КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

30 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0002638 за апеляційними скаргами Першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10 червня 2022 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білики Миргородського району Полтавської області, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз - 23.06.2021 року вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України,

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ангарськ, Іркутської області РФ, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз - 29.05.2020 року Новозаводським районним судом м. Чернігів за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, за проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10 червня 2022 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України та засуджений до покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд визначив ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2019 року, до покарання призначеного за даним вироком, ОСОБА_8 визначене остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Крім цього, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2021 року та за даним вироком, ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Цим же вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та засуджений до покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10 червня 2022 року в частині засудження ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 186 КК України скасувати, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, за недоведеністю його вини.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 також подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10 червня 2022 року скасувати в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 . Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_11 покарання за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі; за ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_11 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2019 року до покарання, призначеного даним вироком, призначити ОСОБА_11 покарання у виді 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_11 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2021 та даним вироком, у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі. У решті вирок залишити без змін.

Під час апеляційного розгляду, в судовому засіданні, яке було призначено на 30 жовтня 2023 року, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з письмовим клопотанням про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м'який запобіжний захід, не пов'язаний з позбавленням волі.

При цьому, в обґрунтування заявленого клопотання захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на положення ст. 331 КПК України, звертає увагу на те, що суд зобов'язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, з урахуванням того, що свідок ОСОБА_12 , була допитана безпосередньо судом апеляційної інстанції, показала, що ОСОБА_6 перебував з нею у ніч вчинення інкримінованого йому згідно обвинувального акту правопорушення, що виключає вірогідність вчинення ним інкримінованого йому злочину.

Разом з тим, як зауважує захисник, обвинувачений тримається під вартою більше трьох років, незважаючи на те, що до цього часу не доведено його вину та причетність до інкримінованого кримінального правопорушення. Окрім цього, ОСОБА_6 має хвору матір, яка проживає у м. Чернігові та потребує постійного догляду.

Заслухавши думку обвинувачених, у тому числі ОСОБА_6 , які підтримали клопотання захисника та просили його задовольнити; думку прокурора щодо заявленого клопотання, яка заперечувала проти його задоволення; перевіривши матеріали справи та наведені у ньому доводи, колегія суддів вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 -адвоката ОСОБА_7 про зміну його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно з вимогами, передбаченими ч. 1 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 31 цього Кодексу.

Відповідно до положень, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Тобто, предметом перегляду апеляційним судом у даному випадку є вирок Дніпровського районного суду містка Києва від 10 червня 2022 року, а не окреме рішення суду першої інстанції щодо обрання, зміни чи продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції визнав ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та засудив останнього до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

У цьому ж вироку також зазначено, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши його тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Таким чином, до прийняття рішення за наслідками розгляду апеляційних скарг на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10 червня 2022 року, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості переглядати законність та обґрунтованість запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який було залишено без змін до набрання вироком суду щодо ОСОБА_6 законної сили, оскільки це пов'язано з переглядом самого вироку, а не окремого рішення суду, яке було прийнято судом першої інстанції під час судового розгляду, в порядку, передбаченому ст. 331 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає будь-яких підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, оскільки воно не ґрунтується на вимогах закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 376, 404, 405 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 , 1987 року народження, запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов'язаний з триманням під вартою відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 755/6510/20

Номер провадження : 11-кп/824/1748/2023

Категорія: ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 186 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_13

Доповідач - суддя ОСОБА_1