Справа № 127/5136/24
Провадження № 1-кс/127/2270/24
У Х В А Л А

Іменем України

15 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Немія, Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

ВСТАНОВИВ:

Cлідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 15.02.2024 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000494 від 22.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню вказівками, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, уродженець с. Немія, Могилів Подільського району, Вінницької області, мешканець АДРЕСА_2 .

Крім того, роль ОСОБА_4 в інкримінованому правопорушенні була значною, оскільки останній безпосередньо здійснював перевезення осіб через державний кордон України та без його участі вчинення правопорушення було би неможливим.

Обставини правопорушення вказують на те, що ОСОБА_4 обізнаний із механізмами незаконного перетину кордону в умовах воєнного стану, якими може скористатися з метою ухилення від відповідальності.

Отже, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання від семи до дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому під загрозою покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, особливо зважаючи на його проживання в прикордонній зоні, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що у вчиненні кримінального правопорушення брали участь інші особи, які на даний час достовірно не встановлені, а ОСОБА_4 , перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу може спробувати перешкодити розслідуванню шляхом впливу на інших невстановлених співучасників та свідків, а також знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або приховати майно, до якого може бути застосована конфіскація, що є ризиками, передбаченими п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наведені обставини дають підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на даний час не може запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вищевказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000494, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000494 від 22.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи умисно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, у період з кінця червня 2023 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, до 01.07.2023 організували незаконне переправлення двох осіб через державний кордон України за наступних обставин.

У зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX, Указом від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX та Указом від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»), з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан в Україні строком на 30 діб, дію якого продовжено до 18.08.2023.

Пунктом 3 зазначеного Указу, окрім іншого, передбачено, що на період дії правового режиму воєнного стану можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 зі змінами та доповненнями, а також постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27.01.1995 № 57 виїзд військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, обмежується.

Разом із цим, невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи всупереч вимогам указаних нормативно-правових документів, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, маючи навики орієнтування на місцевості в прикордонній зоні Могилів-Подільського району Вінницької області, тобто в районі лінії розмежування державного кордону України та Республіки Молдови, наприкінці червня 2023 року, більш точного часу під час досудовим розслідуванням не встановлено, познайомилися з громадянами України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діяли під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, зв`язавшись з ними за допомогою мобільного додатку «WhatsApp», та повідомили, що можуть посприяти у незаконному перетині державного кордону України поза пунктами пропуску.

Надалі, невстановлена досудовим розслідуванням особа 30.06.2023 за допомогою мобільного додатку «WhatsApp» повідомила ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що перетин державного кордону України буде здійснюватися 01.07.2023 поза пунктом пропуску через державний кордон через водний простір в Могилів-Подільському районі Вінницької області, зазначивши про необхідність їх прибуття до м. Могилів-Подільський Вінницької області, а також повідомили, що вартість такої послуги буде становити 5 500 доларів США з кожного.

Надалі, 01.07.2023 близько 21 години ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з корисливих мотивів, проінструктував ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо правил поведінки при перетині державного кордону та автомобілем марки «MAZDA 323F» з іноземним номерним знаком НОМЕР_1 перевіз їх з м. Могилів-Подільський до с. Брониця Могилів-Подільського району Вінницької області.

Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , виконуючи вказівки ОСОБА_4 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, пересіли в інший невстановлений досудовим розслідуванням транспортний засіб під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка відвезла їх до околиці с. Садківці Могилів-Подільського району Вінницької області в районі дії прикордонного знаку 0133 на відстані близько 500 м вниз за течією річки Дністер від Броницького мосту у напрямку лінії розмежування українсько-молдовського кордону.

Продовжуючи діяти за раніше розробленим злочинним планом, невстановлена особа супроводила ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в обумовлене місце у напрямку лінії розмежування українсько-молдовського кордону, де невстановлені досудовим розслідуванням особи мали переправити їх через державний кодон України поза пунктом пропуску.

Водночас, ОСОБА_4 та невстановлені досудовим розслідуванням особи не змогли переправити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через річку Дністер на територію Республіки Молдови через незалежні від них причини, оскільки були викриті працівниками правоохоронних органів.

15 лютого 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню вказівками, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000494 від 22.06.2023; повідомлення про підозру від 15.02.2024; протоколів допитів свідків; матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; протоколів допитів свідків; висновку експерта, інших матеріалів кримінального правопорушення та пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та місце проживання, одружений, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Затримати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 14 квітня 2024 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 14 квітня 2024 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи.

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Організацію затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складання протоколу затримання покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя