Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/6/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2024 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

скаржника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 листопада 2023 року про відмову ОСОБА_8 у задоволенні скарги про скасування постанови слідчого третього відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві від 24 жовтня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000114 за ч.2 ст.365 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів судового провадження вбачається, що 17 лютого 2023 року ОСОБА_8 звернулася до Кіровського районного суду м. Кіровограда із скаргою про скасування постанови слідчого третього відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві від 24 жовтня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000114, внесеного 02.07.2020 року до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 від 22.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

За результатами розгляду, ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 листопада 2023 року ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні скарги.

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що рішення слідчого ОСОБА_7

про закриття кримінального провадження є законним, відповідає фактичним обставинам справи, грунутуються на об`єктивних даних, здобутих у процесі досудового розслідування і свідчать про відсутність у діях працівників правоохоронного органу складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді районного суду як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу про задоволення її скарги та скасування постанови слідчого ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження.

ОСОБА_8 вважає, що досудове розслідування проведено неправильно, оскільки працівники поліції, які намагались її незаконно затримати у приміщенні суду, заподіяли їй тілесні ушкодження, що зафіксовано на відео і підтверджується показаннями свідків.

Крім того вказує, що всі слідчі та прокурори у даному кримінальному провадженні заінтересовані у результатах, своєю бездіяльністю прикривають злочинців, зловживають своїми правами та не виконують прямі функціональні обов`язки щодо забезпечення об`єктивного розслідування.

Вважає, що висновки слідчого судді про законність закриття кримінального провадження є передчасними, а рішення суду не ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин цієї справи.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 та слідчого ОСОБА_7 , які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали судового провадження, а також зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, про те, що апеляційна скарга ОСОБА_8 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф 1 ст.ст. 303- 308 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

Згідно із ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Однією із форм закінчення досудового розслідування, виходячи з вимог ч.1 ст.283 КПК України, є його припинення шляхом закриття провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому, провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, слідчим суддею місцевого суду встановлено і матеріалами справи підтверджується, що у провадженні третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) ТУ ДБР у м. Миколаєві перебували матеріали досудового розслідування, внесені в ЄРДР за № 0000114 за заявою ОСОБА_8 від 22.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

За результатами розслідування, постановою старшого слідчого третього відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 від 24.10.2022 року дане кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю у діях працівників Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Свої висновки слідчий обгрунтував тим, що в процесі розслідування, доводи ОСОБА_8 про умисне спричинення вказаними працівниками тілесних ушкоджень не знайшли свого об`єктивного підтвердження і спростовуються показаннями безпосередніх очевидців пригоди, у тому числі працівників Олександрівського районного суду.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення. Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення здійснюється, коли встановлено, що подія, з приводу якої внесені відомості до ЄРДР відбулася, була результатом вчиненого особою діяння, яка сама по собі не є кримінальним правопорушенням, оскільки відсутній хоча б один із елементів складу злочину, або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя місцевого суду свої висновки про законність закриття слідчим ОСОБА_7 кримінального провадження обґрунтував, у тому числі показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_12 , які у деталях, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України ( за завідомо неправдиві показання) розповіли про всі відомі їм обставини пригоди, які відбулися 05 березня 2020 року у приміщенні Олександрівського районного суду Кіровоградської області при оформленні стосовно ОСОБА_8 протоколу про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Крім того, слідчий суддя вказав, про те, що в судовому засіданні прослуховувався диск з файлами аудіозапису від 05.03.2020 року, на якому зафіксовані події в приміщенні Олександрівського районного суду Кіровоградської області та з`ясовано, як адвокат ОСОБА_21 телефонує для виклику чергової бригади психіатричної допомоги для подальшої госпіталізації ОСОБА_8 вказавши на її неадекватну поведінку.

До ОСОБА_8 звертається ОСОБА_11 з вимогою скласти протокол про адміністративне правопорушення, після чого ОСОБА_8 починає кричати, біжить до вбиральні Олександрівського районного суду, звідки викликає службу «102» з повідомленням про погане самопочуття та неможливість самостійно пересуватися, необхідність прийняття таблетки від гіпертонії, вимагає викликати службу «103». Далі ОСОБА_8 звертається до керівника апарату Олександрівського районного суду ОСОБА_16 і розповідає про те, що вона зайшла випити таблетку валідолу через погане самопочуття. Приїхала бригада швидкої допомоги та виміряла артеріальний тиск ОСОБА_8 .

Даний відеоматеріал, за висновком слідчого судді свідчить про те, що 05.03.2020 року потерпіла ОСОБА_8 у приміщені суду не виконала законну вимогу працівників поліції, щодо участі у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про протиправність дій працівників поліції на вказаних аудіозаписах не зафіксовано, а навпаки відвідувачі та працівники суду прямо вказують про агресивну та неадекватну поведінку ОСОБА_8 в суді.

З посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, слідчий суддя зазначив про те, що ОСОБА_11 , як посадова особа органів внутрішніх справ мав право 05.03.2020 року оформити протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_8 за ст. 173 КУПАП, отже не перевищив надані йому повноваження, діяв в рамках закону та в межах своєї службової компетенції.

На підставі наявних у справ та досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя з посиланням на диспозицію ч.2 ст. 365 КК України та роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року № 15 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень» дійшов висновку про відсутність в діях представників правоохоронного органу складу даного кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 з власної ініціативи зачинилася у вбиральній кімнаті, конкретних даних про заподіяння фізичного болю чи моральних страждань ОСОБА_8 не представлено і таких даних матеріали справи не містять.

На спростування доводів скарги ОСОБА_8 , які по суті та змісту аналогічні доводам апеляційної скарги про необ`єктивність та неповноту досудового розслідування, слідчий суддя місцевого суду у своєму рішенні також вказав, що слідчий, який відповідно до положень ст. 40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності і сам визначає обсяг та перелік необхідних слідчих дій, зібрав достатньо доказів, дав їм належну правову оцінку і прийняв правильне процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, оскільки відсутність одного з елементів складу злочину, виключає злочинність діяння.

Крім того слідчий суддя зазначив, що оскаржувана постанова слідчого ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження в цілому відповідає вимогам ст. 110 КПК України, в ній зазначені зміст обставин, які є підставами для прийняття такого процесуального рішення, мотиви її прийняття та їх обґрунтування (п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дав оцінку й іншим доводам ОСОБА_8 , у тому числі щодо спричинення їй працівниками поліції тілесних ушкоджень, вказавши про те, що матеріали кримінального провадження містять дані про те, що медична документація (амбулаторна картка) знаходиться безпосередньо у ОСОБА_8 , яку вона приховує, тому слідчий не зміг отримати доступ до медичної документації ОСОБА_8 через процедуру тимчасового доступу, іншого способу отримати відповідні документи не було, а сама ОСОБА_8 для проведення експертизи не з`явилася.

Підсумовуючи свої висновки слідчий суддя місцевого суду вказав про те, слідчий під час проведення досудового розслідування у відповідності до вимог ст. 223 КПК України вжив необхідні дії спрямовані на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, дослідив та перевірив обставини, зазначені у заяві ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, надав їм належну правову оцінку, досудове розслідування проведено із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування, з перевіркою всіх фактичних обставин справи, що може мати суттєве значення для правильного вирішення кримінального провадження.

Доцільності проведення будь-яких інших слідчих (розшукових) дій, за висновком слідчого судді у даному кримінальному провадженні немає, оскільки вони не здатні вплинути на наявні результати провадження, у тому числі показання свідків.

Відсутність ознак умисної, протиправної поведінки працівників правоохоронного органу виключає у майбутньому пред`явлення підозри чи направлення обвинувального акту до суду, тому слідчий прийняв правильне процесуальне рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження, як єдиний законний спосіб завершення досудового розслідування.

Такий висновок, на думку слідчого судді кореспондується з аналогічним висновком, який викладений у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18).

Виконуючи судову функцію з перегляду рішення слідчого судді місцевого суду у даній справі, колегія суддів апеляційного суду, неупереджено, виключно в межах своїх повноважень, відповідно до свідомого розуміння права та незалежно від стороннього впливу з будь-якої сторони, з дотриманням процедури розгляду справ даної категорії, в повній мірі надала всім учасникам, з урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін, право та можливість надати пояснення, представити додаткові докази, спростувати доводи іншої сторони та довести переконливість своїх вимог.

ОСОБА_8 була вільна і не обмежені ні в часі, ні в умовах реалізації своїх процесуальних прав.

При вирішенні апеляційної скарги ОСОБА_8 , колегія суддів апеляційного суду виходить з того, що згідно ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За змістом п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови повинні з`ясувати питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова підстава даного виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового провадження, а і підстав його закриття.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" роз`яснено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя, під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови про закриття кримінального провадження, яке є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

В даному випадку, за результатами апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування, належним чином перевірив повноту слідчих дій та законність закриття слідчим ОСОБА_7 даного кримінального провадження, а також надав відповіді на питання порушені ОСОБА_8 у скарзі.

Висновки слідчого судді про те, що слідчим ДБР ОСОБА_7 було вжито всіх необхідних заходів для встановлення істини по справі, а зібрані матеріали досудового розслідування дають можливість достатньо та повно встановити обставини, які є предметом перевірки у даному кримінальному провадженні, на думку колегії суддів є правильними, а вимоги ст. 284 КПК України слідчим дотримані.

Рішення слідчого судді про відмову ОСОБА_8 у задоволенні скарги ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для безумовного скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів апеляційного суду не встановлено, не вбачаються такі підстави і зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_8 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284, 376, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 листопада 2023 року про відмову ОСОБА_8 у задоволенні скарги про скасування постанови слідчого третього відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві від 24 жовтня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000114 від 02.07.2020 року, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю у діях працівників Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України - без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4