Справа № 148/2294/23
Провадження №1-кп/148/202/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження -

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

за участю потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина кримінальне провадження № 0000394, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , уродженця с. Крищипці Тульчинського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

встановив:

12.10.2023 близько 15 год. 20 хв., відповідно до Розділу 12 «Швидкість руху» Правил дорожнього руху України, затверджених постановок Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями (далі ПДР України), ОСОБА_4 рухався проїжджою частиною ділянки дороги між вул. Леонтовича та пров. Заводським в межах населеного пункту м. Тульчина Вінницької області на мотоциклі марки «Viper ZJ150-2R», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та допустивши порушення правил дорожнього руху, скоїв дорожньо - транспортну пригоду за наступний обставин.

Так, ОСОБА_4 , нехтуючи вимогами ПДР України, зокрема п. 12.3, згідно якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшенні швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», останній не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі її можливої зміни своєчасно відреагувати та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, тим самим поставивши під загрозу життя та здоров`я інших учасників руху, проявивши злочинну недбалість, не врахував дорожню обстановку, а саме, побачивши в полі зору по ходу руху транспортного засобу пішоходів, які рухались в попутному напрямку, не вжив заходів для зменшенні швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду пішоходів, у зв`язку із чим позбавив себе можливості безпечно керувати транспортним засобом, розпочав маневр об`їзду пішохода, в результаті чого допустив зіткнення (наїзд) з пішоходом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча мав технічну можливість його попередити, після чого залишив місце скоєння дорожньо - транспортної пригоди.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні у вигляді закритого уламкового перелому проксимального мета епіфізу правої плечової кістки зі зміщенням уламків, які відповідно до висновку судово - медичної експертизи по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий (більш як 21 день) розлад здоров`я.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи в діях водія мотоцикла «Viper ZJ150-2R», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо - транспортної пригоди.

Відповідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу гальмівна система та рульове керування мотоцикла «Viper ZJ150-2R», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться у працездатному стані. У деталях та вузлах гальмівної системи, рульового керування мотоцикла «Viper ZJ150-2R», реєстраційний номер НОМЕР_1 , експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух, чи керованість даного мотоцикла до початку розвитку події ДТП, не виявлено.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

28.11.2023 до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_4 , в якій він просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, та закрити кримінальне провадження відносно нього на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України, так як він примирився з потерпілою та відшкодував їй спричинену шкоду.

28.11.2023 до суду надійшло клопотання потерпілої ОСОБА_6 , в якому вона просить закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку з примиренням, оскільки ним повністю відшкодовано завдану моральну та матеріальну шкоду, будь-яких претензій до обвинуваченого вона не має.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 286 КК України. Шкодує про вчинене. Зазначив, що він повністю відшкодував завдану шкоду, витрати на лікування та примирився з потерпілою, вона не має до нього жодних претензій. Вважає, що вказані обставини є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, оскільки він вперше вчинив неумисне кримінальне правопорушення середньої тяжкості. Наслідки закриття провадження йому зрозумілі. Просив його клопотання задовольнити.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого, просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник, адвокат ОСОБА_7 , у судовому засіданні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 підтримали та просили задовольнити. Зазначили, що завдана потерпілій шкода повністю відшкодована, претензій до обвинуваченого у неї немає, вони примирились.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що так як обвинувачений свою вину визнав, примирився з потерпілою та відшкодував завдану шкоду, він не вбачає жодних підстав для відмови в задоволенні клопотання обвинуваченого.

Суд, вислухавши обвинуваченого, захисника, потерпілу та її представника, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за наявності передбачених ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

В силу вимог ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 44 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 класифікується, як нетяжкий злочин.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, вперше вчинив нетяжкий злочин, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, примирився з потерпілою, відшкодував заподіяну потерпілій шкоду.

З огляду на викладене, враховуючи, що потерпіла примирилася з обвинуваченим та бажає звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, сам обвинувачений проти цього не заперечує, обставин, які б вказували на неможливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, не встановлено, суд доходить висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню та на підставі ст. 46 КК України його слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, і закрити кримінальне провадження.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Судом задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження щодо нього на підставі ст. 46 КК у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою у постанові від 29.09.2021 справі № 342/1560/20.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові № 598/1781/17 від 17.06.2020 зазначив, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України з обвинуваченого слід стягнути в дохід держави витрати на залучення експертів, оскільки проведення судових експертиз було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, ст.ст. п.1 ч.2 ст. 284, ст. 285, ч.1 ст. 286, ст. ст. 288, 314, 372, 392, 395 КПК України суд, -

постановив:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження № 0000394, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Речовий доказ: мотоцикл марки «VIPER ZJ150-2R», д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на території майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів Тульчинського РВП ГУ НП у Вінницькій області, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 17.09.2021 ТСЦ 0542 на мотоцикл марки «VIPER ZJ150-2R», д.н.з. НОМЕР_1 , яке зберігається в кімнаті речових доказів Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області,- повернути обвинуваченому ОСОБА_4 за належністю, скасувавши з них арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 18.10.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 3106,84 грн. (три тисячі сто шість гривень вісімдесят чотири копійки) витрат на залучення експертів.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом семи днів з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1