ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/4239/23 Справа № 237/4526/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000579, в частині продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Курахове Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, одруженого, працюючого ФОП « ОСОБА_7 », раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2023 року продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів до 10 січня 2023 року, з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 536 800 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що ризики, які були встановлені раніше, зокрема переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також незаконного впливу та свідків у даному провадженні, у зв`язку із перебігом судового розгляду справи не зменшились та продовжують існувати.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу та постановити нову, про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або визначити заставу у розмірі від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що резолютивна частина ухвали про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою була оголошена 13 грудня 2023 року, а повний текст ухвали мені надісланий так і не був.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги по суті вказує, що під час визначення ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя достатньою мірою не обґрунтував, чому в даному випадку не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Крім того вказує, що ОСОБА_6 не судимий, будь-яких грошових збережень не має, має неповнолітню дитину, тобто є наявність тісних соціальних зв`язків.

Також захисник зауважує, що ОСОБА_6 знаходиться під вартою вже два роки шість місяців, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час (або цілодобово) має забезпечити запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Зазначає, що визначена ОСОБА_6 застава у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є занадто великою та вважає, що належну поведінку ОСОБА_6 може гарантувати менший розмір застави, у межах встановлених ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, заяв про участь у розгляді справи не надходили, тому, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 422-1 КПК України (в редакції Закону України № 1027-IX від 02.12.2020 р.) розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Вирішуючи питання про дотримання строку на апеляційне оскарження, встановлено, що оскаржена ухвала суду від 13 грудня 2023 року була постановлена за відсутності адвоката ОСОБА_5 . Інформації про отримання копії цієї ухвали, матеріали справи не містять, а тому, з метою не порушення права ОСОБА_6 на захист, обставини через які захисник пропустив строк на подачу апеляційної скарги, можливо визнати поважними та такими, що не перешкоджають поновленню цього строку.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Так, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції в достатній мірі дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.

Суд першої інстанції врахував наявність об`єктивних причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд з ухваленням вироку до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, а також існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу та свідків у даному провадженні та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи характер та тяжкість покарання, що кореспондується з характером суспільного інтересу, даних про обвинуваченого, іншими обставинами у їх сукупності, існують підстави вважати, що продовжують існувати вказані вище ризики.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років з конфіскацією майна, триває судовий розгляд кримінального провадження в якому окрім ОСОБА_6 є ще один обвинувачений, не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі, що може спонукати обвинуваченого ОСОБА_6 до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства або незаконного впливу на свідків, а також продовжити свою злочинну діяльність.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Таким чином, продовження існування зазначених вище ризиків у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діянь, які інкримінуються останньому, та більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної його процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Отже, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави обвинуваченому ОСОБА_6 , є таким, що в повній мірі відповідає наведеним вище нормам закону, правовим позиціям Європейського Суду з прав людини та обставинам цього кримінального провадження і на даному етапі кримінального провадження зможе запобігти визначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Визначення обвинуваченому ОСОБА_6 застави в сумі 536 800 гривень в повній мірі відповідає нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження і є достатнім та необхідним для запобігання визначених судом ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого, як на це вказує захисник ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, не вбачається, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

При цьому враховується зауваження захисника стосовно того, що обвинувачений ОСОБА_6 вже два роки шість місяців перебуває під варто, а тому колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків розгляду даної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою, вмотивованою, підстави для її скасування відсутні, тому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000579, в частині продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4