Справа № 461/9961/23
Провадження № 1-кс/461/975/24
15.02.2024 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
03.11.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
03.11.2023 слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області щодо підозрюваного ОСОБА_5 (фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України 03.11.2023) застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 01.01.2024 включно.
21.12.2023 слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців, тобто до 02.03.2024.
Також, 21.12.2023 слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова підозрюваному ОСОБА_8 , продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 днів, тобто до 19.02.2024.
Слідчий у клопотанні зазначає, що завершити досудове розслідування кримінального провадження до закінчення строку запобіжного заходу неможливо, оскільки на даний час проводяться дві комп`ютерно-технічні судові експертизи, висновки яких матимуть важливе значення для подальшого досудового розслідування та доказування винуватості в суді, а також необхідно:
- оглянути речі та предмети, виявлені та вилучені під час досудового розслідування, які скеровані на проведення вищевказаних експертиз, прийняти рішення про визнання їх речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження;
- виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, у проведенні яких виникне необхідність.
Слідчий вказує, що 16.11.2023 призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, для з`ясування чи хворіє підозрюваний ОСОБА_5 психічними захворюваннями, чи усвідомлював він свої дії і міг керувати ними на момент вчинення злочину, проведення якої доручено експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України».
Слідчий зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання та продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є актуальними, не зменшились та не відпали, а враховуючи психічний стан, ОСОБА_5 потребує утримання в умовах цілковитої ізоляції від суспільства.
Тому, зважаючи на висновок судово-психіатричної експертизи № 1283 від 28.11.2023 та вимоги ст. 508 КПК України, просить обраний раніше запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою необхідно замінити на запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», що за адресою: місто Львів, вулиця Кульпарківська, 95, до завершення строку досудового розслідування, тобто до 02.03.2024.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому.
Захисник підозрюваного, законний представник підозрюваного та підозрюваний у судовому засіданні щодо задоволення клопотання не заперечили.
Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного та законного представника, позицію захисника, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
Судом встановлено, що 03.11.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного суспільно-небезпечного діяння підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:
- протоколом огляду повідомлень на лінію «102» від 02.11.2023;
- протоколом огляду місця події від 02.11.2023 проведеного за адресою: АДРЕСА_1 (місце скоєння злочину);
- протоколом огляду трупа від 02.11.2023, згідно якого оглянуто труп ОСОБА_9 ;
- показаннями малолітнього свідка ОСОБА_10 , який безпосередньо був присутнім поряд із місцем скоєння ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , який був присутнім на місці скоєння ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення, одразу після його скоєння;
- показаннями підозрюваного ОСОБА_5 , щодо обставин скоєння ним вище вказаного кримінального правопорушення;
- слідчим експериментом проведеним 03.11.2023 за участю підозрюваного ОСОБА_5 , в ході якого останній відтворив обставини отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ;
- показаннями потерпілої ОСОБА_12 , щодо характеристики ОСОБА_5 ;
- висновком № 253 від 01.12.2023 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 ;
- висновком № 1283 амбулаторної судово-психіатричної експертизи;
- висновком судово-імунологічної експертизи;
- висновком молекулярно-генетичної експертизи;
- висновком медико-криміналістичної експертизи.
03.11.2023 слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області щодо підозрюваного ОСОБА_5 (фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України 03.11.2023) застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 01.01.2024 включно.
21.12.2023 слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців, тобто до 02.03.2024.
Також, 21.12.2023 слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова підозрюваному ОСОБА_8 , продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 днів, тобто до 19.02.2024.
Однак, завершити досудове розслідування кримінального провадження до закінчення строку запобіжного заходу неможливо, оскільки на даний час проводяться дві комп`ютерно-технічні судові експертизи, висновки яких матимуть важливе значення для подальшого досудового розслідування та доказування винуватості в суді, а також необхідно:
- оглянути речі та предмети, виявлені та вилучені під час досудового розслідування, які скеровані на проведення вищевказаних експертиз, прийняти рішення про визнання їх речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження;
- виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, у проведенні яких виникне необхідність.
Результати призначених експертиз та проведення вказаних слідчих дій має вагоме значення для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні та надасть змогу встановити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного.
Разом з цим, 16.11.2023 призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, для з`ясування чи хворіє підозрюваний ОСОБА_5 психічними захворюваннями, чи усвідомлював він свої дії і міг керувати ними на момент вчинення злочину, проведення якої доручено експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України».
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 1283 від 28.11.2023, на даний час ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді маячного розладу і не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Клінічно виражені ознаки даного захворювання згідно медичної документації у ОСОБА_5 появилися літом 2018.
За своїм психічним станом ОСОБА_5 не може самостійно реалізовувати своє право на захист. Прямих протипоказів до проведення з ОСОБА_5 слідчих і процесуальних дій немає, однак за своїм психічним станом він не може правильно сприймати обставини по справі.
У період інкримінованих дій ОСОБА_5 також страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді маячного розладу і не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_5 потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно-небезпечних дій згідно ст. 92 КК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Згідно до вимог ч.2 ст.503 КПК України визначено, що якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Статтею 508 КПК України визначено, що передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.
Відповідно до ч.3 ст.508 КПК України застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно з загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо особи.
Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
За змістом ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Слідчим доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).
Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що ОСОБА_5 з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, після заподіяння смерті ОСОБА_13 покинув місце заподіяння смерті потерпілій. Дрогобицьким РВП ГУ НП у Львівській області було вжито заходів, щодо встановлення його місця знаходження та оголошення останнього у розшук і затримано в подальшому.
Водночас, відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні), виражається у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, шляхом умовлянь, підкупу, чи іншим чином зможе незаконно впливати на свідків, які є його родичами, зокрема ОСОБА_11 , який є його двоюрідним братом та ОСОБА_10 , який є його малолітнім сином, потерпілу ОСОБА_12 , яка являється його донькою, у цьому кримінальному провадженні, з метою надання останніми показів, які його виправдовуватимуть, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.
Вказане підтверджується і тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Так, ризики, які слугували підставою для обрання та продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились та не відпали.
Тому суд приходить до висновку, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_5 буде саме поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.
Наявність підстав для подальшого поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, та доцільність продовження строку вказаного запобіжного заходу має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи те, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 1283 від 28.11.2023 року ОСОБА_5 не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, які не зменшились та не відпали, суд приходить до висновку про необхідність змінити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Сіде, Самбірського району, Львівської області, громадянину України, проживаючому та зареєстрованому в АДРЕСА_1 , який на даний час утримується під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» (м. Львів, вул. Городоцька, 20),раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Керуючись ст.ст. 369, 376, 503, 508 КПК України, слідчий суддя
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 задовольнити.
Змінити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Сіде, Самбірського району, Львівської області, громадянину України, проживаючому та зареєстрованому в АДРЕСА_1 , який на даний час утримується під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» (м. Львів, вул. Городоцька, 20),раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.03.2024.
Помістити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», що за адресою:м. Львів, вул. Кульпарківська, 95.
До поміщення у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», що за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95 утримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» (м. Львів, вул. Городоцька, 20).
Виконання покласти на Державну установу «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1