Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 487/2351/2022
Провадження № 1-кп/490/455/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерплої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув середню освіту, є розлученим, має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є таким, що не має судимостей, -

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ); від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ); від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

15 травня 2022 року близько 18:30 години ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 20 по вулиці Наваринській у місті Миколаєві, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно вилучив належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки VIVO моделі V2036 вартістю 5.666,66 грн..

Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 , утримуючи викрадене при собі, зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_5 матеріальну шкоду у загальному розмірі 5.666 грн. 66 коп.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Позиції сторін.

1. Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження вважав вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин доведеною, його дії - кваліфікованими вірно.

З огляду на таке, просив призначити обвинуваченому покарання в межах санкції частини 4 статті 185 Кримінального Кодексу України та звільнити його від відбуття покарання з випробуванням.

2. Потерпіла під час судового розгляду кримінального провадження погодилась із прокурором у тому, що вина ОСОБА_4 у вчиненні щодо неї злочину є доведеною.

В той же час вказувала, що не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання та вважає інцидент, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, вичерпаним.

3. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину за вказаних вище обставин визнав повністю та зазначив, що у содіяному кається.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

І......Про обставини заволодіння ОСОБА_4 мобільним телефоном потерпілої свідчить таке.

1. Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження підтвердив, що 15 травня 2022 року в вечірній час доби в районі будинку АДРЕСА_2 побачив на вулиці мобільний телефон марки VIVO та вирішив заволодіти ним.

З цією метою він підібрав цей мобільний телефон, після чого пішов до товариша, де викинув з телефону сім-картки, розблокував телефон (кинувши налаштування до заводських) та перепродав телефон товаришу.

Обвинувачений також зазначив, що він бачив, що телефон належить ОСОБА_5 , оскільки він знає потерпілу та бачив, що на заставці телефону стояла її фотокартка, але не зважаючи на таке телефон тій не повернув та розпорядився їм на власний розсуд.

2. Потерпіла під час судового розгляду кримінального провадження зазначила, що 15 травня 2022 року був день народження її дитини. Ввечорі вона вийшла на вулицю, та на вулиці в неї стався конфлікт з раніше незнайомими особами, під час якого вона достала телефон, погрожуючи викликати поліцію.

Далі вона пішла до дому, але вдома побачила, що мобільний телефон втратила. Тоді вона звернулась до поліції, та невдовзі телефон їй був повернутий. Від працівників поліції вона дізналась, що телефон вкрав ОСОБА_8 , якого вона знає протягом тривалого проміжку часу.

Потерпіла також вказувала, що у конфлікті, під час якого вона втратила телефон, ОСОБА_4 участі не брав.

3. Враховуючи, що покази обвинуваченого та потерпілої повністю узгоджуються поміж собою та з пред`явленим обвинуваченням, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого та керуючись частиною 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин вилучення ОСОБА_4 мобільного телефону, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

За такого обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення суд вважає встановленими.

ІІ......Аналіз встановлених судом обставин призводить до такого.

1. Визнані сторонами та потерпілою обставини зводяться ні до чого іншого, як до того, що

ОСОБА_4 знайшов належний потерпілій мобільний телефон та, будучи достеменно освіченим про його власника, звернув його на свою користь.

2. Оцінюючи ці обставини, суд виходе з висновків про застосування норм права, що містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі № 761/31918/14-к, відповідно до яких

На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

3. Та з огляду на ці настанови судової практики, які відповідно до частини 6 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів мають враховуватись судом, суд, стосовно обставин цього кримінального провадження, відзначає, що, як зазначалось вище, в цьому випадку обвинувачений не тільки мав можливість ідентифікувати законного власник майна, але достеменно знав про нього та був знайомий з потерпілою особисто.

Отже, обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення свідчать про те, що ним було вчинене саме таємне протиправне обернення майна потерпілого на свою користь, тобто крадіжка.

ІІІ......З залученого до матеріалів кримінального провадження висновку експерта № СЕ-19/115-22/5195-ТВ від 18 липня 2022 року вбачається, що вартість викраденого мобільного телефону становить 5.666 грн. 66 коп.

Цю вартість викраденого майна сторони кримінального провадження та потерпіла не оспорюють.

З урахуванням наведеного вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин суд вважає доведеною.

Обставини, які пом`якшують покарання

Як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття, а також - сприяння ним у судовому розгляді кримінального провадження.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , під час досудового розслідування та судового розгляду цього кримінального провадження встановлено не було.

Мотиви призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують його відповідальність, а також особу винного.

При цьому суд враховує таке.

І……Стосовно ступеню тяжкості вчиненого ним злочину суд відзначає таке.

1.Відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України вчинений ним злочин наразі відноситься до категорії тяжких.

2. При цьому суд відзначає такі обставини

2.1. Запроваджуючи Законом № 2117-IX від 03 березня 2022 року підвищену кримінальну відповідальність за злочини проти власності, законодавець виходив з того, що: "військові дії агресора [що зумовили необхідність запровадження військового стану] в багатьох випадках спрямовані на мирне населення, об`єкти цивільної інфраструктури, що породжує страх за своє життя та здоров`я, змушує людей полишати свої домівки та майно. Нерідко такі обставини використовуються зловмисниками з метою фактично безперешкодного заволодіння цим майном шляхом проникнення до квартир, житлових будинків, офісів чи закладів торгівлі під час запровадження військового стану"1

В той же час, вчинений ОСОБА_4 злочин вочевидь не є пов`язаним із використанням зловмисником таких обставин.

2.2. Враховує суд й те, що, запроваджуючи Законом № 2117-IX від 03 березня 2022 року підвищену кримінальну відповідальність за крадіжки в період військового стану, законодавець виходив з того, що у цей період громадян зокрема - в матеріальному плані стають особливо вразливими.

Та з огляду на таке суд констатує, що вчинений обвинуваченим злочини є саме такими, на запобігання та справедливе покарання за вчинення яких є направлене запровадження підвищеної кримінальної відповідальності за крадіжки.

2.3. Разом з таким, суд відзначає, що майно, яке є предметом цього кримінального провадження, вибуло з володіння потерпілої не внаслідок дій обвинуваченого.

Таке значною мірою компенсує згадану вище обставину, що зумовила запровадження підвищеної кримінальної відповідальності за злочини, вчинені під час дії військового стану.

Ці обставини у їх сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину порівняно з іншими злочинами цієї категорії, що вчинюються під час військового стану, майже до рівня звичайної крадіжки.

3. Враховує суд й ту обставину, що внаслідок здійснення цього кримінального провадження шкода потерпілій відшкодована у повному обсязі.

ІІ……Вивченням відомостей про особу ОСОБА_4 встановлено, що він на обліках в лікарів психіатра та нарколога він не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше засуджувався, але був звільнений від відбуття покарання з випробуванням та випробування пройшов вдало.

Наведене дає підстави для висновку про те, що цей злочин є радше результатом випадкового збігу обставин, ніж наслідком свідомо обраного обвинуваченим способу життя.

Призначення покарання

Оцінюючи обставини, що мають враховуватись при призначенні обвинуваченому покарання, у їх сукупності, а також - сукупно із ставленням обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, але - у мінімальному з передбачених розмірі.

Отже, ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Порядок застосування покарання.

1. Вирішуючи питання про застосування покарання, яке має бути призначеним ОСОБА_4 , суд враховує, перш за все, характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

З огляду на це, суд враховує настанови, що містяться у рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до яких справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини.

2. Суд враховує також встановлені вище відомості про особу винного, а також - його ставлення до скоєного, які у сукупності доводять, що обвинувачений вчинив злочин лише внаслідок випадкового збігу обставин та у содіяному покаявся.

Таке, в свою чергу, дозволяє прийти до висновку про те, що його виправлення є можливим без застосування до нього покарання.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України звільнити обвинуваченого від відбуття призначеного покарання з випробуванням.

2. Далі суд має визначити тривалість іспитового строку, протягом якого обвинувачений має довести своє виправлення.

Вирішуючи питання про тривалість іспитового строку, суд виходе з того, що така тривалість встановлюється в межах від одного до трьох років та враховує визначений судом строку позбавлення волі, а також данні про особу засудженого й інших обставин справи.

Стосовно цих обставин суд відзначає таке.

2.1. Цим вироком обвинуваченому призначається строк покарання, який, хоча й будучи мінімальним, тим не менш є значним.

2.2. Обставини, які зумовили як вчиненню обвинуваченим злочину, так й - обрання такого покарання, є швидкоплинними.

З огляду на таке суд вважає, що в цьому випадку тривалість іспитового строку має бути встановленою у мінімальному з передбачених законом розмірі - протягом 1 року.

3. Відповідно до вимог статті 76 Кримінального Кодексу України, обставин, що зумовили вчинення цього злочину, та рекомендацій органу пробації суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішення питання про речові докази

Речовий доказ у справі - мобільний телефон марки VIVO моделі V2036 - як предмет, що був протиправно вилученим в потерпілої, на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України слід повернути ОСОБА_5 .

Вирішення питання про розподіл судових витрат

Матеріали справи свідчать, що під час досудового розслідування цього кримінального провадження на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС України було витрачено 1.510 грн. 24 коп.

Відповідно до частини 2 статті 124 Кримінального Процесуального Кодексу України ці кошти слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід під час здійснення цього кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов в межах цього кримінального провадження не заявлялся.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання

Речовий доказ у справі - мобільний телефон марки VIVO моделі V2036 - повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 у прибуток держави 1.510 грн. 24 коп./одну тисячу п`ятсот десять грн. двадцять чотири коп./ витрат на проведення експертиз.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_9 =

20.09.2023

1 - пояснювальна записка до проекту закону № 2117-ІХ /https://itd.rada.gov.ua/billInfo/Bills/pubFile/1243626/