Справа № 344/1838/24
Провадження № 1-кс/344/934/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И Л А:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу скаржник обґрунтовує тим, що отримує пенсію, як колишній працівник льотно-випробувального складу цивільної авіації. Розмір його пенсії регламентується постановою Кабінету Міністрів України № 418 від 21 липня 1992 року та підпунктом «в» пункту 7 постанови № 418 у редакції Кабінету Міністрів України №713 від 09 серпня 2005 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно обмежило виплату його пенсії граничним розміром.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у справі №300/844/20 від 21 травня 2020 року визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та зобов`язав провести виплату пенсії ОСОБА_3 з 01 лютого 2017 року без обмеження граничним розміром. Кінцевого терміну виплати пенсії без обмеження граничним розміром не вказано в рішенні суду, таким чином, рішення не обмежено кінцевою датою.

З 01 жовтня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відновило виплату пенсії ОСОБА_3 без обмеження граничним розміром, а суму боргу 226314,13 грн з 01 березня 2017 року по 01 жовтня 2020 року було занесено в Реєстр судових рішень. Листом від 01 жовтня 2020 року скаржника було повідомлено про виконання рішення суду в добровільному порядку.

04 листопада 2021 року виконавчою службою було відкрито виконавче провадження № 67332547 з виконання виконавчого листа № 300/844/20.

Надалі після інформації Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на адресу виконавчої служби про виконання рішення суду, виконавчою службою було закрито виконавче провадження.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у справі №300/219/22 від 04 квітня 2022 року визнав протиправною і скасував постанову старшого державного виконавця про закриття виконавчого провадження.

Постановою від 20 квітня 2022 року № 1455 було відновлено виконавче провадження. На той час Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не виконувало рішення суду не тільки у виплаті заборгованості, але з 01 березня 2022 року знову почало обмежувати виплату пенсії граничним розміром. У відповідь на звернення скаржника повідомило, що розмір пенсії після проведення перерахунку з 01 травня 2020 року повинен виплачуватися у сталій сумі 26242,05 грн.

Перерахунок з 01 березня 2021 року є помилковим, хоча у протоколі нарахування пенсії сума пенсії без обмеження граничним розміром становить 28977,78 грн.

У подальшому після звернення скаржника у відділ примусового виконання рішення суду на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області було накладено штраф за невиконання рішення суду. /

Надалі не виконуючи рішення судів, з 01 березня 2023 року виплату пенсії скаржника було зменшено в розмірі без посилання на будь-які законодавчі акти.

У відповідь на звернення скаржника відділ державної виконавчої служби повторно наклав штраф на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за невиконання рішення суду.

Постанова про накладення штрафу була оскаржена до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, у задоволенні позову було відмовлено та залишено без змін судами вищої інстанції.

27 листопада 2023 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надіслано до Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області повідомлення про вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області кримінального правопорушення за фактом умисного невиконання рішення суду.

У відповіді від 29 грудня 2023 року повідомлялося, що у повідомленні про вчинення кримінального правопорушення відсутні дані, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення.

У той же час у відповідь на звернення ОСОБА_3 на портал електронних послуг Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відновлення виплати пенсії без обмеження граничним розміром після рішення судів, а також виплати заборгованості за рішенням суду в період з 01 березня 2017 року по 01 жовтня 2020 року отримав відповідь про те, що розмір його пенсії вже був перерахований з 01 березня 2017 року з обмеженням граничним розміром. У даному листі розмір пенсії зовсім відрізнявся від розміру пенсії, зазначеного у протоколі про нарахування пенсії. Сума заборгованості за рішенням суду № 300/844/20 за період з 01 березня 2017 року по 01 жовтня 2020 року у сумі 226314,13 грн, якимось чином стала заборгованістю за період з 01 березня 2017 року по 28 лютого 2018 року і сума її була зменшена до 29 370,82 грн.

Таким чином посадові особи Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області злісно не виконують рішення судів, маніпулюють розміром виплати пенсії скаржника на свій розсуд.

За таких обставин скаржник просить визнати протиправним рішення у відмові розпочати досудове розслідування; зобов`язати Івано-Франківське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області розпочати досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 01 лютого 2024 року дану справу передано слідчому судді ОСОБА_1 .

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав вимоги скарги на підставах, викладених у скарзі, просив задовольнити скаргу у повному обсязі.

У судове засідання представник Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи вимоги частини третьої статті 306 Кримінального процесуального кодексу України, яка передбачає, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, оскільки слідчим суддею було вжито всіх можливих заходів, спрямованих на недопущення порушення прав будь-кого з учасників судового провадження, враховуючи те, що заборони розгляду такого роду скарг за відсутності належним чином повідомлених учасників судового провадження немає, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд даної скарги з постановленням ухвали на підставі положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до змісту пункту 1 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що 01 жовтня 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області було направлено ОСОБА_3 повідомлення про виконання судового рішення у добровільному порядку. У повідомленні вказано, що на виконання судового рішення від 21 травня 2020 року у справі № 344/844/20 та ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року, що набрало законної сили 20 серпня 2020 року, забезпечено у добровільному порядку виплату пенсії за вислугою років з 01 березня 2017 року без обмеження граничним розміром з урахуванням проведених виплат. Після виконання рішення суду місячний розмір пенсії станом на 01 березня 2017 року складає 13556,99 грн, на 01 березня 2018 року 18582,56 грн, на 01 березня 2019 22161,52 грн, на 01 березня 2020 26242,05 грн., різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01 березня 2017 року по 30 вересня 2020 року, яка підлягає виплаті, становить 226314,13 грн (а.с. 7).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області було направлено листа ОСОБА_3 про те, що сума боргу за період з 01 березня 2017 року по 19 серпня 2020 в розмірі 213660,97 грн та сума боргу за період з 20 серпня 2020 року по 30 вересня 2020 року в розмірі 12653,16 грн включено в Реєстр судових рішень, виплата його буде проведена при наявності фінансування з Державного бюджету, в порядку черговості, згідно облікового номера у Реєстрі (а.с. 8).

Скаржнику ОСОБА_3 була дана відповідь на його звернення щодо виконання рішення суду, яке надійшло на Вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України. З відповіді вбачається, що на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 01 березня 2017 року без обмеження граничним розміром. Сума боргу за період з 01 березня 2017 року по 19 серпня 2020 року в розмірі 213660,97 грн включено в Реєстр судових рішень за № 68477, виплата його буде проведена при наявності фінансування з Державного бюджету, в порядку черговості, згідно облікового номера у Реєстрі (а.с. 9-10).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надана відповідь ОСОБА_3 на його звернення щодо виконання рішення суду, яке надійшло на Вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, у якій вказано, що на виконання рішення суду від 21 травня 2020 року йому було проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 01 березня 2017 року без обмеження граничним розміром з урахуванням проведених виплат, а саме: з 01 березня 2017 13556,99 грн, з 01 березня 2018 року 18582,56 грн, з 01 березня 2019 року 22161,52 грн, з 01 березня 2020 року - 26242,05 грн (а.с. 11-13).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області була дана відповідь Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з якої вбачається, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року по справі № 300/844/20, 25 вересня 2020 року здійснено ОСОБА_3 перерахунок пенсії за вислугу років без обмеження граничним розміром з урахуванням проведених виплат, починаючи з 01 березня 2017 року, та надано розпорядження про нарахування заборгованості з пенсії за вислугу років на виконання рішення суду. За період з 01 березня 2017 року по 31 вересня 2020 року нараховано доплату в сумі 226314,13 грн, яка виплачується за рахунок коштів державного бюджету України. Вказана доплата внесена в Реєстр судових рішень 23 вересня 2020 року та буде виплачена при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету з порядку черговості з урахуванням дати надходження рішення суду (а.с. 14).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області була надана відповідь ОСОБА_3 на його звернення щодо виконання рішення суду, яке надійшло на Вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, згідно якої на виконання рішення суду від 21 травня 2020 року йому було проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 01 березня 2017 року без обмеження граничним розміром з урахуванням проведених виплат, а саме: з 01 березня 2017 13556,99 грн, з 01 березня 2018 року 18582,56 грн, з 01 березня 2019 року 22161,52 грн, з 01 березня 2020 року - 26242,05 грн, також вказано, що позивач має право на підвищення пенсії згідно постанови № 713, однак до виплати розмір пенсії залишається зафіксованим у сталому розмірі з 01 травня 2020 року 26242,05 грн, також проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови № 713 з 01 березня 2021 року та 01 березня 2022 року, а саме: з 01 березня 2021 року 26242,05 грн, з 01 березня 2022 року 26242,05 грн (а.с.15-23).

З довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 02 травня 2022 року № 31 вбачається, що ОСОБА_3 на виконання рішення суду від 21 травня 2020 року, яке набрало законної сили 20 серпня 2020 року, здійснено перерахунок пенсії за вислугу років без обмеження граничним розміром з урахуванням проведених виплат, починаючи з 01 березня 2017 року. за період з 01 березня 2017 року по 30 вересня 2020 року нараховано доплату в сумі 226314,13 грн, яка виплачується за рахунок коштів державного бюджету України. Вказана доплата внесена в Реєстр судових рішень 23 вересня 2020 року та буде виплачена при наявності додаткового фінансування з державного бюджету в порядку черговості з урахуванням дати надходження рішення суду (а.с. 24).

16 серпня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зверталося до Восьмого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року № 300/2893/23 (а.с. 25-32).

27 листопада 2023 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надіслано до Івано-Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області повідомлення про вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області кримінального правопорушення за фактом умисного невиконання рішення суду. У даному повідомленні заявник просить прийняти та невідкладно зареєструвати в Єдиному реєстрі досудових розслідувань повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення за фактом умисного невиконання боржником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виконавчого листа №300/844/20, виданого 21 вересня 2020 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом та розпочати за даним повідомленням досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які містять ознаки складу злочину, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України (а.с.33-36).

Івано-Франківським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області була дана відповідь Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з приводу невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виконавчого листа №300/844/20 від 21 вересня 2020 року про здійснення ОСОБА_3 виплати пенсії за вислугу років з 01 березня 2017 року без обмеження граничним розміром з урахуванням проведених виплат, в якій повідомляється, що у зверненні відсутні достатні дані, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим є неможливим прийняття слідчим відділом рішення. згідно із вимогами статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (а.с. 37).

15 січня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області була дана відповідь ОСОБА_3 на його звернення щодо виконання рішення суду від 21 травня 2020 року. У відповіді зазначається, що судове рішення виконане в межах покладених судом зобов`язань. Виплату заборгованості на виконання рішення суду за період з 01 березня 2017 року по 28 лютого 2018 року в сумі 29370,82 було проведено у липні 2023 року шляхом зарахування на картковий рахунок АТ «Райффайзенбанк» (а.с. 38-41).

Відповідно до частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

За змістом частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені частиною п`ятою статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, виходячи зі змісту статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, заява про кримінальне правопорушення повинна містити зазначені відомості.

Згідно з частиною першою статті 2 Кримінального кодексу України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Частинами першою-другою статті 22 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом положень частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України та статті 2 Кримінального кодексу України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, що містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

При цьому чинне кримінальне процесуальне законодавство, в тому числі і стаття 214 Кримінального процесуального кодексу України, не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Не передбачено такого обов`язку і Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокурора 30 червня 2020 року № 298).

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.

Системний аналіз положень статей 214, 303 Кримінального процесуального кодексу України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, однак вказана заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

Відповідно підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена Кримінального кодексу України.

Таким чином, будь-яке діяння вважається кримінальним правопорушенням тільки тоді, коли йому притаманна сукупність всіх чотирьох обов`язкових ознак, відсутність хоча б однієї з них не відносить діяння до кримінальних правопорушень. При цьому суспільна небезпечність, як обов`язкова ознака кримінального правопорушення, є самостійною та достатньою підставою, яка виступає індикатором початку застосування процесуальної норми, у нашому випадку частина перша статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, а, отже, заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення повинна містити у собі перелік мінімально допустимих ознак (ознаків), які дозволяють відрізняти їх від будь-яких інших заяв чи повідомлень, не тільки за формою, але й за змістом.

Такого ж висновку притримувалась колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, яка була викладена у постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18), яка зазначає, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Стаття 382 Кримінального кодексу України передбачає відповідальність за невиконання судового рішення.

Так, частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України встановлено, що умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Ті самі дії, вчинені службовою особою, - караються штрафом від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років (частина друга статті 382 Кримінального кодексу України).

Згідно частини третьої статті 382 Кримінального кодексу України, дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Частина четверта статті 382 Кримінального кодексу України передбачає, що умисне невиконання службовою особою рішення Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України та умисне недодержання нею висновку Конституційного Суду України - карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Слідчий суддя зазначає, що умисне невиконання судового акту - це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.

Однією з форм (способу) невиконання судового рішення є пряма й відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акту, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання.

Перешкоджання виконанню судового рішення передбачає активну протидію службової особи, наділеної законом певними повноваженнями щодо реалізації вимог, які у ньому містяться, з метою недопущення його реалізації.

З матеріалів справи не вбачається, а у судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 не надав змістовних пояснень щодо відомостей, які на його думку, вказують на наявність ознак правопорушення в діях (бездіяльності) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що у скарзі на бездіяльність слідчого Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України, не наведено вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення останніми кримінального правопорушення.

Натомість зазначені у скарзі ОСОБА_3 події лише описують один з аспектів виконання зазначеними особами своїх посадових обов`язків.

Слідчий суддя зазначає, що внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: 1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу 2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; 3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; 4) використання інструментів статті 214 Кримінального процесуального кодексу України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 Кримінального процесуального кодексу України); 5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 Кримінального кодексу України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені у статті 2 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно вимог закону в Єдиний реєстр досудових розслідувань вносяться не будь-які відомості та повідомлення, а лише ті, які місять відомості про кримінальне правопорушення, з попередньою правовою кваліфікацією, зміна якої може відбуватися в разі виявлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого іншою статтею Кримінального кодексу України.

У зв`язку із зазначеним, виходячи з того, що при зверненні із заявою про кримінальне правопорушення до повноважного органу досудового розслідування заявником усіх вимог кримінального процесуального закону дотримано не було при посиланні на факти, які викладені у заяві (повідомленні), та за відсутності об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України, та підтверджували викладені у повідомленні (заяві) факти, в їх сукупності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність оскаржуваної бездіяльності та про відсутність достатніх правових підстав для задоволення скарги.

Крім того, у ході розгляду даної скарги також було встановлено, що з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 до Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області не звертався.

Підсумовуючи все вищенаведене, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань буде передчасним.

Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, дійшла висновку про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309, 376, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 23 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1