Справа № 369/9999/22
Провадження №1-кп/369/1475/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002595 від 19 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина РФ, уродженця м. Київ, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

встановив:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовував тим, що він обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Обвинувачений ОСОБА_6 є громадянином іншої держави, на території України не має міцних соціальних зв`язків, місця роботи та проживання, тому вважає, що існують ризики того, що останній може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Вказує, що застосування іншого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні не є можливим, оскільки не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, з огляду на наявні у справі ризики.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на необґрунтованість заявлених ризиків, на тривалість перебування обвинуваченого під вартою, а також відсутність нових аргументів в клопотанні прокурора, враховуючи сплив часу з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, а також зазначив, що тільки тяжкість покарання не може бути підставою для застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Захисник просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, а саме домашній арешт у нічний час доби за адресою: АДРЕСА_3 , зазначивши про наявність у обвинуваченого гарантованого місця проживання, міцних соціальних зв`язків за місцем проживання та вказував на надмірний розмір застави. Крім того, захисник зазначав, що обвинувачений тривалий час проживав у м. Києві в квартирі своєї тітки до затримання та змінював вказане місце проживання лише на час від`їзду тітки за межі країни, а саме з січня 2022 року по кінця літа 2022 року. При цьому захисник вказував, що прокурор належним чином не обґрунтувала, чому інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть бути застосовані. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 вказував на необґрунтованість пред`явлених йому підозри та обвинувачення та зазначив, що підтримує доводи свого захисника.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За правилом частини першої статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд перебуває на стадії допиту свідків.

Суд, вислухавши доводи прокурора, думку інших учасників судового процесу, дійшов висновку, що клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 підлягає задоволенню, оскільки з огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, який не має на території України офіційного місця роботи, в попередніх судових засіданнях зазначав, що працював неофіційно вантажником, не має утриманців, до затримання проживав в орендованому житлі в Київській області, а також вид та розмір покарання, яке йому загрожує, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, існує необхідність запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду та існує ризик впливу обвинуваченого на свідків, допит яких ще не завершено, з огляду на стадію розгляду справи (допит свідків).

Суд дійшов висновку, що на даному етапі відсутні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть в цій конкретній справі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема і домашній арешт.

Доводи обвинуваченого та його захисника щодо можливості застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, зокрема домашній арешт в нічний час доби, суд вважає необґрунтованими, оскільки вважає, що лише такий запобіжний захід на даній стадії розгляду цієї конкретної справи спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , має такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, суд, оцінивши повторно наявні докази щодо гарантованого місця проживання обвинуваченого дійшов висновку, що доводи захисника та обвинуваченого про наявність у обвинуваченого такого місця проживання не спростовують встановлені у справі ризики.

При цьому суд враховує, що обвинувачений не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.

Суд дійшов висновку про залишення як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 застави в розмірі 45 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 120 780 грн з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, та вважає, що саме такий розмір застави на даному етапі розгляду цієї справи є справедливим та співмірним встановленим ризикам у справі (ризик переховування від суду та ризик впливу на свідків у справі).

За таких обставин, керуючись статтями 176 - 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 376, 392 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 13.02.2024 року до 12.04.2024 року включно.

Залишити як альтернативу даному запобіжному заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі сорок п`ять прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 120780 грн. (сто двадцять тисяч сімсот вісімдесят грн.), яка повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області: код отримувача (ЄДРПОУ): 26268119, р/р UA0018661, банк отримувача (ГУДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ, код банку (МФО ГУДКСУ): 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_6 , по справі №369/9999/22 в Києво-Святошинському районному суді Київської області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до суду чи прокурора за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстровані, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, перебування;

- утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України чи іншої установи, де обвинувачений перебуває під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України чи іншої установи, де обвинувачений перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання обвинуваченого під вартою та повідомити усно й письмово прокурора та Києво-Святошинський районний суд Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_6 вважається такими до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`являться за викликом прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 16.02.2024 о 12-00год.

Суддя ОСОБА_1