Справа № 455/137/19
Провадження № 1-кс/452/1274/2023
УХВАЛА

Іменем України

20 листопада 2023 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Самбірського міськрайонного суду Львівської області під головуванням слідчого судді ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Суддя ОСОБА_3 13 листопада 2023 року заявив собі самовідвід у розгляді даного кримінального провадження з посиланням на ті обставини, що у зазначеній кримінальній справі обвинувачується ОСОБА_4 , із котрим він перебуває в особливих відносинах, оскільки ОСОБА_4 тепер є адвокатом та бере участь неодноразово по справах як представник, захисник, котрі розглядаються під головуванням судді ОСОБА_3 , також суддя був обізнаний під час досудового розслідування про окремі слідчі дії в справі, а в час судового провадження мав спілкування та певні консультації з приводу розгляду кримінального провадження із головуючим суддею місцевого суду ОСОБА_5 . Отже, суддя вважає, що існують обставини, які можуть викликати сумніви у його неупередженості в розгляді зазначеного кримінального провадження, що унеможливлює його участь у провадженні в якості судді.

Заява судді ОСОБА_3 про самовідвід підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Тобто, якщо говорити у ракурсі безсторонності суду, то слід враховувати те, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Згідно ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється на підставі Конституції і Законів України незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до п. 4) ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Аналізуючи обставини, на які посилається суддя ОСОБА_3 у своїй заяві про самовідвід, суд вважає, що зазначене дає підстави для обґрунтованого сумніву в об`єктивному та безсторонньому розгляді кримінальної справи і унеможливлює подальший її розгляд суддею ОСОБА_3 , а тому заяву судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_3 про самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 81, 82 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Самбірського міськрайонного суду Львівської областіОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя