КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

представника установи ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», матеріали провадження з розгляду подання в.о. начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 з місць позбавлення волі та встановлення адміністративного нагляду за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 рокувідмовлено у задоволенні подання в.о. начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 з місць позбавлення волі та встановлення адміністративного нагляду.

Таке рішення суд першої інстанції мотивував тим, що, зважаючи на особу засудженого ОСОБА_6 , який неодноразово засуджувався, відбував покарання у місцях позбавлення волі, раніше звільнявся умовно-достроково, але кожного разу після звільнення знову вчиняв умисні кримінальні правопорушення та на час їх вчинення не працював, а також зважаючи на ступінь тяжкості та характер протиправних злочинних дій ОСОБА_6 протягом тривалого часу, відсутність даних про його можливе місце проживання після звільнення та його конкретне місце працевлаштування, ОСОБА_6 залишається небезпечним для суспільства.

_________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/2196/2024 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9

Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1

За таких обставин, у суду відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 , тобто підстави, які б вказували, що засуджений ОСОБА_6 дійсно своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , вважаючи ухвалу суду незаконною через неправильне застосування судом норм законодавства, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково від відбування невідбутої частини строку покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 08.09.2021 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом не враховано, що у місцях позбавлення волі він лише другий раз, тобто вперше він був засуджений 06.04.2015 року, та, не звільняючись з місць позбавлення волі, був засуджений вдруге 05.11.2015 року, звідки звільнився умовно-достроково. Потім він втратив батька 19.02.2021 року та знову скоїв новий злочин, за який був засуджений до позбавлення волі та знову не звільнявся.

Крім того, суд не звернув увагу, що він своєю працею та своїм сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, а також і на думку комісії установи довів своє виправлення, про що свідчить надходження до суду першої інстанції подання про його умовно-дострокове звільнення.

Також суд не звернув увагу й на те, що в країні йде війна, тому він разом з іншими засудженими був змушений через обстріли 15.04.2022 року прибути до іншої установи і там почати все з самого початку.

При цьому зазначає, що оскільки він не зможе у найближчий час повернутися додому, то він вимушений проживати та працевлаштовуватися в м. Біла Церква, тому він знайшов роботу в ТОВ «Бегленд», не дивлячись на те, що він раніше судимий.

Також він знайшов житло у гуртожитку «САЛЮТ» за адресою: АДРЕСА_1 , де буде проживати, а так як навпроти цього гуртожитку знаходиться міський відділ поліції, то у разі застосування до нього умовно-дострокового звільнення, до нього також можливо застосувати Закон України «Про адміністративний нагляд».

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення прокурора проти її задоволення внаслідок законності та обґрунтованості судового рішення, та представника установи виконання покарань, який поклався на розсуд суду у вирішенні поданої апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали провадження з розгляду подання в.о. начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , які містять і матеріали особової справи засудженого, надані в копіях, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Приписами ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше двох третин строку покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як вбачається з матеріалів провадження, до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло подання в.о. начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , на підставі ст. 81 КК України.

Під час розгляду вказаного клопотання судом встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Краматорського міського суду Донецької області від 08 вересня 2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України на 3 роки 10 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29.10.2020 року. Початок строку 11.10.2021 року, кінець строку 29.08.2024 року.

Засуджений ОСОБА_6 відбуває міру покарання у ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» з 15.04.2022 року, за час перебування в якій зарекомендував себе з позитивної сторони, працевлаштований в установі з 09 червня 2022 року, має два заохочення, стягнень не має.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відмовляючи у задоволенні подання в.о. начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі та встановлення адміністративного нагляду, суд першої інстанції, врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, особу засудженого, який неодноразово був засуджений, раніше звільнявся умовно-достроково, після звільнення знову вчиняв умисні кримінальні правопорушення, на час їх вчинення не працював, обґрунтовано послався у своєму рішенні на те, що засуджений не підпадає під дію положень ст. 81 КК України, так як процес його виправлення не досягнув тієї стадії, що відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.

При цьому суд, розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , правильно послався на ті обставини, що останній протягом 2015-2021 років чотири рази засуджувався за умисні кримінальні правопорушення, в тому числі передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, він раніше звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, однак кожного разу після звільнення з місць позбавлення волі знову вчиняв нові умисні кримінальні правопорушення, що свідчить, що засуджений належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став.

Крім того, вироком Краматорського міського суду Донецької області від 08 вересня 2021 року ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 3 років 10 місяців позбавлення волі.

Таким чином, умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, яке віддалене від мінімального розміру покарання, який може бути визначений за ці види кримінальних правопорушень, з урахуванням даних про особу засудженого, явно не досягне мети покарання, визначеної ч. 2 ст. 50 КК України.

Щодо ставлення засудженого ОСОБА_6 до праці та його сумлінну поведінку, на що посилається засуджений в апеляційній скарзі, то ним конкретно не зазначено, в чому саме вони полягають. Не вказано про це і у характеристиці засудженого ОСОБА_6 .

Крім того, слід зазначити, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, і процес виправлення та перевиховання має бути стабільним і послідовним.

Дані про особу засудженого, на переконання колегії суддів, доводять позитивну динаміку змін в його особистості, однак, з огляду на встановлені судом першої інстанції обставини, не дають достатніх підстав вважати, що процес виправлення ОСОБА_6 досягнув тієї стадії, яка необхідна для застосування положень ст. 81 КК України. До того ж така поведінка свідчить лише про виконання засудженим своїх обов`язків, передбачених ст.ст. 9, 107 КВК України.

Що стосується посилання засудженого на ті обставини, що ОСОБА_6 знайшов собі житло та роботу у м. Біла Церква, то дані обставини не є підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України.

Крім того, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що наданий ТОВ «Бегленд» гарантійний лист не має вихідного номера і дати, при цьому у ньому зазначено, що товариство готове надати ОСОБА_6 робоче місце лише за умови проходження ним випробувального терміну, тобто ТОВ «Бегленд» не гарантує працевлаштування засудженого.

Враховує колегія суддів і ті обставини, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду.

За наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду про відмову у задоволенні подання в.о. начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування та звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання умовно-достроково, про що ставиться питання в апеляційній скарзі засудженого, не вбачає.

Таким чином, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні подання в.о. начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 з місць позбавлення волі та встановлення адміністративного нагляду, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3