Справа № 171/2126/23
Провадження № 1-кп/177/228/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Кривому Розі, кримінальне провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000167 від 10.08.2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Михайло-Заводське Апостолівського району Дніпропетровської області, офіційно не працевлаштованого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, який не має на утриманні дітей та інших осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інвалідності не має, перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:

-12.11.2014 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 297 КК України до 4 років позбавлення волі, на підстав ст. 75 КК України звільнений від відбування покращання з іспитовим строком на 1 рік;

-22.10.2015 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Апостолівського районного суду від 12.11.2014 остаточно до відбування 4 років 1 місяць позбавлення волі, звільнений 14.04.2020 за відбуттям строку покарання;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 29.07.2023, приблизно о 19:00 годині, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , де зареєстрована ОСОБА_5 , після чого в ОСОБА_3 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_3 29.07.2023, приблизно о 19:05 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, повторно із корисливих мотивів проник шляхом витягування шибки вікна до вищевказаного будинку, з кухні викрав водяний насос марки «Lider pumps CPS 15-6/130», вартістю 258,63 грн та верхню чавунну панель з дров`яної печі розмірами 40х70 см, вартістю 950 грн, що належить ОСОБА_5 . Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав майнової шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 1208,63 грн.

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення під час дії воєнного стану в Україні, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією рф проти України, який продовжено Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками: таємного викрадання чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому, не заперечував фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу та мети вчинення ним злочину. Суду пояснив, що до 29.07.2023 проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , маючи намір заволодіти майном з метою отримання заробітку, він проник на територію вказаного домоволодіння, після чого витягши віконну шибку проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав водяний насос та чавунну панель дров`яної печі. Зазначав, що потребував грошей, в тому числі для придбання продуктів харчування, оскільки в той час не мав заробітку, у зв`язку з чим і вчинив крадіжку. Чавунну панель він здав на металобрухт, отримані кошти витратив на продукти харчування, а насос залишався в нього вдома та був виданий ним працівникам поліції. Він вказував, що викрадене повернено потерпілій, він попросив вибачення у потерпілої, щиро кається у вчиненому, усвідомлює злочинність своїх дій. Вказував, що нині працює у фермера, має певний заробіток. Стверджував, що розкаюється у вчиненому, зробив для себе висновки в майбутньому подібного не вчиняти. Просив суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 , будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася, надала суду заяву про проведення розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд за клопотанням учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження інших доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності їх позиції відсутні, учасникам судового провадження роз`яснено, що при застосуванні ч.3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 , суду пояснив, що він розуміє зміст цих обставин та позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, крім того у суду немає сумніву щодо добровільності позиції обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, оцінюючи зібрані по справі докази щодо характеризуючих матеріалів, речових доказів та процесуальних витрат, суд дійшов висновку щодо підтвердження поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадання чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Судом встановлено, що останній вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, не одружений, неповнолітніх дітей, або інших осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 59), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 61, 63), раніше не судимий, в тому числі за корисливе кримінальне правопорушення (а.п. 54), шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована шляхом повернення майна на стадії досудового розслідування.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, оскільки він визнав свою вину, дав правдиві показання, щиро жалкує про вчинене та негативно оцінює кримінальне правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає рецидив, оскільки вказане кримінальне правопорушення вчинено в період непогашеної судимості за ч.3 ст. 297 КК України.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням щирого каяття обвинуваченого, відсутності тяжких наслідків кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті. Беручи до уваги особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, після звільнення з місць позбавлення волі тривалий час не вчиняв кримінальних правопорушень, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посереднього, на даний час неофіційно працює, тобто вживає заходів для налагодження свого життя, а тому враховуючи вказані обставини, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, а тому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На переконання суду, іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

В рамках даного кримінального провадження, відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Керуючись ч.3 ст. 349, ч.2 ст. 373, ст. 374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Речові докази:

-водяний насос марки «Lider pumps LPS 15-6/130», чавунну панель з дров`яної печі розміром 40х70 (а.с. 43), передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 (а.п. 44) залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Матеріали кримінального провадження № 0000167 від 10.08.2023 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 171/2126/23 (провадження № 1-кп/177/228/23).

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1