УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2022 Справа №607/23932/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувального акта у кримінального провадження №0001629 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які перешкоджають обранню йому більш м`якого запобіжного заходу.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, думки обвинуваченого та захисника, які заперечили у задоволенні клопотання прокурора та просили змінити ОСОБА_3 чинний запобіжний захід на більш м`який, зокрема, домашній арешт, унаслідок тривалості утримання останнього під вартою, необґрунтованості ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що зазначені у клопотанні прокурором, ознайомившись із матеріалами судового провадження, вважає, що у задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити, а клопотання сторони захисту слід задовольнити, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Зокрема, за ст.178 КПК України, у тому числі, обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, які зобов`язаний суд оцінити при постановленні ухвали є: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, ОСОБА_3 є раніше неодноразово судимою особою молодого віку, у тому числі, за вчинення злочинів проти власності, ніде не працює, його низький рівень соціальних зв`язків, що на даний час знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, що дає суду підстави вважати обґрунтованими ризики про можливість обвинуваченого, зважаючи, у тому числі, на санкцію кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, що є відповідними підставами для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого.

Водночас, у даному судовому провадженні, де ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину 1 епізоду, неодноразово у судові засідання тривалий час не з`являються свідки сторони обвинувачення та потерпілий, тобто, стороною обвинувачення з причин відсутності свідків по місцях проживання, у тому числі, з незалежних від прокурора причин своєчасно не забезпечуються докази в порядку ст.23 КПК України, що, з урахуванням вимог ст.28 КПК України, суттєво впливає на розумність строків та, у свою чергу, ставить під об`єктивний сумнів доцільність подальшого тримання під вартою ОСОБА_3 .

А тому, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід змінити раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт із забороною даному обвинуваченому залишати житло, що в АДРЕСА_1 у період з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., поклавши на обвинуваченого відповідні обов`язки, згідно ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ч.3 ст.331, ч.2 ст.376 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_3 чинного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, а клопотання сторони захисту задовольнити.

Змінити відносно ОСОБА_3 чинний запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт із забороною даному обвинуваченому залишати житло, що в АДРЕСА_1 у період з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., за виключенням часу, необхідного для залишення вказаного житла з метою перейти в укриття у зв`язку із повітряною тривогою через введення на території України воєнного стану, звільнивши даного обвинуваченого з-під варти в залі суду.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатись за межі Тернопільської області без дозволу суду; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого обов`язків встановити до 15 серпня 2022 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору, а також направити на адресу відповідного підрозділу ГУНП в Тернопільській області, закріпленого за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1