печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Емеральд Ленд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Конфайнмент-2», Товариства з обмеженою відповідальністю «Паркова долина» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000675 від 31.03.2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Емеральд Ленд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Конфайнмент-2», Товариства з обмеженою відповідальністю «Паркова долина» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000675 від 31.03.2021 року, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2021 року у справі №757/45139/21-к.

Просить скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2021 року у справі №757/45139/21-к, з земельних ділянок з кадастровими номерами:

:02:002:5000:04:004:5000:04:004:5000:03:001:5000:03:001:5000:04:004:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5205, які перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Емеральд Ленд»,

:04:001:5248 яка перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Конфайнмент-2»;

:04:004:5617, :04:004:5616, що перебувають у власності «Паркова долина».

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та пов`язане із встановленням факту порушення законодавства службовими особами Держгеокадастру. Заявники, на власність яких накладено арешт, є юридичними особами приватного права та не відповідають суб`єктному складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, та не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності. Органом досудового розслідування здійснюється перевірка факту перевищення службовими особами наданих їм повноважень при виділенні у власність земельних ділянок громадян. При цьому належність земельних ділянок, що перебувають у приватній власності, будь-яким юридичним чи фізичним особам не унеможливлює перевірку фактів, щодо яких здійснюється дослідження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000675 від 31.03.2021 року. На сьогоднішній день відсутні будь-які рішення суду, які визнавали незаконною передачу у приватну власність земельних ділянок заявникам. Вказані земельні ділянки не можуть також слугувати доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Також до суду надійшло уточнення до клопотання, у якому представник власників земельних ділянок адвокат ОСОБА_3 зазначив, що сторонам ТОВ «Емеральд Ленд», ТОВ «Конфайнмент-2», «Паркова долина» стало відомо, що окрім ухвали Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року, була винесена аналогічна ухвала від 07 листопада 2022 року у справі № 757/30866/22-к, якою в межах того самого кримінального провадження №0000675 було задоволено клопотання того ж прокурора ОСОБА_4 , яке є тотожним клопотанню, яке було задоволено ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року, та повторно накладено арешт на вже арештовані земельні ділянки. Вказує, що товариствам невідомі підстави та мотиви повторного звернення до суду для накладення кримінального арешту при наявності аналогічного, діючого кримінального арешту. Наголошує, що клопотання прокурора та мотивувальна і резолютивна частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року і ухвали Печерського районного суду м. Києва від від 07 листопада 2022 року є ідентичними.

У зв`язку з чим підстави та обґрунтування скасування кримінального арешту земельних ділянок, накладеного на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі №757/45139/21-к від 25 вересня 2021 року, є такими самими, як і для скасування кримінального арешту земельних ділянок, накладеного на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі №757/30866/22-к від 07 листопада 2022 року.

Вважає, що скасування кримінального арешту земельних ділянок, накладеного на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі №757/45139/21-к від 25 вересня 2021 року не відновить законі права власників земельних ділянок, оскільки земельні ділянки залишаться під арештом на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі №757/30866/22-к від 07 листопада 2022 року.

Враховуючи наведене, накладення повторного кримінального арешту на земельні ділянки при існуванні діючого в межах одного кримінального провадження, з метою процесуальної економії часу роботи суду (в частині розгляду ще одного клопотання про скасування кримінального арешту майна, яке є ідентичним поданому та призначеному до розгляду), вважає за необхідне розглядати клопотання про скасування кримінального арешту майна з прохальною частиною в редакції, зазначеній в клопотанні та відповідно до ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Емеральд Ленд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Конфайнмент-2», Товариства з обмеженою відповідальністю «Паркова долина» - адвокат ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи у її відсутність, клопотання підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення клопотання заперечував.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність учасників судового провадження на підставі ст. 26 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000675 від 31.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

У рамках вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2021 року, справа №757/45139/21-к, в рамках кримінального провадження №0000675 від 31.03.2021 року, накладено аршет на об`єкти нерухомого майна земельні ділянки, розташовані в адміністративно територіальній одиниці за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Ходосівська сільська рада, з цільовим призначенням «Для ведення особистого селянського господарства», шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування вказаним майном, у тому числі але не виключно: зміни конфігурації або їх цілісності, знищення насаджень, проведення будь-яких будівельних, земельних, реконструкції, шляхових та інших робіт, а саме:

:02:002:5000:04:004:5000:04:004:5000:04:004:5000:04:004:5000:03:001:5000:03:001:5000:04:001:5000:04:004:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5205.

Вказаний арешт накладено слідчим суддею з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки при накладенні арешту встановлено, що майно, на яке просив накласти арешт прокурор, відповідає критеріям, визначеним ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України.

07 листопада 2022 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/30866/22-к, в межах того самого кримінального провадження №0000675 від 31.03.2021 року було задоволено клопотання прокурора ОСОБА_4 , яке є тотожним клопотанню, яке було задоволено ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року, а мотивувальна і резолютивна частини ухвали - ідентичними, та повторно накладено арешт на вже арештовані земельні ділянки.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року ,кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (ВП),заява №31107/96,п.58, ЕСНR 1999-ІІ.) Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції»,від 22 вересня 1994 року, Series A №296-А,п.42,та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99.пп.49-62,від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статі 1 Першого Протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»,пп.69 та 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються,та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п.50, Series A №98).

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У відповідності до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Посилання сторони обвинувачення на визнання речовим доказом не мотивовано. Так, не зазначено, з яких мотивів прокурор виходив при вирішення питання про визнання майна речовими доказами, яким критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України вони відповідають, зокрема: чи вони були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, чи зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та пов`язане із встановленням факту порушення законодавства службовими особами Держгеокадастру. Заявники, на власність яких накладено арешт, є юридичними особами приватного права та не відповідають суб`єктному складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, та не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності. Органом досудового розслідування здійснюється перевірка факту перевищення службовими особами наданих їм повноважень при виділенні у власність земельних ділянок громадян. При цьому належність земельних ділянок, що перебувають у приватній власності, будь-яким юридичним чи фізичним особам не унеможливлює перевірку фактів, щодо яких здійснюється дослідження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000675 від 31.03.2021 року.

Таким чином, оскільки у судовому засіданні встановлено, що на сьогоднішній день відсутні будь-які рішення суду, які визнавали незаконною передачу у приватну власність земельних ділянок заявникам, вказані земельні ділянки не можуть також слугувати доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Так, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи позицію представника власників майна, суд прийшов до висновку, що версія органу досудового розслідування, що майно, на яке накладено арешт, відповідає ознакам, визначеним ст. 98 КПК України, тобто відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні №0000675 від 31.03.2021 року, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами, спростована наданими доказами в обґрунтування скасування арешту майна, та протилежне стороною обвинувачення не доведено.

Таким чином, враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявниками належним їм майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне клопотання задовольнити та скасувати арешт на вказані земельній ділянки, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

1. Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2021 року, справа №757/45139/21-к, у кримінальному провадженні №0000675 від 31.03.2021 року з земельних ділянок з кадастровими номерами:

:02:002:5000:04:004:5000:04:004:5000:03:001:5000:03:001:5000:04:004:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5205, які перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Емеральд Ленд»,

:04:001:5248, яка перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Конфайнмент-2»;

:04:004:5617, :04:004:5616, що перебувають у власності «Паркова долина».

2. Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2023 року, справа №757/30866/22-к, у кримінальному провадженні №0000675 від 31.03.2021 року з земельних ділянок з кадастровими номерами:

:02:002:5000:04:004:5000:04:004:5000:03:001:5000:03:001:5000:04:004:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5200:04:008:5205, які перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Емеральд Ленд»,

:04:001:5248, яка перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Конфайнмент-2»;

:04:004:5617, :04:004:5616, що перебувають у власності «Паркова долина».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1