У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» листопада 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- підозрюваної за ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2023 року обрано щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалено після затримання ОСОБА_7 не пізніше як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити до слідчого судді, суду для розгляду за її участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваної більш м`який запобіжний захід.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що на даний час органам досудового розслідування не відомо де саме перебуває підозрювана ОСОБА_7 , а також відсутні докази її повідомлення про судовий розгляд та судове засідання. Вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими та ґрунтується на припущеннях.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000042 від 27.01.2023 за ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України.

Старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР у м. Мелітополі, ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000042, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваною ОСОБА_7 .

У клопотанні слідчий зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у привласненні та розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

05.09.2023 у відповідності до вимог ст. 278, 111, 112, ч. 8 ст. 135 КПК України, ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України та викликано повістками до органу досудового розслідування, які опубліковані в газеті КМУ «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, а також направлені поштовим відправленням на останню відому адресу її мешкання.

20.09.2023 ОСОБА_7 оголошено у розшук у зв`язку з не встановленням місцезнаходження та неприбуття за викликом до органу досудового розслідування. У ході здійснення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території у м. Скадовську Херсонської області.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зазначив, що досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України.

З урахуванням тяжкості покарання, що може бути призначене підозрюваній в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваної, яка не працює, раніше не судима, утриманців не має, відсутня за місцем постійного проживання, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливості підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дійшов висновку про обрання підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 просив провести апеляційний розгляд за відсутності підозрюваної ОСОБА_7 . Просив апеляційну скаргу задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

При прийнятті рішення слідчим суддею дотримані вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, якою передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Пунктом «с» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Зокрема, у п. 126 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18), суд зазначив, що особа може бути затримана відповідно до п. 1 (с) ст. 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою. Також не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання.

Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а висновки слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є правильними.

Слідчим суддею встановлено, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, є обґрунтованою.

Колегією суддів, всупереч доводам апелянта в поданій апеляційній скарзі, встановлено, що під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України, та які виправдовують обрання підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Є доведеними ризики того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, яка використовуючи безпосереднє знайомство зі свідками по даному провадження, які довгий час знаходилися в її підпорядкування, може здійснювати на них вплив з метою спотворення їх показань чи відмови від дачі показань.

Наявність цих ризиків слідчим суддею обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду, на тимчасово окупованій території Херсонської області, неодноразово не з`являлась за викликами до слідчого.

Так, підозрювана ОСОБА_7 , будучи викликаною до органу досудового розслідування шляхом публікацій повісток в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора, на 08.09.2023, 11.09.2023, 14.09.2023 до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ БДР у м. Мелітополі, для вручення письмового повідомлення про підозру, допиту, а також проведення інших слідчих дій, не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваної ОСОБА_7 на неодноразові виклики до органу досудового розслідування, її переховування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також у зв`язку з не встановленням її точного місця перебування, постановою слідчого від 20.09.2023 ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.

Відповідно до рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС відділу оперативних розробок Херсонського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_9 від 28.08.2023, ОСОБА_7 за місцем проживання відсутня, мобільні телефони, якими вона користувалася, вимкнуті. ОСОБА_7 добровільно співпрацювала з окупаційною владою рф та приблизно в кінці жовтня, на початку листопада 2022 року виїхала до м. Скадовська Херсонської області, що є на теперішній час є окупованою територією, де і переховується.

Зазначені обставини вказують на існування ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, враховуючи, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Херсонської області, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, є обґрунтованим.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Окрім того, при прийнятті рішення слідчим суддею враховані положення ч. 4 ст. 183 КПК України, та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Обставин, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3