Єдиний унікальний номер 205/1225/24
1-кс/205/239/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000169, внесеному 01 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянин України, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, одружений та маючий на утриманні доньку, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вищевказане клопотання слідчого, в обґрунтування якого зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , знаючи про те, що з 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 введено на території України воєнний стан, який було продовжено Указом Президента України з 06 листопада 2023 року на 90 днів, маючи не зняту і не погашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став, та вчинив кримінальне правопорушення проти власності в умовах воєнного стану. Так, 01 лютого 2024 року приблизно об 11 годині 00 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , знаходячись за місцем мешкання раніше йому знайомої ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_3 , побачив в приміщенні вказаного домоволодіння куртку, належну ОСОБА_9 . В цей час, у ОСОБА_6 , який перевірив кишені вищевказаної куртки, та виявив в одній з кишень грошові кошти в сумі 700 грн., купюрами номіналом 200 грн. і 500 грн., виник кримінально протиправний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, а саме вищевказаних грошових коштів в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_6 , діючи повторно, відкрито, із корисливим мотивом, розуміючи те, що його дії являються відкритими для потерпілої ОСОБА_9 , яка знаходилась в приміщенні домоволодіння, поруч із ОСОБА_6 , взяв до рук грошові кошти в сумі 700 гривень, купюрами номіналом 200 грн. і 500 гривень, та почав утримувати їх при собі, в подальшому розпорядившись ними на власний розсуд, задавши потерпілій ОСОБА_9 , майнову шкоду. Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України. 01 лютого 2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 02 лютого 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Підозра ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, повністю обґрунтована та підтверджується зібраними доказами в ході досудового розслідування у своїй сукупності, а саме: протоколом затримання ОСОБА_6 , в ході якого було проведено обшук затриманого, під час якого виявлено та вилучено паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події за адресою: м. Дніпро, пров. Відродження, 11; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом огляду за адресою: м. Дніпро, вул. Братська, 47-А; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 . В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що він може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Під час досудового розслідування враховуючи обґрунтованість повідомлення про підозру та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, зі слів одружений, та має на утриманні дитину, але офіційного підтвердження цьому факту немає, тобто не має стійких соціальних факторів, які б могли його утримати від ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду. Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено виключне покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років. Таким чином, у досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, є підстави вважати, що підозрюваний може намагатися незаконно впливати на потерпілу за для зміни нею показів у суді з метою ухилення від кримінальної відповідальності, тобто вчинити дії, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки вони є раніше знайомими особами, підтримували близькі стосунки та її показання значною мірою обґрунтовують повідомлену підозру. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 неодноразово судимий за кримінальні правопорушення проти власності, останній раз 02 грудня 2020 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки та відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України приєднано покарання за вироком від 15 листопада 2019 року, до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Таким чином, у досудового розслідування є достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити нові кримінальні правопорушення, у тому числі з корисливих мотивів, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи вказані обставини, жоден з більш м`яких не зможе забезпечити запобігання зазначеним ризикам та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, слідчий звернувся до суду з цим клопотанням.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважають обґрунтованими причини та підстави, викладені у клопотанні, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти вказаного клопотання з мотивів не доведеності прокурором як наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і заявлених ризиків, просили слідчого суддю застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: нічний домашній арешт за місцем проживання.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В провадженні СВ відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 01 лютого 2024 року за №0000169, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

01 лютого 2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 02 лютого 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця проживання і роботи; наявність судимостей у підозрюваного.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_6 , в ході якого було проведено обшук затриманого, під час якого виявлено та вилучено паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події за адресою: м. Дніпро, пров. Відродження, 11; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом огляду за адресою: м. Дніпро, вул. Братська, 47-А; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 .

Вказані вище докази у своїй сукупності дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Отже, слідчий суддя приймає до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному кримінальному правопорушенні.

Також прокурором доведено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 Рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, під час досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, не має стійких соціальних факторів, які б могли його утримати від ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено виключне покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість підозрюваного незаконно впливати на потерпілу за для зміни нею показів у суді з метою ухилення від кримінальної відповідальності не доведено, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні дані, що ОСОБА_6 якимось чином намагався або може здійснити незаконний вплив на потерпілу. Крім того, відповідно до протоколу допиту потерпілої від 01 лютого 2024 року, вона повідомила ОСОБА_6 про те, що вони не будуть більше разом.

Також підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, останній раз 02 грудня 2020 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

Отже, підозрюваний ОСОБА_6 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, знаходячись на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки кожного разу після відбуття покарань у виді позбавлення волі, підозрюваний належних висновків для себе не робив і знову підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя зважає на те, що 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. В подальшому продовжено строк дії воєнного стану в Україні продовжено Указом Президента України з 06 листопада 2023 року на 90 днів.

Військова агресія проти України суттєво обмежує можливості виконання правоохоронними органами своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а тому є новим ризиком.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчий суддя на цей час не встановив.

Крім того, слідчий суддя вважає, що тимчасова ізоляція ОСОБА_6 від суспільства є цілком виправданою мірою, насамперед превентивною, оскільки окрім захисту прав і інтересів підозрюваного, слідчий суддя повинен приймати до уваги захист інтересів суспільства в цілому і запобігти можливій злочинній діяльності особи, якій пред`явлено підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Разом з тим, твердження підозрюваного та його захисника про наявність у підозрюваного постійного місця проживання у місті Дніпрі, наявності роботи у підозрюваного та перебування на його утриманні неповнолітньої доньки, не приймається слідчим суддею до уваги, оскільки вказані факти нічим не підтверджуються на цей час, а тому вказані твердження не можуть бути прийняті для можливого застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Отже, наданими матеріалами клопотання, а також прокурором у судовому засіданні доведено, що запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого. Застосування більш м`якого запобіжного заходу на цей час є недоцільним, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно із ст. ст. 176, 177, 178, 182 КПК України розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, отже, враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу, яка підозрюється, слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Статтею 194 КПК України передбачено, що на підозрюваного повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 5 цієї статті на строк не більше 2 (двох) місяців, а у разі невиконання цих обов`язків підозрюваним щодо нього можуть наступити наслідки, передбачені КПК України.

Згідно вимог ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000169, внесеному 01 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 30 березня 2024 року включно.

Визначити щодо підозрюваного ОСОБА_6 заставу у кримінальному провадженні у розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_6 встановленої застави у розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 строком до 30 березня 2024 року включно, виконувати обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків може бути застосовано інший запобіжний захід.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_6 підлягає направленню до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 03 лютого 2024 року о 16 год. 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1