Справа № 309/3272/23
Провадження № 1-кп/309/206/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до ЄРДР за зареєстрованим №0000322 від 21.05.2023) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Березово, Хустського району, Закарпатської області, реєстрація місця проживання АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2023 року близько 05 год 00 хв, водій ОСОБА_3 , діючи з необережності, проявляючи кримінально-протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на ненастання суспільно небезпечних наслідків, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись вулицею Центральна в с.Березово, Хустського району, у напрямку с.Нижній Бистрий, порушуючи п.п.2.3; 2.9 «б»; 12.1; 12.4; 12.9 «б» та 1.10 (в частині тлумачення поняття «безпечна швидкість») Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2021 року, не впорався з керуванням транспортного засобу, та біля приміщення будинку №680 по вул. Центральна в с.Березово, виїхав на смугу зустрічного руху, де на лівому узбіччі по напрямку руху, допустив зіткнення з стіною гаражного приміщення, після чого з`їхав у кювет.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ушитих ран правої надбрівної ділянки, підборіддя зліва, нижньої губи справа; перелому кісток носа, перелому виличної кістки та верхньої щелепи; множинних переломів кісток обличчя, перелому грудини; ушитої рани чола справа з переходом на спинку носа та ліву щоку; перелому основи черепа, перелому склепіння черепа, ВЧМТ, травматичного САКу, забою лобних долей головного мозку, відкритого уламкового перелому лобного синусу, відкритого багато уламкового перелому середньої третини діафізу правої стегнової кістки із зміщенням, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Невиконання водієм ОСОБА_3 указаних вимог стало причиною настання дорожньо-транспортної пригоди та знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманням ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Також водій ОСОБА_3 порушив і вимоги п.п.1.5 ПДР України, зміст якого полягає в том, що «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкод для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

Таким чином, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 2 статті 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що у кінці весни, точної дати не пам`ятає, десь о 5 год. ранку, він їхав додому з м.Хуст. Разом з ним їхали ОСОБА_8 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, та ОСОБА_9 , який сидів ззаду. Їхав через с.Березово, і точно не пам`ятає як це сталося, можливо він заснув, але пам`ятає як опинився вже у кюветі. Його ніхто не збивав, іншого автомобіля не було. Як вийшов з авто, то побачив, що він пошкодив і гараж. ОСОБА_9 вийшов з автомобіля, а ОСОБА_8 не вийшов. Хтось викликав поліцію і швидку. Швидка забрала ОСОБА_8 , у нього була пошкоджена голова. Щиро кається у вчиненому, з потерпілим ОСОБА_8 він повністю розрахувався, претензій той до нього не має.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подавши заяву у який просить розгляд справи провести без його участі, визначення міри покарання залишає на розсуд суду.

Прокурор просив провести розгляд справи у спрощеному порядку, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від призначеного покарання з іспитовим строком в 1 рік, без призначення альтернативного додаткового покарання у виді позбавлення права керування ТЗ.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого та захисника, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дадуть змогу вирішити долю речових доказів.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеними факти:

порушення ОСОБА_3 , як особою, що керує транспортним засобом, правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто вчинення ним злочину, передбаченого частиною 2 ст. 286 КК України;

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив необережне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Також суд враховує думку потерпілого ОСОБА_10 який згідно поданої заяви не має претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 , з яким він примирився, шкода йому відшкодована, призначення міри покарання залишає на розсуд суду.

Згідно досудової доповіді складеної Хустським РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області беручи до уваги зібрану інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення та низьку ймовірність небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства можливе та не становить небезпеку для суспільства.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 2 статті 286 КК України, у виді позбавлення волі без застосування альтернативного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Водночас, враховуючи обставини, що характеризують тяжкість кримінального правопорушення, яке обвинувачений ОСОБА_3 вчинив вперше, особу обвинуваченого, який відшкодував завдану шкоду, обставини, які пом`якшують покарання, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства і вважає за можливе, на підставі статті 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- автомобіль марки «Мазда 6», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні на арештмайданчику Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області повернути ОСОБА_3 ;

- одяг потерпілого ОСОБА_7 : футболку та штани, які поміщені у спецпакет №WAR1755521 та передані на відповідальне зберігання в кімнату речових доказів Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

Скасувати арешт накладений на автомобіль марки «Мазда 6», номерний знак НОМЕР_1 , згідно ухвали слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2023 року.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1