Справа № 446/2325/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5 ;

представника потерпілого ОСОБА_6 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 від 09 серпня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянин України, уродженця с. Банюнин Кам`янка-Бузького району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, який працює трактористом у ТзОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл», одруженого, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у другій половині липня 2023 року, більш точний час судом не встановлено, в період дії воєнного стану в Україні, розуміючи, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 року «Про введення в Україні воєнного стану», Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» на території України введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався та, який Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 3057-IX від 02.05.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб, тобто до 18 серпня 2023 року, знаходячись на ділянці автодороги Н-17 «Львів-Радехів-Луцьк» 33 км + 044м, що неподалік с. Руда-Сілецька Львівського району Львівської області, де проводились роботи по реконструкції мостового переходу через р. «Західний Буг», виявив палети із бруківкою «Цегла Ретро» 6 см сіра, яка належить ТзОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл», після чого у нього виник умисел спрямований на таємне викрадення вказаного майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел на неодноразове незаконне вилучення чужого майна та маючи спільну мету із самого початку, яка охоплювалась єдиним протиправним наміром на заволодіння конкретним майном, а саме бруківки, ОСОБА_4 , перебуваючи у вищевказаному місці, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, а відтак його протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, з метою власного протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, та оскільки через великий об`єм бруківки неможливо було здійснити викрадення бруківки за один раз, шляхом вільного доступу, в період часу з 24 липня 2023 року по 08 серпня 2023 року за допомогою власного автомобіля марки «Renault» моделі «Megane» реєстраційний номер НОМЕР_1 , таємно викрав бруківку «Цегла Ретро», розміром 20х10х6 см. кожна, сірого кольору, обсягом 19,2 м2, поскладавши її у вищевказаний автомобіль, та перевіз у лісовий масив неподалік місця проведення роботи по реконструкції мостового переходу через р. «Західний Буг», а саме на територію лісового масиву у кварталі № 31 виділу № 36 ДЛГП «Галсільліс» поблизу с. Руда - Сілецька Львівського району Львівської області, де у подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд та спричинив майнову шкоду ТзОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» на загальну суму 4070 гривень 40 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю. Зокрема пояснив, що він дійсно працює на посаді тракториста у ТзОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» і виконував роботи по реконструкції моста неподалік с. Руда-Сілецька. В його обов`язки входило зокрема підвезення бруківки для укладки. Коли він побачив палети з бруківкою, то вирішив привезти частину її на своє подвір`я для замощення. Для цього він під час робочого часу вантажив бруківку у багажне відділення належного йому автомобіля «Renault» моделі «Megane» реєстраційний номер НОМЕР_1 та згодом перевозив на подвір`я будинку, де проживає з дружиною. Вказав, що на даний час йому дуже шкода за вчинене, він щиро розкаюється та не буде вчиняти такого на майбутнє. Пояснив, що всю шкоду він відшкодував, а роботодавець пробачив йому і на даний час він продовжує працювати на своїй посаді.

Окрім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому, його вина за ч. 4 ст. 185 КК України повністю доводиться зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 суду повідомив, що ОСОБА_4 дійсно працював та на даний час працює трактористом у ТзОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл». Крадіжка бруківки мала місце, обвинувачений був виявлений, але він все відшкодував, просив вибачення і його вибачення призвели до того, що він продовжує працювати на займаній посаді. Просив суворо не карати обвинуваченого, оскільки ніяких претензій до нього на даний час немає.

Допитана судом свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що обвинувачений є її чоловіком і він працює на фірмі ТзОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл». Вона бачила, що він привіз на подвір`я бруківку сірого кольору, однак коли вона запитала що це за бруківка, то не повідомив їй правду, а лише сказав, що їй цього не потрібно знати.

Допитана судом свідок ОСОБА_8 суду повідомила, що обвинувачений є її зять і їй відомо, що він дійсно привіз додому бруківку та про це вона вже дізналася під час її вилучення працівниками правоохоронних органів. Підтвердила факт користування обвинуваченим автомобілем марки «Renault» моделі «Megane», який був придбаний для подружжя після їх весілля.

Дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами встановлено таке.

Згідно витягу з ЄРДР від 09.08.2023 було зареєстроване дане кримінальне провадження за ч. 4 ст. 185 КК України. Таке кримінальне провадження було зареєстроване у зв`язку із поданням відповідної заяви представником потерпілого.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 08.08.2023 з фототаблицею до нього, оглянутою є територія лісового масиву 31 кварталу 36 виділу ДЛГП «Галсільліс» поблизу с. Руда-Сілецька і де на відстані близько 100 метрів від ґрунтової дороги був виявлений автомобіль марки «Renault» моделі «Megane» реєстраційний номер НОМЕР_1 , при візуальному огляді якого виявлено у його багажному відділенні сім рядів бруківки сірого кольору, а біля машини виявлено дерев`яний піддон на якому були ще чотири ряди бруківки сірого кольору.

Протоколом огляду місця події від 09.08.2023 з фототаблицею до нього оглянуто територію господарства за адресою: АДРЕСА_2 . Під час огляду виявлено бруківку сірого кольору, прямокутної форми, розміром 19,0х9,5х6 см. в кількості 796 шт.

Протоколом огляду предмета від 11.08.2023 оглянуто фігурний елемент мощення (бруківку) прямокутної форми, сірого кольору, встановлено розміри такого елементу 20х10х6.

Відповідно до акту від 08.08.2023 ціна 960 шт. бруківки «Цегла Ретро 6 см. Сіра» становить 4070 грн.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 18.09.2023 підозрюваний ОСОБА_4 пояснив та показав обставини вчинення ним таємного викрадення чужого майна.

Сукупність таких доказів свідчить про те, що обвинувачений вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення і іншої логічної версії подій, що відбулися немає.

А тому, враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, представника потерпілого, свідків, дослідивши письмові докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд бере до уваги, що він одружений, є особою, яка раніше не була судима і до адміністративної відповідальності також не притягався, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно працевлаштований.

З урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України повинно бути у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, відповідно до ст. 75 КК при вирішенні питання, чи є можливим виправлення засудженого без реального відбування покарання, суду необхідно обов`язково врахувати дані, які характеризують особу винного, а при позитивній відповіді навести переконливі аргументи, що ґрунтуються на конкретних обставинах справи.

А тому, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке було вчинено на незначну суму, даних про особу винного (раніше не судимий, під наглядом у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, працевлаштований), наявність обставини, що пом`якшує покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), та відсутність обставин, що його обтяжують, думку прокурора, який просив застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, а також думку представника потерпілого, який вказав, що претензії відсутні і просить суворо не карати обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання та звільнення його від його відбування покарання з випробуванням на підставі положень статей 75, 76 КК України.

Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Причому вирішуючи питання долі такого речового доказу як автомобіль марки «Renault» моделі «Megane» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який прокурор просив конфіскувати як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, суд виходив з такого.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини застосування конфіскації майна в конкретному випадку буде відповідати вимогам ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції не просто за умови, якщо така конфіскація формально ґрунтується на вимогах закону, але й за умови, що така законна конфіскація у даній конкретній ситуації не порушує «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб».

Зокрема, порушення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції через застосування конфіскації, яка формально ґрунтувалася на положеннях національного закону, але за обставин конкретної справи була визнана «неспівмірною», оскільки покладала на заявника «надмірний індивідуальний тягар», було встановлено у справі «Ісмайлов (Ismayilov) проти Російської Федерації» від 06 листопада 2008 року.

Відповідно до ч. 1ст. 15 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 19 цього Закону, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У статті 8 КПК зазначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Відповідно до положень частин 1, 5 ст. 3 КК законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Закони України про кримінальну відповідальність повинні відповідати положенням, що містяться в чинних міжнародних договорах, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Отже, при застосуванні конфіскації майна в кожному конкретному випадку суд має не тільки послатися на наявність для цього формальних підстав, але й переконатися, що таке застосування не порушуватиме «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб», покладаючи на особу «надмірний індивідуальний тягар».

Разом із тим, відповідно до положень ст. 2 КПК одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В межах даної справи встановлено, що сума шкоди, яка завдана даним кримінальним правопорушенням становить 4070 грн., що є значно менше вартості автомобіля марки «Renault» моделі «Megane» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який як повідомив у судовому засіданні обвинувачений був придбаний за 8 тис. доларів США. Крім того, у даній справі відсутні будь-які претензії матеріального характеру до обвинуваченого зі сторони потерпілого, а застосоване до обвинуваченого покарання не пов`язане зі сплатою штрафу, а сам обвинувачений підлягає звільненню з іспитовим строком.

Також, з показів свідків у судовому засіданні встановлено, що такий автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, а не лише особисто належить обвинуваченому. Як видно з письмових доказів у справі, право власності на такий автомобіль було зареєстровано 29.10.2021, вже після реєстрації шлюбу обвинуваченого, який мав місце 07.07.2021, тобто на нього поширюється режим спільної сумісної власності подружжя.

Вказані обставини у своїй сукупності свідчать, що застосування конфіскації в даному випадку становитиме непропорційне втручання в право особи на мирне володіння майном, гарантованого ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

До аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у своїй постанові від 02.06.2020 у справі № 748/1457/19.

Тому, суд вважає, що такий автомобіль необхідно повернути його власнику, а не конфісковувати.

Арешт, накладений згідно з ухвалами слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Цивільного позову не було пред`явлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази:

-автомобіль марки «Renault» моделі «Megane» реєстраційний номер НОМЕР_1 , карту-ключ до даного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_4 ;

-фігурні елементи мощення (бруківку) в кількості 163 штуки, розміром 20 см. х 10 см. х 6 см. кожна повернути власнику ТзОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл»;

-бруківку сірого кольору в кількості 796 штук, прямокутної форми, розміром 19х9,5х6 см. повернути власнику ТзОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл»;

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10.08.2023 скасувати після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 07.02.2024.

Суддя ОСОБА_1