Справа № 646/2710/23
№ провадження 1-кп/646/391/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі : головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000703 від 14.03.2023 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор Куп`янської окружної прокуратури Харківської області звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , в якому просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, який спливає 05.10.2023 року, посилаючись на те, що, ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, а саме: переховування від суду, оскільки обвинувачений не має власного заробітку та міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено позбавлення волі від 7 до 15 років, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні, які ще мають бути допитані безпосередньо під час судового засідання з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань у кримінальному провадженні, вчинити нові кримінальні правопорушення, що в свою чергу, може призвести до тяжких наслідків.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник заперечували щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що, ризики зазначені прокурором нічим не доведені та не підтверджені, обвинувачений вказав, що доказів по справі не має, та просив змінити кваліфікацію, не має наміру переховуватися від суду, має міцні соціальні зв`язки, а саме, матір, яка хворіє.

Вислухавши учасників кримінального провадження , суд приходить до наступного.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

До спливу строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини, зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Обвинувачений ОСОБА_6 , раніше не судимий в силу ст.89 КК України, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для застосування підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 «Баришевський проти України», 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України», 25.03.1999 «Пелісьє і Сассі проти Франції»), справа має суспільний інтерес та повинна бути розглянута всебічно, повно та неупереджено, у розумні строки. Вказані суспільні інтереси мають більшу перевагу ніж правила про повагу до свободи особи (справа Європейського суду з прав людини «Калашніков проти Росії», «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти Російської Федерації).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Аналізуючи питання того, чи є у провадженні наявними ризики, регламентовані ст. 177 КПК України, суд враховує при продовженні запобіжного заходу те, що та на даний час встановлені ризики є дійсними, реальними та триваючими, оскільки у судовому засіданні не допитані потерпілі, свідки обвинувачення, які мають бути допитані в ході судового розгляду, за таких обставин ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків з метою зміни, чи відмови від раніше наданих ними показань, а також судом не досліджувались матеріали кримінального провадження.

Всі інші питання та фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів будуть вирішуватись на іншій стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті. Встановлення того, вчинив чи не вчинив ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід.

Оскільки підстави, які були враховані при обранні йому такого запобіжного заходу, на даний час продовжують існувати, характер інкримінованого обвинуваченому діяння і тяжкість можливого покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватості, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш ефективним для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою та визначення застави судом не встановлено. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176,177,182,183,194,331 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання Куп`янської окружної прокуратури Харківської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000703 від 14.03.2023, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 01.12.2023 р. включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст складено 05.10.2023 року.

Головуючий: ОСОБА_1