Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1119/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст.240 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000776 від 10.08.2020 за апеляційною скаргою прокурора другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на вирок Малинського районного суду Житомирської області від 03 лютого 2023 року, щодо

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярунь, Звягельського р-ну, Житомирської обл., мешканця АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.240 КК України та виправдано на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів віднесено на рахунок держави.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, органами обвинувачення ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України за таких обставин: ОСОБА_7 , займаючи посаду начальника виробничого підрозділу «Пенізевицький кар`єр» філії ЦУП ПАТ «Укрзалізниця», будучи службовою особою підприємства, на яку покладено виконання організаційно-розпорядчих обов`язків щодо забезпечення додержання встановлених правил використання надр, діючи умисно, в період з моменту зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 22.10.2008 №4742 у Пенізевицькому-1 родовищі Малинського району Житомирської області з 20 травня 2017 по 27 грудня 2017, здійснив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме габро-анортозиту, граніту, габро-нориту об`ємом 341 824 м3 , шляхом проведення 8 вибухів у Пенізевицькому-1 родовищі за наступних обставин:

На підставі наказу в.о. начальника філії «Центр управління промисловістю» ПАТ «Укрзалізниця» від 14.12.2015 №306/ос ОСОБА_7 призначений на посаду начальника виробничого підрозділу «Пенізевицький кар`єр» філії «Центр управління промисловістю» ПАТ «Укрзалізниця» (до 23.07.2014 - ДП «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України»), яку обіймав до 22.07.2019.

Статутом ПАТ «Українська залізниця», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735 «Питання публічного акціонерного товариства» Українська залізниця», передбачено, що ПАТ «Укрзалізниця»:

є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту;

утворює філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без статусу юридичної особи як на території України, так і за її межами, які діють на підставі положень.

Статтею 6 Статуту визначено, що предметом діяльності ПАТ «Укрзалізниця» є в тому числі: розвідувальне буріння та свердління, відбирання зразків порід для будівельних, геофізичних, геологічних та інших подібних цілей, добування корисних копалин та розроблення кар`єрів, підготовчі роботи на будівельному майданчику (пункт 85). Види діяльності, які відповідно до законодавства підлягають ліцензуванню або отриманню документів дозвільного характеру, провадяться ПАТ «Укрзалізниця» за наявності відповідної ліцензії чи дозволу.

Положенням про філію ЦУП ПАТ «Укрзалізниця», затвердженим наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 25.04.2017 №267 «Про деякі питання діяльності філії «Центр управління промисловістю» передбачено, що:

філія є відокремленим підрозділом ПАТ «Укрзалізниця», який не має статусу, юридичної особи; діє від імені ПАТ «Укрзалізниця» та в його інтересах, здійснює делеговані функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності ПАТ «Укрзалізниця»;

у виробничому та адміністративному підпорядкуванні філії ЦУП ПАТ «Укрзалізниця» знаходяться структурні (виробничі, функціональні) підрозділи. Положення про структурні підрозділи затверджуються директором філії ЦУП, відповідно до встановленого порядку;

у своїй діяльності філія ЦУП керується законодавством, статутом, внутрішніми документами товариства та інш.;

метою діяльності філії ЦУП є задоволення потреб залізниць та підприємств залізничного транспорту у видобуванні, виготовленні та постачанні щебеню, піску та гравію;

предметом діяльності філії ЦУП є видобування нерудних копалин - граніт, пісок, андезит, пісковик, гравій (п.3.2.1); виробництво щебеню фракційного, піску, гравію (п.3.2.2); проведення організаційно-технічних заходів, спрямованих на збереження життя людей, майна, охорони навколишнього природного середовища, забезпечення екологічної безпеки;

види діяльності, які відповідно до законодавства підлягають ліцензуванню або отриманню документів дозвільного характеру, провадяться філією ЦУП лише за наявності відповідної ліцензії чи дозволу, виданих підприємству на провадження таких видів діяльності;

до складу філії ЦУП входять структурні підрозділи, що забезпечують її діяльність; перелік таких структурних підрозділів затверджується рішенням правління ПАТ «Укрзалізниця»;

організаційна структура та її штатний розпис затверджується правлінням товариства за поданням директора філії ЦУП;

призначення та звільнення працівників філії, посади яких зазначені в затвердженій Номенклатурі посад ПАТ «Укрзалізниця», на які призначення та звільнення працівників проводиться за рішенням правління ПАТ «Укрзалізниця» здійснюється правлінням товариства відповідно до статуту та внутрішніх документів товариства;

керівники структурних підрозділів філії ЦУП призначаються директором Філії.

Наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 25.04.2017 №267 «Про деякі питання діяльності філії «ЦУП» затверджено Організаційну структуру філії ЦУП, відповідно до якої у складі вказаної філії затверджено 20 виробничих підрозділів, у тому числі виробничий підрозділ «Пенізевицький кар`єр» із штатним розписом у 310 штатних одиниць.

Відповідно до Положення «Про виробничий підрозділ» Пенізевицький кар`єр», введеного в дію відповідно наказу філії ЦУП від 14.12.2015 №ЦУП-4/31 з 14 грудня 2015 та доповнень від 13.01.2016 до нього:

«Пенізевицький кар`єр» є виробничим підрозділом філії ЦУП; діє від імені та в інтересах ЦУП, здійснює делеговані функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності філії ЦУП;

у своїй діяльності виробничий підрозділ керується законодавством, статутом та внутрішніми документами ПАТ «Укрзалізниця», філії ЦУП, цим Положенням, рішеннями та наказами, прийнятими та виданими органами ПАТ «Укрзалізниця» та його посадовими особами, а також посадовими особами філії ЦУП, контролюється філією ЦУП, рішенням яких є для виробничого підрозділу обов`язковими;

метою діяльності виробничого підрозділу є задоволення потреби залізниць та підприємств залізничного транспорту у видобуванні, виготовленні та постачанні щебеневої та іншої продукції;

предметом діяльності виробничого підрозділу є видобування нерудних копалин граніт, пісок, андезит, пісковик, гравій); виробництво щебню фракційного, піску, гравію; здійснення розробки та експлуатації родовищ корисних копалин, лабораторних, геоекологічних та вибухових робіт; здійснення інших видів діяльності, що не заборонені чинним законодавством України, а також видів діяльності, які згідно з чинним законодавством підлягають ліцензуванню;

до початку здійснення господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, виробничий підрозділ зобов`язаний отримати спеціальний дозвіл (ліцензію) у порядку, встановленому законодавством;

керівництво виробничим підрозділом здійснюється начальником виробничого підрозділу, який призначається на посаду та звільняється з посади начальником філії;

начальник виробничого підрозділу діє на підставі довіреності, виданою філією у порядку передбаченому Положенням про філію та цим Положенням;

начальник виробничого підрозділу на підставі довіреності та у межах своїх повноважень:

здійснює поточне керівництво та управління діяльністю виробничого підрозділу відповідно до тимчасових контрольних завдань, затверджених філією ЦУП;

здійснює оперативне управління діяльністю дільниць (цехів) виробничого підрозділу;

діє від імені філії ЦУП, представляє її інтереси з питань діяльності підрозділу в будь-яких органах державної влади та місцевого самоврядування, у відносинах державними і приватними нотаріусами, банками, підприємствами, установам; організаціями будь-якого типу та організаційно-правової форми на території України, а також у відносинах з фізичними особами;

приймає на роботу та звільняє працівників виробничого підрозділу згідно з штатним розписом та номенклатурою посад, приймає рішення з питань оплати праці та робочого часу працівників підрозділу, застосовує заходи заохочення та/або притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності працівників підрозділу, відповідно до встановленого порядку;

вирішує питання організації роботи виробничого підрозділу, вживає усіх необхідних заходів для виконання покладених на нього завдань;

затверджує посадові інструкції працівників виробничого підрозділу;

затверджує внутрішні документи, що регулюють діяльність виробничого підрозділу;

Начальник виробничого підрозділу зобов`язаний:

виконувати вимоги законодавства, умови Галузевої угоди та Колективного договору, статуту ПАТ «Укрзалізниця», положення про філію ЦУП та цього положення;

забезпечувати виконання планів діяльності виробничого підрозділу, затверджених філією ЦУП;

Начальник виробничого підрозділу несе персональну відповідальність за:

виконання функцій та завдань, визначених статутом ПАТ «Укрзалізниця», положенням про філію ЦУП та цим положенням, а також доведених філією планових показників виробничого підрозділу;

виконання вимог Правил безпеки виробничих та інших інструкцій, нормативних документів, рішень органів ПАТ «Укрзалізниця»;

виконання виробничих планів-завдань підрозділу;

дотримання законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до довіреностей від 04.11.2016, 27.10.2017, 19.06.2018 та 03.10.2018 діючих протягом року, якими філією ЦУП уповноважено ОСОБА_7 як начальника виробничого підрозділу здійснювати наступні дії, пов`язані з діяльністю виробничого підрозділу, зокрема:

здійснювати поточне керівництво та управління діяльністю виробничого підрозділу відповідно до планів, затверджених довірителем та філією;

вирішувати питання, що стосуються оформлення та отримання документів дозвільного характеру;

видавати та підписувати від імені виробничого підрозділу розпорядчі документи (накази) та затверджувати документи з питань, що стосуються діяльності виробничого підрозділу, які є обов`язковими для всіх працівників виробничого підрозділу;

підписувати акти перевірок державних контролюючих органів, актів перевірок виробничого підрозділу, акти виконаних робіт, акти наданих послуг;

вирішувати питання організації роботи виробничого підрозділу, вживати всіх необхідних заходів для виконання покладених на них завдань;

здійснювати інші повноваження в межах компетенції, визначеної Статутом Довірителя, положенням про філію, положенням про виробничий підрозділ, іншими внутрішніми документами Довірителя, філії, для чого йому надається право підписувати, подавати та отримувати всі необхідні документи, а також виконувати всі інші дії в межах та в обсязі, передбачених законодавством України, цією довіреністю, Положенням про філію, Положенням про виробничий підрозділ.

Таким чином, ОСОБА_7 , являючись начальником виробничого підрозділу Пенізевицький кар`єр» був наділений організаційно-розпорядчими обов`язками, в силу чого є службовою особою.

22 жовтня 2008 Міністерством охорони навколишнього природного середовища України Державному підприємству «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України», яке в подальшому було реорганізовано в відокремлений підрозділ - філію ЦУП ПАТ «Укрзалізниця», надано спеціальний дозвіл на користування надрами №4742, відповідно до якого вказане підприємство отримало право на видобування габро-анортозиту, граніту, габро-нориту з Пенізевицького-1 родовища Малинського району Житомирської області строком до 23.10.2018.

Особливою умовою спеціального дозволу являється обов`язковий моніторинг та наукове супроводження виконання особливих умов передбачених дозволом та угодою про умови користування надрами відповідно до абзацу 3 пункту 26 затвердженого постановою КМУ від 30.05.2011 №615 «Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами».

Також, Державним підприємством «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» отримано в територіальному управлінні Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України в Київській області та м. Києві дозвіл на виконання відкритих гірничих робіт від 10.07.2014 №2439.14.32, діючий з 10.07.2014 по 09.07.2019 на виробничому підрозділі «Пенізевицький кар`єр».

Відповідно до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12.12.1994 за №827 габро-анортозит, граніт, габро-норит являються сировиною для бутового каменю та відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

У подальшому між Держгеонадра та Державним підприємством «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» як надрокористувачем підписано ряд угод про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин, у тому числі від 14.12.2011, у якій зазначені основні умови під час видобування габро-анортозиту, граніту, габро-нориту в межах Пенізевицького-1 родовища.

Зокрема, пунктом 1.1. та абзацом 4 п.5.3 цієї угоди передбачено виконання та дотримання українського законодавства під час видобування корисних копалин; абзацом 15 п.5.3 угоди передбачено обов`язок надрокористувача зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці робіт, передбачених дозволом, після зупинення дії дозволу або анулювання дозволу.

У зв`язку з порушенням пункту 5 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами №4742, на підставі підпункту 1 пункту 22 «Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами», вказані матеріали передані на розгляд Комісії з питань надрокористування, утвореної відповідно до Положення про комісію питань надрокористування, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів 06.07.2016 за №246 для попереднього розгляду матеріалів щодо надання продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, анулювання дозволів та внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами з метою прийняття відповідного рішення.

Наказом Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 №5 дію спеціального дозволу на користування надрами від 22.10.2008 №4742 зупинено 01.03.2017 у зв`язку з порушенням надрокористувачем умов користування надрами.

Відповідно до протоколу засідання Комісії з питань надрокористування №1/2017 від 01.02.2017 прийнято рішення про продовження терміну проведення експертизи та відтермінування зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 22.10.2008 №4742 у зв`язку з порушенням особливих умов спеціального дозволу на користування надрами з 01.05.2017.

Наказом Державної служби геології та надр України від 01.02.2017 №50 встановлено дату зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 22.10.2008 №4742 у Пенізевицькому -1 родовищі Малинського району з 01.05.2017 у зв`язку з порушенням надрокористувачем умов користування надрами.

Рекомендованим листом від 23.02.2017 №4016/13/14-17 Державною службою геології та надр України до державного підприємства «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України», що реорганізовано в філію ЦУП було направлено повідомлення про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 22.10.2008 №4742, яке було отримано адресатом 02.03.2017 (вхідний 7/1202).

Після отримання цього листа керівництво філії ЦУП не вчинило необхідних дій щодо своєчасного поновлення дії цього спеціального дозволу, не оскаржило наказ Держгеонадр з метою поновлення дії спеціального дозволу.

ОСОБА_7 як начальнику виробничого підрозділу було достеменно відомо про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами.

Крім того, він був зобов`язаний та фактично мав можливість пересвідчитись у наявності спеціальних дозволів на користування надрами на підпорядкованому йому виробничому підрозділі, перевірити його чинність та строк його дії як шляхом направлення запиту до Держгеонадра та отримання відповідної інформації, так і шляхом з`ясування цієї інформації у маркшейдера філії ЦУП, а також повинен був перевірити стан дії спеціальних дозволів на користування надрами у відкритому доступі на вебсайті державного науково-виробничого підприємства «Державний інформаційний геологічний фонд України» в підрозділі «Спеціальні дозволи на користування надрами» розділу «надрокористувачам», або отримати інформацію щодо наказів прийнятих Держгеонадра щодо надання, видачі дублікату, переоформлення, внесення змін, продовження строку дії, зупинення, поновлення, дії та анулювання спеціальних дозволів на користування надрами розміщену у підрозділі «накази Держгеонадра» розділу «Нормативно-правові акти» на офіційному вебсайті Держгеонадра України.

Після отримання інформації про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 22.10.2018 №4742, обвинувачений не вчинив необхідних та достатніх дій щодо усунення виявлених недоліків, які стали підставою для зупинення дії спеціального дозволу, не оскаржив наказ Держгеонадр України з метою поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами у встановленому законом порядку, хоча почав вживати заходів щодо усунення недоліків та виконання Припису Держгеонадра України.

При цьому, маючи реальну можливість не допустити здійснення незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення шляхом вибухів на Пенізевицькому-1 родовищі, будучи зобов`язаним вчинити дії щодо зупинення цих робіт, діючи умисно, в порушення встановлених правил використання надр, маючи намір на незаконне видобування габро-анортозиту, граніту, габро-нориту не зупинив їх видобування.

Знаючи, що філією ЦУП укладено ряд договорів про виконання вибухових робіт укладених з ДП «Науково-виробниче об`єднання» Павлоградський хімічний завод» (договора ЦУП-02/0066/17 від 27.04.2017; ЦУП-02/0131/17 від 26.06.2017), з TOB «Євровибухпром» (договір ЦУП-02/0199/17 від 18.09.2017), з TOB «Техрозробка» (договір ЦУП-02/0169/17 від 31.07.2017), з метою просування та заохочення по службі, задоволення потреб виробничого підрозділу, беззаперечного виконання планів та завдань керівництва, діючи в інтересах філії ЦУП та ПАТ «Укрзалізниця», але у порушення законодавства України, маючи особисту зацікавленість у здійсненні незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення шляхом вибухів ОСОБА_7 організував підготовку, підписання та направлення листів до керівництва філії ЦУП про дачу заявок про надання послуг з проведення вибухових робіт на виробничому підрозділі, зокрема:

орієнтовно з 10.05.2017 по 13.05.2017 на горизонті +79,0м. блок №262, об`ємом 42161 м3 (лист від 04.05.2017 №510);

орієнтовно з 10.05.2017 по 13.05.2017 на горизонті +66,0м. блок №263, об`ємом 42514 м3 (лист від 04.05.2017 №509);

орієнтовно на 03.07.2017 на горизонті +117,0м. блок №265, об`ємом 41990 м3 (лист від 27.06.2017 №795);

орієнтовно з 14.07.2017 на горизонті +117,0м. блок №265, об`ємом 50870 м3 (лист від 13.07.2017 №910);

орієнтовно з 20.07.2017 на горизонті +117,0м. блок №264, об`ємом 41990 м3 (лист від 27.06.2017 №797);

орієнтовно з 27.07.2017 на горизонті +92,0м. блок №264, об`ємом 51072 м3 (лист від 27.06.2017 №796);

на 27.11.2017 на горизонті +66,0м. блок №267, об`ємом 45150 м3 (лист від 08.11.2017 №1498);

на горизонті +66,0м. блок №267, об`ємом 68290 м3 (лист від 14.09.2017 №1206); орієнтовно на 27.09.2017 на горизонті +104,0м. блок №268, об`ємом 45240 м3 (лист від 28.08.2017 №1128);

орієнтовно на 18.12.2017 блок №268, об`ємом 45000 м3 (лист від 17.11.2017 №1583);

на 22.12.2017 на горизонті +79,0м. блок №268, об`ємом 42000 м3 (листи від 18.12.2017 №1754 та №1753);

орієнтовно на 26.12.2017 на горизонті +79,0м. блок №268, об`ємом 67600 м3 (лист від 04.12.2017 №1668);

орієнтовно на 25.12.2017 блок №269, об`ємом 35000 м3 (лист від 17.11.2017 №1583);

на 26.12.2017 на горизонті +66,0м. блок №269, об`ємом 44200 м3 (листи від 18.12.2017 №1754 та №1753).

Керівництво філії ЦУП недбало поставившись до виконання своїх службових. обов`язків, не усвідомлюючи, що внаслідок неналежного їх виконання законним інтересам держави буде завдано тяжких наслідків, розглянувши листи виробничого підрозділу «Пенізевицький кар`єр» про необхідність проведення вибухових робіт, склали, підписали та направили заявки до підприємств, з якими укладено договори про надання послуг з проведення вибухових робіт, зокрема:

у період з 11.05.2017 по 16.05.2017 блок №262 об`ємом 42161 м3(лист від 04.05.2017 №ЦУП-8/2635);

у період з 11.05.2017 по 16.05.2017 блок №263 об`ємом 42514 м3 (лист від 04.05.2017 №ЦУП-8/2635);

у період з 20.07.2017 по 25.07.2017 блок №265 об`ємом 50870 м3 (лист від 14.07.2017 №ЦУП-8/4287);

у період з 20.07.2017 по 25.07.2017 блок №264 об`ємом 51072 м3 (лист від 14.07.2017 №ЦУП-8/4288);

у період з 25.11.2017 по 30.11.2017 блок №267 об`ємом 45150 м3 (лист від 08.11.2017 №ЦУП-8/7673);

у період з 20.12.2017 по 25.12.2017 блок №268 об`ємом 42000 м3 (лист від 19.12.2017 №ЦУП-8/9033).

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_7 , знаючи про зупинення спеціального дозволу на користування надрами, з метою забезпечення виробничого підрозділу гірничою масою та виконання планів філії ЦУП в період з 19.05.2017 по 26.12.2017 включно знаходячись за адресою: Житомирська область Малинський район смт. Гранітне вул. Злагоди, 8 власноручно підписав як начальник виробничого підрозділу «Пенізевицький кар`єр» та видав ряд наказів «Про проведення масового вибуху свердловинних зарядів», а саме: 19 травня 2017 №106 про проведення масового вибуху 20 травня 2017 року в кар`єрі №2;

22 травня 2017 №108 про проведення масового вибуху 23 травня 2017 року в кар`єрі №2

28 липня 2017 №147 про проведення масового вибуху 29 липня 2017 року в кар`єрі №2

04 жовтня 2017 №187 про проведення масового вибуху 04 жовтня 2017 року в кар`єрі №21

27 листопада 2017 №225 про проведення масового вибуху 28 листопада 2017 року в кар`єрі №2

22 грудня 2017 №237 про проведення масового вибуху 26 грудня 2017 року в кар`єрі №2

26 грудня 2017 №238 про проведення масового вибуху 27 грудня 2017 року в кар`єрі №2.

Службові особи ДП «Науково-виробниче об`єднання» Павлоградський хімічний завод», TOB «Техрозробка» та TOB «Євровибухпром», будучи необізнаними про злочинні наміри ОСОБА_7 , виконуючи свої господарські зобов`язання за договорами відповідно до паспортів масових вибухів провели в кар`єрі № 2 Пенізевицького-1 родовища масові вибухи:

20.05.2017, блок №263; 23.05.2017, блок №262; 29.07.2017, блок №264; 29.07.2017, блок №265; 04.10.2017, блок №266; 28.11.2017, блок №267; 26.12.2017, блок №296; 27.12.2017, блок №268.

В результаті вказаних 8 вибухів обвинуваченим незаконно видобуто в Пенізевицькому -1 родовищі наступну кількість сировини для бутового каменю у вигляді габро-анортозиту, граніту, габро-нориту:

20.05.2017, блок №263 - 43485 м3;

23.05.2017, блок №262 - 42568 м3;

29.07.2017, блок №264 - 46808 м3;

29.07.2017, блок №265 - 39115 м3;

04.10.2017, блок №266 - 46998 м3

28.11.2017, блок №267 - 43416 м3;

26.12.2017, блок №296 - 43474 м3;

27.12.2017, блок №268 - 35960 м3.

В подальшому зазначену сировину із застосуванням техніки подрібнено, у тому числі за допомогою дробарок на території виробничого підрозділу та реалізовано, у тому числі спрямовано для задоволення потреб залізниць та підприємств залізничного транспорту.

Усього в результаті умисних протиправних дій ОСОБА_7 виробничим підрозділом «Пенізевицький кар`єр» здійснено незаконне видобування на Пенізевицькому-1 родовищі корисних копалин загальнодержавного значення, а саме габро-анортозиту, граніту, габро-нориту об`ємом 341 824 м3 шляхом проведення 8 вибухів.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.240 КК України, як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинені шляхом вибуху.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить, оскаржуваний вирок скасувати та постановити новий, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання. Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів у загальній сумі 14 022, 24 грн: 2 512,16 грн - витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи документів (висновок експерта від 06.12.2019 № 17-3/1957); 6 280,00 грн - витрати на проведення судово-економічної експертизи документів (висновок експерта від 29.11.2019 № 133/7); 5 230,08 грн - витрати на проведення судово-економічної експертизи документів (висновок експерта від 18.03.2020 № 36/7). Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у порядку ст. 100 КПК України. Звертає увагу, що 20.03.2018 АТ «Укрзалізниця» подано заяву на внесення змін та продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами. Вказує, що після державної реєстрації юридичної особи, Акціонерним товариством «Укрзалізниця» протягом 5 днів не було переоформлено спеціальний дозвіл №4742, у зв`язку з чим, в період часу з 21.10.2015 по 20.03.2018 дозвіл був недійсним. Вважає, що проведення Пенізевицьким кар`єром у 2017 році видобутку корисних копалин є незаконним, через відсутність спеціального дозволу на користування надрами, виданого на ім`я АТ «Укрзалізниця». Посилається на те, що ні Порядок № 615, ні будь-який інший нормативно-правовий акт не містить такого поняття, яке застосував районний суд, а саме: «правонаступництво спеціальних дозволів на користування надрами з ДП «УПП`УЗ» на ПАТ «Укрзалізниця», відповідно до постанови про реорганізацію», оскільки надрокористувач, зобов`язаний був протягом 5 днів після виникнення підстав для переоформлення документа дозвільного характеру (створення АТ «Укрзалізниця»), звернутися до Державної служби геології та надр України із відповідною заявою та необхідними документами, з метою переоформлення дозволу. Вважає, що суд зробив помилкові висновки про те, що ОСОБА_7 не знав і не міг знати про існуючі заборони Держгеонадр, не усвідомлював злочинний характер своїх дій в період з 17 травня 2017 року по 27 грудня 2017 року. Звертає увагу, що ОСОБА_7 був зобов`язаним виконувати вимоги законодавства, умови Галузевої угоди та Колективного договору, статуту ПАТ «Укрзалізниця», положення про Філію «ЦУП» ПАТ «Укрзалізниця», дотримуватися законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Зазначає, що ОСОБА_7 як начальник виробничого підрозділу «Пенізевицький кар`єр», де здійснюється видобуток корисних копалин, знав про відсутність станом на 2017 рік спеціального дозволу на користування надрами, виданого на ім`я ПАТ «Українська залізниця» або Філії «ЦУП» ПАТ «Укрзалізниця», і незважаючи на це, продовжив діяльність з видобутку корисних копалин шляхом проведення вибухів. Звертає увагу, що будучи обізнаним з проблемами отримання дозвільної документації, ОСОБА_7 не призупинив видобутку корисних копалин, не пересвідчився у дотриманні процедури з переоформлення спеціальних дозволів, не звернувся до АТ «Укрзалізниця» із заявою про уточнення інформації щодо можливості надалі здійснювати видобуток, а продовжив видобування корисних копалин шляхом проведення вибухів. Вказує, що лист Держгеонадра України № 4016/13/14-17 від 23.02.2017, яким було проінформовано про зупинення дії спецдозволу на користування надрами № 4742 отримано Філією «ЦУП» ПАТ «Укрзалізниця» 02.03.2017. Вважає, що судом повністю проігноровано показання ОСОБА_9 . Зазначає, що листом № ЦУП- 8/3642/1 від 25.05.2018, яким заступник директора філії з виробничих питань ОСОБА_10 доводить до відома ОСОБА_7 результати планової перевірки філії «ЦУП», зобов`язує зупинити ведення гірничих робіт на родовищі та надати інформацію щодо виконання окремих пунктів акту у письмовому виді. Вважає, що ОСОБА_7 фактично був ініціатором вибухових робіт. Додатково зазначає, що суд в порушення норм ч.1 ст.93, ч.1 ст.337 КПК України, перебрав на себе повноваження сторони кримінального провадження щодо збирання доказів та надання їх суду; використав у кримінальному провадженні № 0000776 процесуальні документи з кримінального провадження № 0000164, яке на підставі п.2 ч.2 ст.284 КПК України мало бути ще 19.12.2022 закрите судом.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник просить відмовити прокурору в задоволенні його апеляційної скарги та вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, просила вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В силу вимог ч.3 ст.62 Конституції України, положень ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.

У п.146 справи «Барбера, Мессегуэ и Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, зокрема, повинно бути ухвалене згідно з нормами матеріального та процесуального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Згідно зі ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у його вчиненні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, ухвалюється виправдувальний вирок.

У разі визнання особи виправданою, у мотивувальній частині вироку відповідно до ст.374 КПК України зазначаються: формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

На переконання колегії суддів, цих вимог закону під час розгляду кримінального провадження суд першої інстанції дотримався, і оцінивши наявні докази по справі в їх сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_7 у зв`язку з у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України.

При цьому, суд навів у вироку належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В ході судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_7 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України не визнав та пояснив, що з 14 грудня 2015 року переведений на посаду начальника виробничого підрозділу «Пенізевицький кар`єр» філії ЦУП ПАТ «Укрзалізниця», яку обіймав до 22 липня 2019 року. Він не мав повноважень для організації проведення вибухових робіт з видобування корисних копалин на виробничому підрозділі, листи адресовані керівництву філії ЦУП стосувались висвітленню проблем з сировиною та необхідністю її вирішення. На підставі проведених тендерів та підписаних договорів між ЦУП та підприємством, яке виграло тендер, на підрозділ приходила рознарядка з ЦУП хто і в якому обсязі буде проводити бурові роботи, а хто вибухові. Заявки формує та підписує керівництво філії після опрацювання відповідними відділами, в тому числі юридичним на предмет відповідності чинному законодавству. Про наявність наказу Держгеонадра №5 від 11.01.2017 року та №50 від 01.02.2017 року про зупинення дії спецдозволу на користування надрами №4742 йому стало відомо лише 24 травня 2018 року під час підписання акту перевірки проведеної Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України. Вважає дані накази незаконними, як такі, що винесені з порушенням чинного в Україні законодавства, про що свідчать рішення судів. При цьому, дані накази надрокористувачу не направлялися, йому керівництвом філії не доводились, а обов`язку самостійно з`ясовувати наявність наказів Держгеонадр про зупинення дії спецдозволів він не має.

Свідок ОСОБА_11 повідомив в суді, що він з листопада 1982 року перебуває на посаді маркшейдера в ВП «Пенізевицький кар`єр» філії «Центр управління промисловістю» АТ «Укрзалізниця», до обов`язків якого входить правильність ведення гірничих робіт в кар`єрі згідно поставлених планів. Дане підприємство є гірничим з тяжкою промисловістю по виробленню щебеню в основному для потреб АТ «Укрзалізниця», якому і належить родовище по видобутку гірничої породи. Для видобутку щебеню необхідно провести бурові роботи буровими верстатами, далі в забуреному блоці проводяться вибухові роботи шляхом заряджання свердловин. В результаті чого отримують розпушену гірничу масу, яку вивозять на стадію дроблення. Подрібнення гірської маси здійснюється подрібнювальними комплексами ВП. ВП не є юридичною особою, а лише виконує щорічний план поставлений Філією «ЦУП» та захищений в Держпраці. В 2017 - 2019 роках керівником ВП був ОСОБА_7 . У вказаний період на ВП проводилися вибухові роботи згідно захищеного плану та всієї необхідної дозвільної документації, яка була погоджена. Вибухові та бурові роботи проводяться виключно підрядними організаціями, яких залучає Філія «ЦУП» через тендерні процедури. ОСОБА_7 , як керівник ВП, не мав права втручатися у проведення таких робіт та не здійснював керування вибуховими роботами. До його обов`язків входила видача наказу про проведення масового вибуху, що стосувався виключно питань охорони праці під час проведення таких робіт. Перевірка оформлення відповідних документів через Держпраці відбувалася щороку. Про наявність наказу Державної служби геології та надр України №50 від 01.02.2017 року, яким зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами, свідку було відомо. Робота ВП була припинена 21 жовтня 2018 року.

Свідок ОСОБА_9 дав суду показання, що він з 2010 року перебуває на посаді головного спеціаліста Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України. Так, до служби надійшли матеріали кримінального провадження, де були наявні копії актів на проведення вибухових робіт, книг списання запасів корисних копалин, відповідно до яких встановлено, що протягом 2017-2018 років ВП здійснювалися вибухові роботи на Пенізевицькому родовищі. Згідно наказу Державної служби геології та надр України №50 з 01.05.2017 року була зупинена дія спеціального дозволу №4742 від 22.10.2008 року, у зв`язку з не проведенням повторної державної експертизи запасів родовища. Відповідно до п.25 Постанови КМУ №865 від 22.12.1994 року «Про затвердження Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин», така експертиза має проводитися кожні 5 років. Дана вимога діяла до 30.03.2018 року. Законодавством не передбачено інформування надрокористувачем щодо зупинення дії спецдозволу. Всі накази Державної служби опубліковуються на офіційному вебсайті протягом 5 робочих днів з моменту винесення. Разом з тим, Службою рекомендованою кореспонденцією з повідомлення про вручення поштового відправлення направлено лист від 23.02.2017 року щодо інформування з приводу зупинення дії спецдозволу, який був отриманий 02.03.2017 року. Крім того, свідок зазначив, що згідно вимог законодавства, після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що він в період часу з 2015 по 2019 роки перебував на посаді провідного маркшейдера філії «ЦУП» АТ «Укрзалізниці», до його посадових обов`язків відносилася підготовка документів на переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, гірничих відводів; підготовка документів на тендерні закупівлі по проектах розробки; контроль за виконанням, веденням гірничих та маркшейдерських робіт на кар`єрах. Жодного відношення до проведення вибухових робіт він не мав. Філією було отримано лист від 23.02.2017 року від Державної служби геології та надр України, адресований ДП УПП, правонаступником якого з 2015 року було АТ «Укрзалізниця», щодо необхідності проведення повторної державної експертизи. На думку свідка, лист адресовано неправомірно, однак відповідь була надана. Ця вимога мала місце в середині року і потрібно було в фінансовий план Укрзалізниці вписати нові вимоги та отримати гроші на виконання робіт, вартість яких становила 1 млн. грн. Через тендерні закупівлі, філією замовлено ці роботи, однак згодом людина яка їх виконувала звільнилася і виникла проблема в оперативності їх виконання. Економічну оцінку необхідно було зробити по семи родовищах. В травні 2018 року на ВП приїхав геологічний контроль з проведенням перевірки, за результатами якого 24.05.2018 року складено акт та припис з підстав проведення на кар`єрі гірничих робіт в умовах припинення дії спеціального дозволу. Про дану заборону ніхто не знав. Після перевірки, питання зупинення дії спецдозволу свідок обговорював з Темченком. Безумовно відповідний лист ОСОБА_12 мав направити до ВП для відома та виконання.

З показань свідка ОСОБА_13 , слідує, що вона в 2016 році перебувала на посаді заступника керівника філії «ЦУП» АТ «Укрзалізниці», а з грудня 2016 року по 06.10.2017 була призначена виконуючою обов`язків керівника філії. Спеціальний дозвіл (ліцензію) отримало Державне підприємство Управління промислових підприємств, правонаступником якого стало АТ «Укрзалізниця». Філія була структурним підрозділом даного товариства, а ВП «Пенізевицький кар`єр» - цехом. Всі дії вона, як виконуюча обов`язки керівника філії, виконувала виключно на підставі доручення. Без доручення займалася прийняттям, звільненням працівників, підписанням договорів та інших документів. В лютому 2017 року, Державним підприємством отримано лист від Державної служби геології та надр України про надання інформації щодо держгеорозвідки надр, з попередженням, що у разі ненадання буде зупинено дію спецдозволу. Чи надходив такий лист до АТ «Укрзалізниця» свідок не знає, як цей лист опинився у філії теж не відомо. В 2017 році таких листів попереджень було чотири. Разом з тим, філією на виконання даного листа надано відповідні документи, однак про результати їх розгляду Держслужбою не було повідомлено. Свідок вважає, що дії Державної служби щодо зупинення спецдозволу були не правомірними, у зв`язку з тим, що ні філія, ні ВП не були надрокористувачами, а також згідно роз`яснень Міністерства юстиції дію п.25 Постанови КМУ №865 від 22.12.1994 «Про затвердження Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин», яким передбачено проведення повторної експертизи, зупинено. Станом на час отримання листів-попереджень п`ятирічний строк для проведення повторної державної експертизи не закінчився. Тому, підстав для зупинення дії спеціального дозволу не було.

Із показань свідка ОСОБА_14 , головного бухгалтера у період з 26.09.2008 по 09.04.2019 ВП «Пенізевицький кар`єр», вбачається, що до її повноважень відносилось ведення фінансово-економічної звітності підприємства, яке займалося видобуванням корисних копалин шляхом вибухів з подальшим подрібненням гірничої маси. Вибухові роботи проводилися підрядними організаціями, з якими укладалися договори Філією «ЦУП». Під час проведення цих робіт, ВП забезпечувало виключно охорону території та охорону праці, про що видавався відповідний наказ. Про зупинення дії спеціального дозволу ВП проінформоване не було. Лист про заборону здійснювати роботи, у ВП не надходив. Перевірка дійсно мала місце, однак вона не стосувалася бухгалтерії.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що він в період часу з серпень по грудень 2017 року перебував на посаді начальника дробарного цеху, а з січня по травень 2018 року на посаді начальника гірничого цеху Бехівської дільниці, яка до 01.06.2018 року була приєднана до ВП «Пенізевицький кар`єр» Філії «Центр управління промисловістю» АТ «Укрзалізниця». Приєднання до ВП «Пенізевицький кар`єр» відбулося у зв`язку із відсутністю спецдозволу у ВП «Бехівський кар`єр». Гірничий цех це є безпосередній кар`єр де відбуваються буро-вибухові роботи, які проводяться підрядними організаціями. ВП не має дозволу на проведення таких робіт. Керівник ВП видає наказ на проведення масового вибуху, який полягає у забезпеченні таких робіт, а саме: призначення відповідальної особи за вивід техніки з кар`єру, охорону території, відключення електроенергії. Начальник гірничого цеху, для проведення вибухових робіт підрядною організацією, здійснює від`єднання технологічного обладнання, забезпечує доступ організації на місце, забезпечує охорону території. Про зупинення дії спецдозволу свідку нічого не було відомо, ніхто не доводив до відома працівників дану інформацію. Окрім цього, на 2017 рік по ВП був затверджений відповідний план розвитку, згідно якого і здійснювалися роботи.

Також стороною обвинувачення на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України, суду першої інстанції були надані письмові докази, зміст яких наведено в мотивувальній частині вироку, які безпосередньо досліджені судом відповідно до вимог ст.23 КПК України.

З матеріалів провадження слідує, що суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , провів судовий розгляд згідно з вимогами ч.1 ст.337 КПК України, тобто в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів диспозитивності, рівності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На переконання апеляційного суду, ретельно перевіривши зібрані під час досудового розслідування та надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_7 було пред`явлено обвинувачення, суд першої інстанції навів детальний аналіз усіх досліджених доказів, дав належну оцінку кожному з них і їх сукупності у взаємозв`язку, та зазначив з яких підстав взяв до уваги одні докази і відкинув інші, й обґрунтовано дійшов висновку про ухвалення виправдувального вироку.

Проаналізувавши письмові докази сторони обвинувачення, показання обвинуваченого, свідків, які будь-яких обставин, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_7 було достеменно відомо про зупинення дії спеціального дозволу користування надрами не повідомили, жодних показань на підтвердження такої версії сторони обвинувачення не надали, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав їм належну оцінку та зробив обґрунтований висновок, що вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення вони не доводять, а навпаки повністю спростовують версію сторони обвинувачення про обізнаність ОСОБА_7 про зупинення дії спеціального дозволу та наявність у нього обов`язку перевіряти чинність такого дозволу.

З матеріалів провадження слідує, що суд першої інстанції обґрунтував свій висновок про необхідність виправдання ОСОБА_7 у зв`язку із тим, що прокурором не надано в суді такої сукупності достовірних доказів, які б були достатніми для безспірного висновку про наявність в діях ОСОБА_7 умислу на вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення в 2017 році, за обставин, викладених в обвинувальному акті, а судом вичерпано заходи по їх здобуттю.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, та вважає, що він ґрунтується на оцінці перевірених в судовому засіданні доказах, які були надані стороною обвинувачення.

Зокрема, як було встановлено місцевим судом та знайшло своє підтвердження при апеляційному розгляді, ОСОБА_7 інкримінувалось, що він займаючи посаду начальника виробничого підрозділу «Пенізевицький кар?єр» філії «ЦУП» ПАТ «Укрзалізниця», будучи службовою особою підприємства, на яку покладено виконання організаційно-розпорядчих обов`язків щодо забезпечення додержання встановлених правил використання надр, та фактично виконуючи зазначені організаційно-розпорядчі обов`язки, діючи умисно, після створення АТ «Укрзалізниця» та подальшого зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 22.10.2008 року № 4742 у Пенізевицькому-1 родовищі Малинського району Житомирської області, в період з 20.05.2017 по 27.12.2017, здійснив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме габро-анортозиту, граніту, габро-нориту об`ємом 341 824 м3, шляхом проведення 8 вибухів.

Диспозицією ч.4 ст.240 КК України встановлено відповідальність в тому числі і за незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинені шляхом вибуху (в редакції, що діяла станом на 27.12.2017).

Незаконне видобування корисних копалин - це здійснення їх видобування без відповідного дозволу, а тому склад злочину вважається закінченим з початку незаконного видобування корисних копалин незалежно від добутих корисних копалин чи їх кількості.

Під незаконним видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення слід розуміти порушення встановленого законом порядку і правил вилучення корисних копалин із їх родовищ (покладів), а саме: їх видобування без спеціального дозволу на користування надрами, а також за відсутності спеціального акту, що засвідчує гірничий відвід, та без затвердженого проекту планів гірничих робіт, геологічного вивчення та охорони надр та затвердженого у встановленому законом порядку проекту відведення земель; експлуатацію родовищ корисних копалин з порушенням екологічних вимог проектів та планів розробки, без проходження обов`язкової екологічної експертизи; самовільне розширення меж територій родовищ; здійснення під виглядом дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин промислового видобування корисних копалин тощо. Видобування корисних копалин передбачає дії, які полягають у вилученні з родовищ корисних копалин будь-яким способом.

З матеріалів провадження слідує, що відповідно до спеціального дозволу №4742 надрокористувачем є Державне підприємство Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту.

21.10.2015 року проведено державну реєстрацію ПАТ «Укрзалізниця», а тому з 21.05.2015 року всі права та обов`язки щодо спеціального дозволу на користування надрами №4742 та №4709 перейшло до правонаступника - ПАТ «Укрзалізниця».

При цьому, в ході судового розгляду в суді першої інстанції встановлено, що ПАТ «Укрзалізниця» як правонаступник надрокористувача УПП Державної адміністрації залізничного транспорту України до адміністративного суду з позовом про оспорювання наказів №5 та №50 не зверталось, а тому зобов`язане було виконувати його вимоги в частині заборони видобутку корисних копалин з 01 травня 2017 року, а також довести до відома працівників товариства зміст існуючої заборони, та безпосередньо начальнику ВП «Пенізевицький кар`єр» ОСОБА_7 . Виконання зазначеного обов`язку посадовими особами ПАТ «Укрзалізниця», філії ЦУП судом не встановлено. Таким чином, ОСОБА_7 не знав і не міг знати про існуючі заборони Держгеонадр.

В той же час, інкримінуючи ОСОБА_7 незаконне видобування корисних копалин, сторона обвинувачення як в суді першої інстанції, так і в поданій апеляційній скарзі стверджує як доведений факт про обізнаність обвинуваченого про існування наказів про припинення дії спеціального дозволу №4742.

Апеляційний суд, оцінюючи докази надані стороною обвинувачення та доводи апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність в матеріалах кримінального провадження достатніх та допустимих доказів обізнаності ОСОБА_7 про існування вищевказаних наказів. Не надано таких доказів стороною обвинувачення і під час апеляційного розгляду, висновки органу обвинувачення ґрунтуються на припущеннях.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги прокурора як неспроможні з приводу невідповідності матеріалам кримінального провадження висновків суду про те, що посадові особи АТ «Укрзалізниця», філії «ЦУН» ПАТ «Укрзалізниця» в 2017 році не довели до відома начальника ВП «Пенізевицький кар`єр» ОСОБА_7 зміст існуючої заборони Держгеонадр, а саме про зупинення дії спеціального дозволу №4742 на видобування корисних копалин загальнодержавного значення в Пенізевицькому-1 родовищі з 01 травня 2017 року.

Так, ключовим доказом сторони обвинувачення доведення Держгеонадр до відома надрокористувача, яким, як вірно встановив місцевий суд, не є виробничий підрозділ «Пенізевицький кар`єр», про його обов`язок припинити видобувні роботи на Пенізевицькому-1 родовищі є лист № 4016/13/14-17 від 23.02.2017 року від Держгеонадра України.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний лист адресований ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України», яким інформовано останнього про видачу наказів №5 та №50 та зазначено, що у разі ненадання інформації щодо проведення експертизи, дію вищевказаного дозволу буде зупинено з 01.05.2017 року.

Зі змісту даного листа вбачається, що він носить інформативний характер. В той же час, самі тексти наказів, які мають зобов`язальний характер, ПАТ «Укрзалізниці» не направлялись.

Більше того, стороною обвинувачення не надано доказів того, що зміст даної інформації про призупинення дії спеціального дозволу №4742 керівництвом філії ЦУП ПАТ «Укрзалізниця» в 2017 році був доведений начальнику структурного підрозділу ВП «Пенізевицький кар`єр» ОСОБА_7 до відому та виконання.

Не підтверджує це і досліджений в суді першої інстанції журнал реєстрації вхідної документації 2017 рік по «Пенізевицькому кар`єру», так як в ньому не виявлено жодного листування, що стосувалася б призупинення дії спеціального дозволу.

Свідки також спростували версію сторони обвинувачення про інформованість ОСОБА_7 про зупинення дії спеціального дозволу.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі, в обґрунтування своїх вимог, на те, що в силу займаної посади, відповідно до посадовою інструкції, Положення «Про виробничий підрозділ «Пенізевицький кар`єр» філії «ЦУП» ПАТ «Укрзалізниця» та виданих на його ім`я довіреностей зобов`язаний був виконувати вимоги законодавства та знав, що в силу ч.1 ст.19 Кодексу України «Про надра» надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр не є свідченням обізнаності ОСОБА_16 про наявність існуючої заборони.

Всупереч твердженням прокурора, колегія суддів повністю погоджується із оцінною судом першої інстанції як доказу листа-звернення трудового колективу філії ЦУП ПАТ «Укрзалізниця» від 23.03.2017 №ЦУП-8/1725 Голові правління ПАТ «Укрзалізниця», в якому серед інших міститься підпис ОСОБА_7 , оскільки зміст цього звернення стосується виключно питання сприяння вирішення проблеми по врегулювання отримання необхідної дозвільної документації, а саме: спеціальних дозволів на користування надрами по кожному з родовищ корисних копалин, що розробляються структурними підрозділами філії ЦУП. Твердження прокурора про те, що на загальних зборах трудового колективу 23.03.2017 року ОСОБА_16 було доведено до відома наявні проблеми з дозвільною документацією по кожному з кар`єрів, в тому числі очолюваного ним виробничого підрозділу «Пенізевицький кар`єр», що призводить до повної зупинки роботи є голослівними, не підтверджені жодними доказами, та є суб`єктивним припущенням сторони обвинувачення.

Розглядаючи пред`явлене ОСОБА_16 обвинувачення, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, враховуючи його формулювання, що воно не узгоджується з письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме те, що « ОСОБА_16 було достеменно відомо про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами», «Крім того, він був зобов`язаний та фактично мав можливість…, перевірити його чинність та строк його дії як шляхом направлення запиту до Держгеонадра… так і шляхом з`ясування цієї інформації у маркшейдера філії ЦУП, а також повинен був перевірити … у відкритому доступі на вебсайті…».

Фактично, сторона обвинувачення покладає на обвинуваченого обов`язок щоденного моніторингу чинності всіх дозвільних документів виданих головному підприємству. В той же час, з аналізу досліджених судом першої інстанції Положення про виробничий підрозділ «Пенізевицький кар`єр», довіреностей від 04.11.2016, 27.10.2017, 19.06.2018 та 03.10.2018 вбачається, що в посадові обов`язки ОСОБА_16 не входить виконання цих робіт.

В цій частині колегія суддів відхиляє апеляційні доводи прокурора про не надання оцінки показанням свідка ОСОБА_9 , згідно з яких свідок повідомив, що законодавством не передбачено інформування надрокористувача щодо зупинення дії спецдозволу, всі накази Державної служби опубліковуються на офіційному вебсайті протягом 5 робочих днів, оскільки в мотивувальній частині вироку відображені показання даного свідка та надано оцінка їм в комплексі зібраних доказів у справі. Як вірно було встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції, вказаний лист було направлено на адресу Державного підприємства Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту, яке на той час було припинене, а його правонаступником було АТ «Укрзалізниця». З даного приводу свідок ОСОБА_9 нічого не пояснив. Крім того, даний свідок є працівником-спеціалістом Держгеонадр, а тому не може бути обізнаний про інформування ОСОБА_16 зі змістом відповідного листа про зупинення дії спецдозволу, а також про його посадові обов`язки, а тому показання свідка ОСОБА_9 , з урахуванням конкретних обставин даного провадження, будь-якої доказової цінності не мають.

Про відсутність умислу обвинуваченого свідчить також лист №ЦУП-8/3642/1 від 25.05.2018 року, яким заступник директора філії з виробничих питань ОСОБА_10 зобов`язав начальника ВП «Пенізевицький кар`єр» призупинити ведення гірничих робіт на родовищі до усунення виявлених порушень під час перевірки від 24.05.2018 року. При цьому, довів до відома, що за результатом планової перевірки філії ЦУП приписом від 24.05.2018 року №289-14/06 Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного екологічного контролю зупинена дія спеціального дозволу на користування надрами від 22 жовтня 2008 №4742 наданого ДП «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту». Це узгоджується з власноручним написом обвинуваченого в акті перевірки Держгеонадр України дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин 06-06/23/2018-08/п (59) від 24.05.2018 року - «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами мене було повідомлено лише під час перевірки 24.05.2018».

Отже, висновок суду про те, що обвинувачений ОСОБА_7 про існуюче зупинення дії спецдозволу дізнався лише в травні 2018 року про що він неодноразово наголошував в суді першої інстанції та підтвердив в суді апеляційної інстанції є правильним, і доводами апеляційної скарги прокурора не спростовується.

Не заслуговують на увагу і посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 не був «спостерігачем» проведення вибухових робіт, а є його ініціатором та замовником та фактично мав можливість не ініціювати виконання вибухових робіт на підпорядкованому йому виробничому підрозділі та в будь-який момент відмовитися від їх проведення на території виробничого підрозділу «Пенізевицький кар`єр», оскільки підстав для зупинення проведення вибухових робіт, враховуючи необізнаність ОСОБА_7 про зупинення дії спеціального дозволу №4742 на видобування корисних копалин загальнодержавного значення, зі сторони останнього не було.

Статтею 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно положень ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення.

Суб`єктивна сторона злочину, як один з елементів складу злочину, передбаченого ч.4 ст. 240 КК України характеризується прямим умислом: особа усвідомлює незаконний характер своїх дій, передбачає і бажає незаконно видобувати відповідні корисні копалини.

Як засвідчує судова практика, доказування суб`єктивної сторони досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа, тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) таких елементів суб`єктивної сторони злочину, як наявність прямого умислу (постанова ВС від 23.09.2020 у справі № 712/7368/13-к).

На переконання апеляційного суду, з огляду на встановлені у даному провадженні обставини, суд першої інстанції цілком законно виходив з того, що стороною обвинувачення не доведено умисел обвинуваченого, що є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.4 ст.240 КК України.

Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність і вмотивованість наведених висновків суду першої інстанції, у апеляційній скарзі прокурором не наведено.

Безпідставним та надуманим, на думку колегії суддів, є і посилання прокурора в апеляційній скарзі, на нібито порушення Малинським районним судом Житомирської області норм кримінально процесуального законодавства у зв`язку із перебиранням на себе повноважень сторони кримінального провадження щодо збирання доказів, оскільки як свідчать матеріали провадження обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000164 (постановою прокурора від 19.12.2022 відмовлено від підтримання даного обвинувачення) був наданий стороною обвинувачення, є частиною матеріалів об`єднаного кримінального провадження, судом з власної ініціативи не збирався, а тому порушень норм ч.1 ст.93, ч.1 ст.337 КПК України колегія суддів не вбачає.

Таким чином, незважаючи на закріплений у ст.92 КПК України за слідчим та прокурором обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, на переконання колегії судів, останніми не надано суду належних, допустимих, достовірних та у своїй сукупності достатніх доказів на підтвердження обвинувачення наявності в діях ОСОБА_16 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України, і такий висновок суду першої інстанції достатньо мотивований та ґрунтується на даних, які були належним чином перевірені в судовому засіданні і змістовно наведені у вироку.

Відповідно, встановивши відсутність в матеріалах провадження належних, допустимих, достовірних, та у своїй сукупності достатніх доказів, які були предметом дослідження суду першої інстанції та об`єктивно і беззаперечно підтверджували б винуватість у вчиненні інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про виправдання ОСОБА_16 за ч.4 ст.240 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення та вважає, що суд першої інстанції, діючи в межах визначених процесуальним законом повноважень, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, врахувавши вимоги ст. 62 Конституції України, ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування судового рішення, постановленого у цьому кримінальному провадженні, апеляційний суд не встановив, а тому вважає, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Малинського районного суду Житомирської області від 03 лютого 2023 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :