартістю без ПДВ 62,70 гривень; балик «Традиційний», вагою 0,436 г, вартістю без ПДВ 72,73 гривень; сардельки «Шкільні», вагою 0,756 г, вартістю без ПДВ 68,47 гривень, які заховала собі у сумку та вийшла з приміщення магазину, не здійснивши оплату за вищевказаний товар. Після вчинення крадіжки, ОСОБА_4 покинула місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ПП «МЕРЕЖА - СЕРВІС ЛЬВІВ» майнову шкоду на загальну суму 357,28 гривень без ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та надала суду показання, що дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті вона 03.09.2023 року, 03.10.23 року та 26.10.2023 року викрала з приміщень магазинів «Близенько» зазначені в обвинувальному акті продукти та слабоалкогольні напої. Вона розуміє, що вчинила неправильно, їй дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлена, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися її допитом.

Вислухавши думки учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання прокурора та обвинуваченої ОСОБА_4 про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання обвинуваченої ОСОБА_4 не викликають сумнівів у правильності розуміння нею змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності її позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. Обвинуваченій роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченої, яка критично ставиться до вчиненого; є особою молодого віку; з середньою освітою; на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, згідно ст.89 КК України раніше не судима.

Обставинами, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин які відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 в ході судового розгляду судом не встановлено.

З досудової доповіді про обвинувачену вбачається висока ймовірність вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та середній рівень її небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеу для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського судуз прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку - два рік, думку обвинуваченої, яка просила призначити їй найбільш м`яке з можливих покарань, дані про особу винної, якає особою молодого віку, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, суд приходить до висновку, що вказані обставини, які пом`якшують покарання в своїй сукупності, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання вважає, що ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст.69 КК України слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України, а саме на строк один рік.

В той же час, з урахуванням вищенаведених обставин, які характеризують особу обвинуваченої та підтверджують її негативне і критичне ставлення до вчиненого, невелику вартість викраденого майна та вчинення злочину у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування основного покарання, проте в умовах здійснення контролю за її поведінкою, а тому до неї слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на неї відповідні обов`язки. Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз, загальний розмір яких складає 1 075 (одна тисяча сімдесят п`ять) гривень, 00 копійок відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинувачену.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України та із застосуванням ч.1 ст.69 КК України призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Нагляд за ОСОБА_4 здійснювати органу пробації за місцем її проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1 075 (одна тисяча сімдесят п`ять) гривень, 00 копійок процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення судових експертиз.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

DVD-R диски з відеозаписами (три постанови слідчого від 15.11.2023 року) - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору в день його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1