Дата документу 07.02.2024
Справа № 334/826/24
Провадження № 1-кс/334/405/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимому,

у кримінальному провадженні за № 0000043 від 20.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

установив:

У провадженні слідчого відділу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000043 відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 були раніше знайомі з ОСОБА_10 , який проходив військову службу в лавах ЗСУ та 24.07.2023 загинув.

Так, у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які достовірно знали про загибель ОСОБА_10 виник злочинний план по заволодінню грошовими коштами шляхом вимагання, які повинна була отримати вдова загиблого - ОСОБА_11 від держави у вигляді грошової виплати за смерть чоловіка в розмірі 15 000 000 гривень.

З метою реалізації злочинного плану в умовах воєнного стану, маючи умисел на вимогу передачі чужого майна ОСОБА_8 вступив в змову з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими на цей час особами та домовились, що ОСОБА_5 та інші повинні будуть здійснювати численні телефонні дзвінки на номер мобільного телефону ОСОБА_11 з вимогами повернути неіснуючі борги померлого чоловіка та відвідувати ОСОБА_11 за місцем мешкання з метою залякування, здійснення психологічного впливу та висунення вимог щодо повернення неіснуючих боргів.

Так, ОСОБА_5 відповідно до розробленого раніше плану разом з невстановленими на вказаний час досудовим розслідуванням особами за вказівкою ОСОБА_12 та ОСОБА_9 з вересня 2023 року почав систематично здійснювати психологічний вплив, шляхом погроз застосування насильства та пошкодження майна, залякування потерпілої та вимогами повернути борг, висловлених як під час телефонних дзвінків останній так і в ході особистих зустрічей.

У свою чергу ОСОБА_9 з ОСОБА_8 в ході телефонних дзвінків та особистих зустрічей висунули до потерпілої ОСОБА_11 вимоги щодо повернення неіснуючого боргу її загиблого чоловіка в розмірі 10 000 доларів США, та повідомили останній, що за цю ж суму вони будуть допомагати їй у вирішенні питань з іншими особами, у тому числі ОСОБА_5 , які звертаються до неї з вимогами у поверненні боргів її померлого чоловіка.

При цьому, ОСОБА_9 з ОСОБА_8 під час особистих зустрічей з потерпілою запевняли останню, що в разі якщо вона відмовиться від передачі останнім грошових коштів в розмірі 10 000 доларів США в неї будуть проблеми з численними кредиторами її загиблого чоловіка, у тому числі ОСОБА_5 .

05 лютого 2024 року ОСОБА_12 разом з ОСОБА_9 , з відома ОСОБА_5 та інших невстановлених на вказаний час досудовим розслідуванням осіб, реалізуючи спільний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи на території Дніпровського району м. Запоріжжя, використовуючи вплив раніше висловлених співучасниками погроз насильства та пошкодження майна, отримали від потерпілої ОСОБА_11 частину грошових коштів предмету вимагання у сумі 150 000 гривень, які потерпіла перевела на банківські картки, номери яких їй надав ОСОБА_12 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке кваліфікується як вимога передачі чужого майна (вимагання), вчинене в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

05.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами, а саме:

- Протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_11 ;

- Протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 12 година 50 хвилин 05.02.2024);

- Протоколом огляду речей, а саме траурний вінок;

- Протоколом про результати здійснення зняття інформації з електронних комунікаційних мереж;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 .

Зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності підтверджують існування обґрунтованої підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, що в свою чергу відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування, встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 111 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілу;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вищевказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України, за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити спроби переховуватись, у тому числі від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду, з метою уникнення кримінального покарання, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать також про соціальну небезпеку ОСОБА_5 для громадян, у зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення вчинено з застосуванням погроз та залякування овдовілої потерпілої, що свідчить про необхідність його ізоляції задля захисту суспільства від його ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, а так само припинення можливості сховатися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень. І це є вагомою підставою вважати про те, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_5 буде саме тримання під вартою

Також встановлений ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 будучи обізнаним про місце проживання та роботи потерпілої може незаконно впливати на неї у кримінальному провадженні, намагатися тиснути погрозами, як у психологічному, так і фізичному плані.

На підтвердження ризику того, що ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність підтверджується тим, що не працевлаштований, не має джерела прибутку, є особою та на теперішній час обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, отже орган досудового розслідування приходить до висновку про можливість продовження підозрюваним вчинення злочинів, а отже підтверджується ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого з підстав, викладених вище.

Захисники ОСОБА_5 адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечили проти задоволення клопотання в частині обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування своєї позиції вказали на те, що у підозрі не чітко відображено роль саме ОСОБА_5 в частині вчинення злочину, зокрема, відсутність з його сторони дій щодо вимагання грошових коштів та здійснення погроз потерпілій.

Також вказали на те, що ОСОБА_5 є внутрішньо переміщеною особою, у своїй територіальній громаді характеризується позитивно, має сталі соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Присутня у судовому засіданні підозрюваного ОСОБА_14 зазначила про те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання у м. Запоріжжі і вона не заперечує аби він проживав у цій квартирі у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_5 підтримав позицію своїх захисників, додатково вказавши про те, що він шкодує стосовно вчиненого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, враховує, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання, які повинні вирішуватися судом під час судового розгляду кримінального провадження, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікації її дій, а лише на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 3 статті 5 Конвенції містить як процесуальну, так і матеріально правову вимоги. Процесуальна вимога покладає на «посадову особу» обов`язок особисто заслухати доставлену до неї особу; матеріально-правова вимога покладає на неї обов`язок проаналізувати обставини «за» і «проти» рішення про позбавлення свободи, вирішити, посилаючись на юридичні критерії, чи існують підстави для позбавлення свободи, та винести рішення про звільнення, якщо таких підстав немає (див. рішення у справі «Шіссер проти Швейцарії» від 04.12.1979 року).

Надане суду клопотання у сукупності із відповідними матеріалами, зокрема:

Протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_11 ;

- Протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України;

- Протоколом огляду речей, а саме траурний вінок;

- Протоколом про результати здійснення зняття інформації з електронних комунікаційних мереж;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13

підтверджує наявність обґрунтованої підозри, яку повідомлену ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, оцінюючи обставини викладені у клопотанні, ураховує той факт, що у підозрюваного наявні сталі соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, фактів прямих та ініціативних погроз, висловлених у адрес потерпілої суду не надано. Перелічені фактори у сукупності на переконання суду спростовують припущення слідчого, викладені у клопотанні стосовно наявності ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже припустити, що він буде вчиняти інші злочини чи залякувати потерпілу складно.

Однак, суд погоджується із наявністю ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте вважає, що за-для його запобігання достатньо застосувати більш м`який запобіжний захід вигляді у виді домашнього арешту, що, на думку суду, забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та, ураховуючи особу самого підозрюваного, є достатнім для запобіганню, встановленого судом ризику.

Керуючись ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах досудового розслідування задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши залишати житло за адресою АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання зазначених обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань та, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити Запорізькому РУП ГУНП в Запорізькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Термін дії ухвали закінчується 05 квітня 2024 року (включно).

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 07.02.2024 року.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.02.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1