Справа № 309/5526/23
Провадження № 1-кс/309/617/23
У Х В А Л А

13 листопада 2023 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000224, внесеного до ЄРДР 08.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000224, внесеного до ЄРДР 08.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на рахунок банківської картки АТ «Таскомбанк», № НОМЕР_1 з метою збереження предмета кримінального правопорушення.

Клопотання обґрунтовує тим, що 06.04.2023 близько 18.00 години заявниці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці міста Хуст, на номер мобільного телефону НОМЕР_2 надійшло SMS повідомлення про те, що з її банківської картки «Ощадбанку» номер НОМЕР_3 перераховано грошові кошти в сумі 7984 грн. на картку банку "ТАСКОБАНК" номер НОМЕР_1

12 червня 2023 року прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 , за погодженням із першим заступником керівника Хустської окружної прокуратури ОСОБА_7 , винесено постанову про тимчасовий доступ до речей та документів, яку направлено для виконання до АТ «ТАСКОМБАНК», що розташоване за адресою: м. Київ вул. С. Петлюри, 30. Згідно наданої інформації, за постановою прокурора про тимчасовий доступ до речей та документів грошові кошти, які належать потерпілій ОСОБА_5 переказано на карту № НОМЕР_1 .

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що грошові кошти, які були переказані з банківської картки потерпілої ОСОБА_5 , незаконно перераховані на банківську картку «Таскомбанк» № НОМЕР_1 , яка зареєстрована на ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серія НОМЕР_5 , виданий міським В/М Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області 09.07.1998 р., РНОКПП НОМЕР_4 .

Орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на рахунок банківської картки АТ « Таскомбанк», № НОМЕР_1 , так як є реальна загроза відчуження грошових коштів, які незаконно привласненні шахрайським шляхом та є предметом злочину.

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 у клопотанні просив про розгляд клопотання про арешт рахунку банківської картки без його участі, клопотання підтримує у повному обсязі.

Відповідно до п.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить висновку, що клопотання слід задовольнити, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Керуючись ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000224, внесеного до ЄРДР 08.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на рахунок банківської картки АТ «Таскомбанк», № НОМЕР_1 з метою збереження предмета кримінального правопорушення.

Негайне виконання ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали виготовлено 13 листопада 2023.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1