У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого Шостого слідчого (з дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000363 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05 жовтня 2023 року за підозрою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, начальника групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, у військовому званні «старший лейтенант», -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.4 ст.408 Кримінального кодексу України, -

встановив:

01 грудня 2023 року слідча Шостого слідчого (з дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 за погодженням з прокурором у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.4 ст.408 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В рамках даного клопотання слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 ..

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, перебуваючи на посадах у підрозділах Східного, Південного та ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порушення у порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 28 Закону України «Про державну таємницю», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, складеної Військової присяги, зобов`язань у зв`язку з допуском до державної таємниці, а також посадових інструкцій, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів рф, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою збройної агресії проти України та проведення у зв`язку з цим з боку рф підривної діяльності проти України, з метою завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а також надати допомогу рф, користуючись знаннями та навиками, які отримав під час проходження військової служби в Державній прикордонній службі України, використовуючи зв`язки та ресурси надані рф, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах особливого періоду та воєнного стану, у невстановлений органом досудового розслідування час, але у період з 14.04.2014, коли виконуючий обов`язки Президента України видав Указ Президента України №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», до 17.09.2023, перебуваючи у невстановлених на даний час органом досудового розслідування місцях, зокрема за місцем проходження служби в межах Луганської та Закарпатської областей, а також с. Велятино Хустського району Закарпатської області, здійснював збирання інформації, доступ до якої отримував у зв`язку із проходженням військової служби та перебуванням на посаді у підрозділах Державної прикордонної служби України, зокрема щодо особового складу, розміщення та забезпеченості військових формувань України, яку, за допомогою електронних комунікаційних мереж, передавав невстановленим особам з числа представників державних органів рф та їх представників, серед яких члени воєнізованих формувань терористичних організацій «Донецька народна республіка» і «Луганська народна республіка», тобто вчиняв шпигунство та надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

ОСОБА_6 , в порушення вищевказаного законодавства, будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, перебуваючи на посаді - начальника групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів рф, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою збройної агресії проти України та проведення у зв`язку з цим з боку рф підривної діяльності проти України, з метою завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а також надати допомогу рф, користуючись знаннями та навиками, які отримав під час проходження військової служби в Державній прикордонній службі України, використовуючи зв`язки та ресурси надані рф, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах особливого періоду та воєнного стану, продовжуючи реалізовувати всій злочинний умисел на державну зраду, у період з 16.09.2023 по 08 год. 00 хв. 17.09.2023, перебуваючи в межах Закарпатської області, здійснив незаконний перетин державного кордону України до однієї з держав-членів Європейського Союзу, після чого, продовжуючи користуватись допомогою та взаємодіючи з державними органами рф та її представниками, вибув до рф, зокрема до м.москва рф, перейшовши таким чином на бік ворога.

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, у званні «старший лейтенант», перебуваючи на посаді - начальника групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, в порушення ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитись від несення обов`язків військової служби та переходу на бік ворога - РФ, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів рф, які передбачають перебування України у сфері її впливу, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причин та без відповідного дозволу прямих та безпосередніх військових командирів з числа військовослужбовців Державної прикордонної служби України, в умовах воєнного стану, о 08 год 00 хв. 17.09.2023 самовільно залишив місце служби - відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

06.10.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, тобто в самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Однак, вручити особисто ОСОБА_6 складене відносно нього письмове повідомлення про підозру виявилось обґрунтовано неможливим, у зв`язку із чим, стороною обвинувачення забезпечено належне повідомлення ОСОБА_6 про підозру у спосіб, передбачений КПК України, для вручення повідомлень та відповідно 06.10.2023 останній набув в зазначеному кримінальному провадженні процесуального статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Крім цього, 12.10.2023 беручи до уваги наявність здобутих доказів, які в сукупності є достатніми для прийняття відповідного рішення, ОСОБА_6 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 4 ст. 408 КК України, яку опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 4. ст. 408 КК України, підтверджується повідомленнями про кримінальні правопорушення, допитами свідків, проведеними оглядами та впізнаннями особи по фотографіях, іншими слідчими (розшуковими) та процесуальними діями, та загалом матеріалами кримінального провадження.

Зокрема, проведеним оглядом сторінок Інтернет-ресурсів, було встановлено, що ОСОБА_6 надав інтерв`ю засобам масової інформації рф. Оглядом Інтернет ресурсу «smotrim.ru» встановлено, що за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 закріплено текстові повідомлення а також аудіофайл в яких міститься інтерв`ю « ОСОБА_7 » для програми « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У даному інтерв`ю датованому 07.10.2023 18:12 зазначено, що ОСОБА_6 являється військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_7 та агентом-розвідником федеральної служби безпеки російської федерації. Окрім того, під час інтерв`ю ОСОБА_6 зазначив, що він з 2014 року по теперішній час співпрацює зі спеціальними службами так званої «лнр» та федеральною службою безпеки російської федерації. Також, ОСОБА_8 неодноразово було зазначено, що він в період з 2014 по 2023 роки передавав інформацію співробітникам спеціальних служб так званої «лнр» та співробітникам федеральної служби безпеки російської федерації про розміщення пунктів управління, військової техніки та особового складу, оборонних позицій підрозділів Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України та інших Сил оборони, по яким в подальшому здійснювались артилерійські та авіаційні удари з боку російських окупаційних військ. Окрім того, ОСОБА_9 повідомив, що він здійснював збір інформації з обмеженим доступом, передавав її співробітникам спеціальних служб так званої «лнр» та співробітникам федеральної служби безпеки російської федерації, здійснював сприяння у диверсійних операціях вказаних спеціальних служб на території України, також виконував інші спеціальні завдання. Як зазначає сам ОСОБА_9 , у всіх випадках після передачі зазначеної інформації, здійснювались артилерійські та авіаційні удари з боку російських окупаційних військ внаслідок яких загинули військовослужбовці Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України та інших сил оборони, а також знищувалась військова техніка, засоби зв`язку, а також отримувався віддалений доступ до інформаційних ресурсів Державної прикордонної служби України.

Крім цього, з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_6 було опубліковано повідомлення про підозру та повісток про виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, також проведено тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю і перебувають у володінні ПрАТ «ВФ Україна» до інформації про вхідні та вихідні дзвінки, з`єднання, тип їхнього з`єднання, час та тривалість з`єднання, ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання абонентський номер сім-картки, ІМЕІ, ідентифікаційні ознаки терміналу, яким відбувався сеанс зв`язку, з`єднання нульової тривалості, яким мобільним терміналом (ІМЕІ) дані абоненти обслуговувались, з прив`язкою до місцевості (в тому числі з прив`язкою до місцевості абонентів «Б»), із абонентського номеру: НОМЕР_3 . За результатом проведення огляду вказаних відомостей, крім іншого, встановлено, відповідно до інформації одержаної від оператора мобільного зв`язку, встановлено, що мобільний телефон НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_6 у період часу 15:07 год. по 23:09 год. 17.09.2023 обслуговувався мобільними вишками, які знаходяться за межами України, а саме в Угорщині, у подальшому у період з 18:06 год. 19.09.2023 по 15:44 год. 07.10.2023 мобільними вишками, які знаходяться на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, тобто на території рф.

Враховуючи той факт, що на даний час є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуває за межами України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, тобто на території рф, та не з`явився на жоден із викликів, про які, він, у спосіб передбачений КПК України, належним чином повідомлений, у свою чергу свідчить про його переховування від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим 29.11.2023 на підставі ст.281 КПК України, винесено постанову про оголошення ОСОБА_6 у розшук.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на за межами України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, тобто на території рф, будучи належним чином повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.4 ст.408 КК України, та виклики до органу досудового розслідування для, жодного разу у визначені дати і час не з`явився, про причини свого неприбуття належним чином не повідомив, що свідчить про те, що ОСОБА_6 умисно переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тим самим вказує про фактичну уже наявність відповідного ризику.

Оскільки встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази свідчать про обґрунтованість повідомлено ОСОБА_6 про підозру в рамках даного кримінального провадження наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на оголошення підозрюваного у розшук, слідчий за погодженням з прокурором на підставі ч.6 ст. 193 КПК України звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 проти заявленого клопотання не заперечувала.

Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000363 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05 жовтня 2023 року.

Підставою внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, щоОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, перебуваючи на посадах у підрозділах Східного, Південного та Західного регіонального управлінь Державної прикордонної служби України, в порушення у порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 28 Закону України «Про державну таємницю», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, складеної Військової присяги, зобов`язань у зв`язку з допуском до державної таємниці, а також посадових інструкцій, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів рф, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою збройної агресії проти України та проведення у зв`язку з цим з боку рф підривної діяльності проти України, з метою завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а також надати допомогу рф, користуючись знаннями та навиками, які отримав під час проходження військової служби в Державній прикордонній службі України, використовуючи зв`язки та ресурси надані рф, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах особливого періоду та воєнного стану, у невстановлений органом досудового розслідування час, але у період з 14.04.2014, коли виконуючий обов`язки Президента України видав Указ Президента України №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», до 17.09.2023, перебуваючи у невстановлених на даний час органом досудового розслідування місцях, зокрема за місцем проходження служби в межах Луганської та Закарпатської областей, а також с. Велятино Хустського району Закарпатської області, здійснював збирання інформації, доступ до якої отримував у зв`язку із проходженням військової служби та перебуванням на посаді у підрозділах Державної прикордонної служби України, зокрема щодо особового складу, розміщення та забезпеченості військових формувань України, яку, за допомогою електронних комунікаційних мереж, передавав невстановленим особам з числа представників державних органів рф та їх представників, серед яких члени воєнізованих формувань терористичних організацій «Донецька народна республіка» і «Луганська народна республіка», тобто вчиняв шпигунство та надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, ОСОБА_6 , в порушення вищевказаного законодавства, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів рф, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою збройної агресії проти України та проведення у зв`язку з цим з боку рф підривної діяльності проти України, з метою завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а також надати допомогу рф, користуючись знаннями та навиками, які отримав під час проходження військової служби в Державній прикордонній службі України, використовуючи зв`язки та ресурси надані рф, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах особливого періоду та воєнного стану, продовжуючи реалізовувати всій злочинний умисел на державну зраду, у період з 16.09.2023 по 08 год. 00 хв. 17.09.2023, перебуваючи в межах Закарпатської області, здійснив незаконний перетин державного кордону України до однієї з держав-членів Європейського Союзу, після чого, продовжуючи користуватись допомогою та взаємодіючи з державними органами рф та її представниками, вибув до рф, зокрема до м.москва рф, перейшовши таким чином на бік ворога.

Також ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, у званні «старший лейтенант», перебуваючи на посаді - начальника групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, в порушення ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитись від несення обов`язків військової служби та переходу на бік ворога - РФ, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів рф, які передбачають перебування України у сфері її впливу, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причин та без відповідного дозволу прямих та безпосередніх військових командирів з числа військовослужбовців Державної прикордонної служби України, в умовах воєнного стану, о 08 год 00 хв. 17.09.2023 самовільно залишив місце служби - відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи наведені вище обставини, 06.10.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, тобто в самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Однак, вручити особисто ОСОБА_6 складене відносно нього письмове повідомлення про підозру виявилось обґрунтовано неможливим, у зв`язку із чим, стороною обвинувачення забезпечено належне повідомлення ОСОБА_6 про підозру у спосіб, передбачений КПК України, для вручення повідомлень та відповідно 06.10.2023 останній набув в зазначеному кримінальному провадженні процесуального статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Крім цього, 12.10.2023 беручи до уваги наявність здобутих доказів, які в сукупності є достатніми для прийняття відповідного рішення, ОСОБА_6 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 4 ст. 408 КК України, яку опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім цього, з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_6 було опубліковано повідомлення про підозру та повісток про виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, також проведено тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю і перебувають у володінні ПрАТ «ВФ Україна» до інформації про вхідні та вихідні дзвінки, з`єднання, тип їхнього з`єднання, час та тривалість з`єднання, ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання абонентський номер сім-картки, ІМЕІ, ідентифікаційні ознаки терміналу, яким відбувався сеанс зв`язку, з`єднання нульової тривалості, яким мобільним терміналом (ІМЕІ) дані абоненти обслуговувались, з прив`язкою до місцевості (в тому числі з прив`язкою до місцевості абонентів «Б»), із абонентського номеру: НОМЕР_3 . За результатом проведення огляду вказаних відомостей, крім іншого, встановлено, відповідно до інформації одержаної від оператора мобільного зв`язку, встановлено, що мобільний телефон НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_6 у період часу 15:07 год. по 23:09 год. 17.09.2023 обслуговувався мобільними вишками, які знаходяться за межами України, а саме в Угорщині, у подальшому у період з 18:06 год. 19.09.2023 по 15:44 год. 07.10.2023 мобільними вишками, які знаходяться на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, тобто на території рф.

Враховуючи той факт, що на даний час є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуває за межами України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, тобто на території рф, та не з`явився на жоден із викликів, про які, він, у спосіб передбачений КПК України, належним чином повідомлений, у свою чергу свідчить про його переховування від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим 29.11.2023 на підставі ст. 281 КПК України, винесено постанову про оголошення ОСОБА_6 у розшук.

Обставини кримінального правопорушення та причетність громадянина України № НОМЕР_4 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується:

- рапортом про виявлення ознак вчинення кримінального правопорушення від 05.10.2023;

- повідомленням в порядку ст..214 КПК України про виявлене кримінальне правопорушення від 05.10.2023;

- протоколом допиту свідка від 06.10.2023;

- протоколом допиту свідка від 09.10.2023;

- протоколом огляду сторінок Інтернет -ресурсів від 09.09.2023;

- повідомленням про раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 12.10.2023;

- протоколом допиту свідка від 12.10.2023;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.10.2023;

- повідомленням про підозру від 06.10.2023;

- повістками про виклик ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду(документів) від 29.11.2023;

- постановою про оголошення розшуку підозрюваного від 29.11.2023.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), № 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_6 злочинів, передбачених передбачених ч.1 ст.111, ч.4 ст.408 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання сторони обвинувачення, постановою слідчого від 14 червня 2023 року підозрюваного ОСОБА_10 оголошено у міжнародний розшук.

Відтак, з огляду на викладені обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження наявний.

ОСОБА_6 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 продовжує добровільно співпрацювати із окупаційною владою держави-агресора і далі, що свідчить про наявність ризиків передбачених п.4 та п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею оцінювалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 для запобігання вищезазначених ризиків.

Частина 1 ст.176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Між тим, як уже зазначалося слідчим суддею, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Вказане унеможливлює застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

За правилами ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з абз.7 ч.4 ст.183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до абз.8 ч.4 ст.183 КК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

За обставин цього клопотання, беручи до уваги інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення та факт перебування ОСОБА_6 за межами України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, тобто на території рф, слідчий суддя зауважує про відсутність підстав для визначення застави.

У разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається (ч.4 ст.197 КПК України).

Таким чином, клопотання сторони обвинувачення слід задовольнити повністю, застосувавши відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави та строку дії цієї ухвали.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.177, 178, 193, 194, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.4 ст.408 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Після затримання підозрюваного і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали було виготовлено та проголошено 04 грудня 2023 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1