Провадження №1-кп/127/1076/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000476 від 25.10.2023,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку зберігав при собі.

В подальшому, 24.10.2023 близько 18:58 год. у м. Вінниці по вул. Р.Скалецького, ОСОБА_4 був зупинений оперативними працівниками Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, який на запитання останніх про наявність заборонених речовин, повідомив, що у нього при собі наявна заборонена речовина.

В ході проведення огляду місця події, 24.10.2023 в період часу з 18:50 год. по 18:55 год., ОСОБА_4 в присутності двох понятих дістав з лівої кишені свої куртки поліетиленовий пакет, всередині якого знаходилась порошкоподібна речовина, яку було вилучено та поміщено до спец. пакету.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/102-23/18800-НЗПРАП від 01.11.2023, в наданій на експертизу речовині загальною масою 4,1153 г., міститься психотропна речовина амфетамін масою 1,3050 г.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі, повідомив, що, 24.10.2023 він йшов у парку, де помітив згорток, розуміючи що в ньому заборонена речовина підняв його та поклав до своєї кишені. В подальшому, того ж дня, був зупинений працівниками поліції, на запитання яких про наявність заборонених речовин, добровільно видав знайдений згорток. Про вчинене шкодує, просив суд суворо його не карати та призначити мінімальну міру покарання.

Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з кримінального провадження №0000476 від 25.10.2023 (т.1 а.с. 16), постанови про визнання речей і документів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 25.10.2023 (т.1 а.с. 18), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.10.2023 №127/33040/23 (т.1 а.с. 19, 20), висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/102-23/18800-НЗПРАП від 01.11.2023 (т.1 а.с. 21-28), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Суд зважає на те, що обвинувачений в силу ст. 89 КК України раніше не судимий (т.1 а.с. 36-39), на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 34, 35), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.с. 33).

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих обставин, позитивну характеристику за місцем проживання, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді штрафу, визначеному в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки саме такий вид покарання буде відповідати інтересам суспільства на даний час.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судової експертизи (т.1 а.с. 22), оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 53, 65-67, 309 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 174, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 1912 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження в кримінальному провадженні.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області №127/33040/23 від 27.10.2023 скасувати.

Речовий докази в кримінальному провадженні №0000476, а саме: поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною, який поміщено до спец. пакету та передано на зберігання до камери речових доказів Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій область, після набуття вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1