Провадження № 1-кс/201/4954/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_5 про обрання на підставі частини шостої статті 193 КПК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лисичанськ Луганської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 07.04.2023,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , яка перебуває на тимчасово окупованій території України, подано до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування слідчий відділ 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (наказ Т.в.о голови СБ України № 197 від 20.07.2022 «Про визначення місця тимчасової дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях»). В обґрунтуванні скерованого клопотання зазначено, що у кримінальному провадженні № 0000272 від 07.04.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України, встановлено, що ОСОБА_6 , будучи громадянкою України, приблизно з 01 вересня 2022 року по теперішній час, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, перебуваючи на території м. Лисичанськ Сєвєродонецького району Луганської області, добровільно погодилась та зайняла посаду так званого «заместителя директора по воспитательной работе Государственного бюджетного общеобразовательного учреждения ЛНР «Лисичанская средняя школа № 4»» (мовою оригіналу). Перебуваючи на вищевказаній посаді підозрювана підготувала та організувала освітньо-виховний процес в означеному загальноосвітньому закладі у відповідності до «Закону про освіту» від 30.09.2016 так званої «Луганської Народної Республіки» (ст. 15 вказаного закону: «в освітніх організаціях освітня діяльність здійснюється державною мовою Луганської Народної Республіки за освітніми стандартами та навчальними планами так званої «Луганської Народної Республіки», із повним виключенням з освітнього процесу вимог до обов`язкових результатів навчання, визначених державними стандартами повної загальної середньої освіти України»). Крім того ОСОБА_6 у лютому 2023 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, надала інтерв`ю, яке опубліковано в засобах масової інформації так званої «ЛНР», в ході якого розповіла про організацію протягом періоду з вересня 2022 року по січень 2023 року навчального процесу в Лисичанській школі № 4 за стандартами та програмою загальноосвітньої школи Російської Федерації, а також повідомила про те, що в лютому 2023 року вона прийняла участь в організації навчання 50 учнів одинадцятих класів Лисичанської середньої школи № 4 з лютого 2023 року за стандартами та програмою одинадцятого класу загальноосвітньої школи Російської Федерації в університетській школі при Елабузькому інституті Казанського Федерального університету для подальшого проходження учнями єдиного державного екзамену замість проходження зовнішнього незалежного тестування, тим самим вчинила дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у шкільному закладі освіти. В свою чергу інформаційна діяльність ОСОБА_6 , у співпраці з державою-агресором та/або його окупаційною адміністрацією, спрямована на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації чи збройних формувань та/або на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, виразилась у формуванні загального уявлення добровільного виїзду учнів учбових закладів м. Лисичанськ, а також в активній участі у різних пропагандистських заходах, які організовувалися окупаційними адміністраціями та представниками держави-агресора. Зокрема з метою реалізації вказаного умислу в січні 2023 року ОСОБА_6 , розуміючи, що її діяльність фіксується представниками проросійських 3MI та що в подальшому вказані матеріали будуть розміщені на різних інформаційних ресурсах, разом з неповнолітніми особами прибула до м. Луганськ, де перебуваючи біля будівлі залізничного вокзалу за адресою: м. Луганськ, вул. Віктора П?ятьоркіна, буд. 6, здійснила посадку учнів навчальних закладів м. Лисичанськ до відповідних транспортних засобів (автобусів) для подальшого відбуття до м. Єлабуга Республіки Татарстан РФ. 21 січня 2023 року відеоролик за участі ОСОБА_6 було опубліковано на телеграм-каналі окупаційної адміністрації: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (мовою оригіналу). ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Єлабуг Республіки Татарстан РФ, добровільно надала інтерв`ю представникам російських 3М, а саме телерадіокомпанії «ТНВ», яка є офіційним телеканалом на території Республіки Татарстан, в ході якого розповіла про неможливість проведення навчання в м. Лисичанськ, а також про мету перебування учнів, яких вона супроводжувала, а саме продовження навчання та складання так званого «Единого государственного экзамена» (ЕГЭ) (мовою оригіналу) на базі університетської школи при Елабузькому інституті Казанського федерального університету. 26 січня 2023 року відеоролик, на якому зафіксовано інтерв`ю ОСОБА_6 , було опубліковано на відповідному веб-сайті «ТНВ Татарстан». Крім того в кінці січня 2023 року, але не раніше 21 січня 2023 року, ОСОБА_6 надала інтерв`ю російським 3MI, а саме електронному періодичному виданню «Татар-информ (Tatar-inform)» (мовою оригіналу), в ході якого здійснила інформаційну підтримку представників держави-агресора, зазначивши про важливість отримання освіти учнями м. Лисичанська на базі університетської школі при Елабузькому інституті Казанського федерального університету та подальшого вступу до вищих навчальних закладів. Також ОСОБА_6 зазначила про важливість участі керівництва школи в організації побуту учнів, а саме організації секцій, кружків та екскурсій. 26 січня 2023 року вказане інтерв`ю у вигляді друкованої статі опубліковано на офіційному сайті видання «tatar- inform.ru». Після цього, на початку лютого 2023 року, ОСОБА_6 разом з учнями м. Лисичанська, перебуваючи в приміщенні Єлабузького інституту Казанського федерального університету, прийняла участь у зустрічі з депутатом державної думи РФ ОСОБА_7 , під час якої підозрювана розповідала про умови перебування учнів на території учбового закладу, а також про організацію учбового процесу, зокрема проведення додаткових занять з історії. 03 лютого 2023 року інформаційна стаття разом з фотоматеріалом за участі ОСОБА_6 опублікована на офіційному веб-сайті Казанського федерального університету «kpfu.ru».

Так, прокурор просив здійснювати розгляд поданого клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України враховуючи достатність підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, а також те, що їй було повідомлено про підозру у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, зокрема шляхом опублікування письмового повідомлення про підозру в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. При цьому прокурор посилався на те, що метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної є запобігання спробам вчинити останньою дій, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у якому вона підозрюється.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та наполягав на обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України за її відсутності, враховуючи, що остання перебуває на тимчасово окупованій території України і їй було повідомлено про підозру у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, зокрема шляхом опублікування письмового повідомлення про підозру в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а отже є достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Захисник під час судового розгляду в режимі відеоконференції заперечував щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 .

Розглянувши доводи прокурора, а також дослідивши подане клопотання і долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд доходить до таких правових висновків з наступних підстав.

Частиною 6 статті 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на доведення прокурором наявності достатніх підстав вважати, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя вважає за можливе здійснення розгляду поданого клопотання за відсутності підозрюваної на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України.

При цьому слід вважати, що ОСОБА_6 набула статусу підозрюваної відповідно до ст. 42 КПК України та в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу як особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок перебування на тимчасово окупованій території України, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, зокрема шляхом опублікування письмового повідомлення про підозру в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У такий спосіб та відповідно до абз. 2 ч. 8 ст. 135 КПК України вказана особа з моменту опублікування письмового повідомлення про підозру у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора вважається такою, яка належним чином повідомлена про підозру.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих їй злочинів, слідчий суддя виходить з того, що факти, які підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок (рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1994 по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», від 14.03.1984 по справі «Феррарі-Браво проти Італії», від 30.08.1998 по справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»). Тобто стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України. Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваної, виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що підозра органу досудового розслідування про вчинення ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України не є очевидно необґрунтованою чи явно недопустимою з огляду на сукупність зібраних на даному етапі розслідування матеріалів кримінального провадження, а саме доказів у вигляді: протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтвердили факт добровільного зайняття ОСОБА_6 посади, пов`язаної з організацією освітнього процесу та впровадженням стандартів освіти держави-агресора, а саме: «заместителя директора по воспитательной работе Государственного бюджетного общеобразовательного учреждения ЛНР «Лисичанская средняя школа № 4»» (мовою оригіналу); протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_8 , яка вказала на фотознімок ОСОБА_6 , як на особу, яку вона впізнала; протоколів огляду комп`ютерних даних від 02 травня 2023 року, 07 липня 2023 року, якими зафіксовано інформацію, розміщену в мережі Інтернет, щодо здійснення ОСОБА_6 на так званій посаді «заместителя директора по воспитательной работе Государственного бюджетного общеобразовательного учреждения ЛНР «Лисичанская средняя школа № 4»» (мовою оригіналу) дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, а також здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та/або його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації чи збройних формувань та на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, чим в сукупності підтверджується причетність ОСОБА_6 до інкримінованих злочинів та її перебування на тимчасово окупованій території Луганської області. Отже вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Отже, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України під час дії воєнного стану (Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ) про введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в останнє строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента від 06 листопада 2023 року № 734/2023 (затверджений Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ)), то за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, до останньої може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що злочинні дії, кваліфіковані за ч. 3 ст. 111-1, ч. 5 ст. 111-1 КК України, у вчиненні яких підозрюється остання, належать до категорії нетяжких та особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, максимальна межа санкції найтяжчого з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк дванадцять років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, у зв`язку із чим зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 по справі «Ілійков проти Болгарії»), а отже для запобігання спробам здійснити такі дії слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної.

Також слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема доведеність означених підстав підтверджується, по-перше, встановленими фактичними обставинами та вагомістю наявних доказів про вчинення в умовах воєнного стану підозрюваною ОСОБА_6 злочинів проти основ національної безпеки України на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами), по-друге, внаслідок перебування останньої на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим оголошено її розшук, що під час дії воєнного стану значно підвищує ризик здійснити дії, передбачені п.п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою ухилення від кримінальної відповідальності такої особи, що відповідно може стати наслідком ускладнення відшукання підозрюваної, знищення, схову або спотворення речей і документів, що мають значення для досудового розслідування та встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а отже існують обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що підозрювана може вжити спроби протиправно перешкоджати кримінальному провадження та досягненню його дієвості, а також доводить ймовірність продовження ОСОБА_6 злочинної діяльності проти основ національної безпеки України. Тобто криміногенні фактори і умови вчинення цього злочину дають підстави вважати, що підозрювана задля уникнення кримінальної відповідальності може намагатись недобросовісно виконувати процесуальні обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Роблячи висновок про наявність таких ризиків, суд звертає увагу, що ризики не є фактом, а лише ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено у судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрювана може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність обґрунтовано існує, а тому без застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, не перебуваючи під вартою, ОСОБА_6 зможе вжити заходів для перешкоджання досягнення дієвості цього провадження.

Отже наведені вище обставини дають підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності таких ризиків, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_6 , міцність її соціальних зв`язків, наявність у неї постійного місця проживання, репутацію підозрюваної, її майновий стан та відсутність судимостей у неї. Вказані обставини є актуальним, проте не вирішальним при застосуванні запобіжного заходу, оскільки цим не спростовується існування встановлених вище ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою недотримання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Водночас згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , яка перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії цієї ухвали не зазначається.

Підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання якої і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слід розглянути за її участі питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 135, 176-178, 183-197, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановити ухвалу.

Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження о 16 годині 30 хвилин 22 листопада 2023 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1