справа № 489/6666/23
провадження №1-кп/489/961/23
УХВАЛА

про зміну запобіжного заходу

30 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.ч.1, 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.ч.1, 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 304, ч.ч.1, 3 ст. 357 КК України,

в присутності:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

законних представників ОСОБА_13 , ОСОБА_14

встановив:

Прокурором заявлено клопотання про продовження обраного слідчим суддею обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 60 днів, який спливає 31.10.2023, так як ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу - переховування від суду та незаконного впливу на інших обвинувачених в даному кримінальному провадженні не зменшилися і не змінилися.

На підтвердження ризиків прокурором вказано на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який йому загрожує покарання до 15 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Обвинувачений немає постійного місця роботи та постійного джерела доходів, а його проживання з батьками не стримало від вчинення кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується.

Крім того обвинувачений ОСОБА_7 фактично є організатором вчинення вказаних кримінальних правопорушень, втягнувши неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у протиправну діяльність. При цьому, своєї вини у вчинених кримінальних правопорушеннях під час досудового провадження не визнав, а інші співучасники - неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викривали останнього та давали показання про причетність ОСОБА_7 до вчинених злочинів. Тому перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 може здійснювати тиск на неповнолітніх співучасників, з метою зміни ними своїх показань та подальшого уникнення кримінальної відповідальності.

Обвинувачений та його захисники проти продовження строку тримання під вартою заперечували, посилаючись на недоведеність ризиків та їх припущення прокурором, а також не доведення прокурором застосування більш м`якого запобіжного заходу. У обґрунтування клопотання вказали, що ОСОБА_7 не має наміру переховуватися від суду. Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки. Незважаючи на його перебування під вартою продовжує навчання. Жодних доказів впливу на інших обвинувачених прокурором не надано, а вина обвинуваченого у інкримінованих кримінальних правопорушеннях є недоведеною. Одночасно просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За ч.2 наведеної норми, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.1ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання прокурора встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Кримінальне правопорушення вчинив в період воєнного стану, введеного на території України. Тому з огляду на вказані обставини та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення вини, не виключається наявність ризику його переховування від суду.

Щодо ризику впливу на інших обвинувачених, який прокурор обґрунтовує тим, що він фактично є організатором вчинення вказаних кримінальних правопорушень до яких залучив неповнолітніх на той час ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , через що не виключається його вплив на них у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає такий ризик не доведений.

Вказане підтверджується відсутністю заяв від обвинувачених про здійснення на них впливу зі сторони ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування та після надходження справи до суду. Таких заяв обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заявлено і під час підготовчого судового засідання. Будь-яких доказів щодо наявності такого впливу зі сторони ОСОБА_7 стороною обвинувачення не надано.

Таким чином, залишається ризик переховування обвинуваченого від суду, тобто вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Адам`як проти Польщі» від 19.12.2006, доводи щодо наявності ризиків та тяжкість злочину можуть бути достатніми для виправдання позбавлення волі, на початку цих доводів. Однак, з плином часу вони неминуче втрачають свою ревалентність, і лише справді виняткові доводи здатні переконати Суд в тому, що тривале позбавлення волі, може бути виправдане з огляду на пункт 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що в даному випадку має бути прийнято судом до уваги з врахуванням перебування обвинуваченого під вартою.

Прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховуватися обвинуваченого від суду.

Однак прокурором не доведено обставину, передбачену п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується вперше, є студентом 4 курсу Миколаївського професійного промислового ліцею, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

За таких обставин, суд вважає, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України є підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу, що з урахуванням доведеного прокурором ризику, забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених п.п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.4 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд -

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисту про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, за адресою: АДРЕСА_2 , з носінням електронного засобу, крім необхідності переміщення до найближчого укриття у разі оголошення повітряної тривоги, строком на два місяці до 29.12.2023 (включно).

Покласти на обвинуваченого обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту (м.Миколаєва), в якому він проживає без дозволу прокурора та суду;

- повідомляти прокурора і суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування іншими учасниками по даному кримінальному провадженні.

У разі невиконання вказаних обов`язків, до обвинуваченого може бути застосований більш суровий запобіжний захід .

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захисникам, прокурору та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» та поліції.

Поліцією ухвала підлягає виконанню негайно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з моменту вручення її копії.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 .