1Справа № 335/5704/23 1-кп/335/353/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілоїОСОБА_5
обвинуваченогоОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000279 від 20.02.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дунаївка Приазовського району Запорізької області, громадянина України, який здобув вищу освіту, непрацевлаштований, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на початку січня 2023 року, у невизначені досудовим розслідуванням дату та час, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в якості гостя у своєї знайомої ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі шкатулки майно потерпілої ОСОБА_4 , а саме: ювелірний виріб із золота 585 проби (сережку), вагою 1,53 г., вартість якої згідно висновку експерта становить 2 794 гривні 32 копійки; ювелірні вироби із золота 585 проби (ланцюг, хрестик), загальною вагою 12,97 г., загальна вартість яких згідно висновку експерта становить 21 798 гривень 68 копійок.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 поклав вказані ювелірні вироби до кишені штанів, після чого залишив місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим мав можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмір 24593,00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених вище обставин. Суду пояснив, що в січні 2023 року, перебуваючи в гостях у потерпілої ОСОБА_4 в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що потерпіла вийшла з кімнати на кухню готувати каву та не спостерігає за його діями, маючи намір вчинити крадіжку майна, що належить потерпілій, він відкрив шкатулки, яка зберігалася потерпілою відкрито в кімнаті біля телевізора. Відкривши шкатулку він побачив, що в ній зберігаються ювелірні вироби. Побоюючись, що потерпіла може помітити крадіжку у разі, якщо він візьме велику кількість прикрас, він вирішив обмежитися крадіжкою золотого ланцюжку з кулоном, а інші прикраси вкрасти наступного разу. Діставши зі шкатулки ланцюжок з кулоном, він помітив, що до нього зачепилася ще й одна золота сережка, яку він також вирішив вкрасти цього разу. Зазначені речі він поклав до кишені брюк і наступного дня здав у ломбард під заставу, оскільки йому були потрібні кошти для роботи. В інший день, продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на викрадення ювелірних виробів потерпілої, він прийшов до останньої в гості та для відвернення її уваги попросив приготувати йому каву. Скориставшись тим, що потерпіла перебуває на кухні та не спостерігає за його ліями, він викрав з вищезазначеної шкатулки золотий ланцюжок с хрестиком, який поклав у кишеню та в наступного дня здав в ломбард під заставу.

Про те, що потерпіла виявила крадіжку та підозрює його у її вчиненні, обвинувачений дізнався від працівників поліції. Після звернення потерпілої до поліції із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, він вирішив добровільно повернути потерпілій викрадені ювелірні вироби, викупивши їх з ломбарду. Проте, викупити йому вдалося лише золотий ланцюжок з хрестиком, які він викрав останніми, оскільки інші вироби на той час вже були реалізовані ломбардом через несвоєчасне виконання ним зобов`язання з повернення позики. Золотий ланцюжок з хрестиком в подальшому було повернуто потерпілій.

В судовому засіданні обвинувачений вибачився перед потерпілою, засудив свій вчинок та просив суд його суворо не карати. Також обвинувачений суду повідомив, що його рідний брат на його прохання, відшкодував потерпілій завдану злочином моральну та матеріальну шкоду, на підтвердження чого надав суду відповідну розписку потерпілої про отримання грошових коштів. У вирішенні цивільного позов обвинувачений покладається на розсуд суду.

Окрім показань обвинуваченого, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується наступними доказами.

Потерпіла суду повідомила, що обвинувачений є її знайомим, з яким вона протягом тривало часу підтримувала дружні стосунки. Обвинувачений часто приходив до неї додому в гості. Наприкінці лютого 2023 року вона помітила, що з шкатулки, в якій вона зберігала прикраси, зникли золотий ланцюжок з підвіскою, в яку вмонтовані діаманти, золота сережка, золотий ланцюжок з хрестиком. У крадіжці вона підозрювала обвинуваченого, оскільки окрім нього протягом тривалого часу в неї інших гостей не було.

Після звернення до поліції з повідомленням про крадіжку, слідчий повернув їй золотий ланцюжок з хрестиком, які були викуплені обвинуваченим з ломбарду. Інші вироби їй не повернули.

Потерпіла просила суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням. Вибачення обвинуваченого вона не прийняла, оскільки не вважала їх щирими. Брат обвинуваченого в повному обсязі відшкодував їй моральну та матеріальну шкоду, яку вона просила стягнути з обвинуваченого в цивільному позові. Проте, обвинувачений завдав їй непоправної моральної шкоди, оскільки вкрадені ним ювелірні вироби були подаровані батьками на визначні події в її житті, і повернути їх вже неможливо.

Також потерпіла просила стягнути з обвинуваченого витрати, які вона понесла на оплату послуг її представника.

З листів ПТ «Ломбард Перший» ТОВ «Мікрофінанс і компанія» від 22.02.2023 та 26.04.2023 вбачається, що обвинувачений передавав в ломбард під заставу ювелірні вироби з золота 585-ої проби: 11.01.2023 ланцюг та сережку, 14.02.2023 ланцюг та хрестик. Ланцюг та хрестик, передані в заставу 14.02.2023, були повернуті обвинуваченому 21.02.2023 у зв`язку із поверненням ним кредиту, а на вироби, передані обвинуваченим в заставу 11.01.2023, ломбардом було звернено стягнення.

З переглянутих в судовому засіданні відеозаписів з камер відеоспостереження, розташованих в приміщенні ломбарду «Перший» за адресою: м. Запоріжжя, просп. Металургів, буд. 16, вбачається, що особа, зовні схожа на обвинуваченого, 14.02.2023 передає касирові ломбарду ювелірні вироби та заповнює формуляри. В судовому засіданні обвинувачений визнав, що на відеозаписі зображений він.

Згідно висновка експерта № 148 від 28.04.2023 ринкова вартість ланцюга вагою 1,99 г не визначалася, оскільки в ланцюжок вмонтований діамант, а оцінка дорогоцінного каміння не входить до компетенції експерта. Ринкова вартість сережки вагою 1,52 г на момент вчинення злочину складала 2794,32 грн., а ланцюга з хрестиком 21798,68 грн.

Вина обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, доведена поза розумним сумнівом дослідженими судом доказами. Дії обвинуваченого суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, наслідки, що настали, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неодружений, непрацевлаштований.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставини, які його обтяжують, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

З урахуванням повного та беззастережного визнання вини обвинуваченим, щирого каяття, віку та стану його здоров`я, відсутності обставин, що обтяжують покарання, думки потерпілої, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання. З огляду на викладене, обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На переконання суду таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Такий позов відповідно до приписів п. 5 ст. 128 КПК України розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих Кримінальним процесуальним кодексом України, суд може керуватися відповідними нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Потерпіла в підготовчому судовому засіданні пред`явила цивільний позов до обвинуваченого, в якому з урахуванням уточнень просила суд, стягнути з обвинуваченого на її користь завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 12974,32 грн. та моральну шкоду в розмірі 12500 грн.

Судом встановлено, що під час судового розгляду ОСОБА_7 на прохання обвинуваченого відшкодував потерпілій завдану злочином моральну та матеріальну шкоду, що підтверджується показаннями обвинуваченого, наданої ним розпискою потерпілої та показаннями потерпілої. Зокрема, потерпіла під час її допиту повідомила, що майнові вимоги у неї до обвинуваченого відсутні, оскільки завдану їй шкоду у повному обсязі відшкодовано після звернення до суду з позовом.

Отже, на момент ухвалення судом вироку відсутній предмет спору.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 справа № 638/3792/20, провадження № 61-3438сво21.

З огляду на викладене, провадження у справі за цивільним позовом потерпілої до обвинуваченого підлягає закриттю.

Вирішуючи питання розподілу процесуальних витрат, суд виходить з наступного.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів, виготовленням дублікатів і копій документів (ст. 118 КПК України).

Частинами 1 та 2 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З огляду на викладене, з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 12000,00 грн.

Витрати на залучення експерта у кримінальному проваджені відсутні, арешт на майно не накладався, запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Провадження в справі за цивільним позовом потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - закрити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 процесуальні витрати на правову допомогу в розмір 12000 (дванадцять тисяч) гривень 00 коп.

Речовий доказ диск DVD-R, об`ємом пам`яті на 4,7 Gb, на якому занадиться файл відеозапису від 14.02.2023 з камери відеоспостереження, розташованої в приміщенні ломбарду «Перший» за адресою: м. Запоріжжя, просп. Металургів, 16 залишити в матеріалах справи.

Речові докази золотий ланцюг та хрестик, передані на відповідальне зберігання потерпілій залишити потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок суду може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1