Єдиний унікальний номер справи 185/3058/23
Провадження № 1-кп/185/555/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 10 січня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дочку, 2020 року народження, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лиманське Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

23 листопада 2022 року приблизно о 20:00 год. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходилися поблизу домоволодіння АДРЕСА_5 , де у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за попередньою змовою між собою, виник злочинний намір на викрадення майна, яке належить ОСОБА_7 , що знаходилося у господарській будівлі - вугільнику на території домоволодіння АДРЕСА_5 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою між собою, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на протиправне вилучення чужого майна і звернення його на свою користь, в умовах воєнного стану, діючи умисно, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не поміченими, безперешкодно пройшли на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , після чого проникли через незачинені двері до сховища - вугільника, звідки таємно, з корисливих мотивів, викрали побутове паливо марки «Кам`яне вугілля Г(Г10 (13- 25)» у кількості 600 кг., вартістю 2640 грн., що належить потерпілому ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з викраденим майном зникли з місця скоєння кримінального правопорушення та розпорядилися ним на власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 2640 грн.

Дії обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожного окремо, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Пояснив, що 23 листопада 2022 року приблизно о 20:00 год. він за попередньою змовою з ОСОБА_4 викрали з господарської будівлі, що розташована на території домоволодіння АДРЕСА_5 , побутове паливо. В подальшому викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Підтвердив, що час, місце, спосіб та кількість викраденого майна та його вартість органом досудового слідства встановлено правильно і ним не оспорюються. Дуже шкодує з цього приводу та щиро розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Пояснив, що 23 листопада 2022 року він за попередньою змовою з ОСОБА_3 , зайшли на територію домоволодіння АДРЕСА_5 , де з сараю, який був відчинений, викрали побутове паливо. В подальшому викрадене майно віднесли до своєї знайомої. Підтвердив, що час, місце, спосіб та кількість викраденого майна та його вартість органом досудового слідства встановлено правильно і ним не оспорюються. Дуже шкодує з цього приводу та щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що в будинку АДРЕСА_5 проживає його матір. 24 листопада 2022 року його матір зателефонувала йому і повідомила про крадіжку вугілля. За вказаним фактом він звернувся до правоохоронних органів.

Крім повного визнання вини, винність обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Згідно висновку експерта від 18 січня 2023 року № 287/23, ринкова вартість палива марки «Кам`яне вугілля Г (Г1 (13-25)» у кількості 600 кг., параметри: волога 12,9 %; зола 6,6 %; сірка 2,28 %; вихід легких речовин 40,8 %; теплота згорання 6360 ккал/кг., станом на 24 листопада 2022 року становила 2640 грн.

Зазначені докази винуватості обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинувачених у вчиненні інкримінованого злочину. Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Аналізуючи та оцінюючи показання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, які вони безпосередньо надали у судовому засіданні, суд вважає їх послідовними, логічними і вільними, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами по справі і їм не суперечать. Виходячи з цього, суд приймає до уваги їх покази як правдиві та разом з іншими доказами покладає їх в основу обвинувачення у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що своїми діями обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожний окремо, вчинили інкриміноване їм кримінальне правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, їх винуватість доведена повністю та їх дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Суд вину обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що винність обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, доведена «поза розумним сумнівом», оскільки наведені у вироку докази винуватості обвинувачених є очевидними і безсумнівними.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дочку, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинувачених, кожного окремо, ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Суд вважає, що покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожному окремо, слід призначити в межах санкції статті, за якою вони обвинувачуються, у вигляді позбавлення волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, можливе без ізоляції їх від суспільства та вважає можливим звільнити їх від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожним окремо, нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожному окремо, не обиралась та до набрання вироком законної чинності не обирається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 287/23 від 18 січня 2023 року у розмірі 220 грн. 00 коп. слід стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках по 110 грн. 00 коп. з кожного на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним зач. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання,у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо протягом іспитового строку 2 (двох) років він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

ОСОБА_4 визнати винним зач. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання,у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо протягом іспитового строку 2 (двох) років він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судові витрати на проведення судової експертизи по 110 (сто десять) грн. 00 коп. з кожного, на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1