УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

адвоката ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000011 від 08.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2023 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000011 від 08.02.2022.

Вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 був фактично затриманий працівниками поліції 05.10.2023, після закінчення проведення обшуку. ОСОБА_4 звернуся до слідчого з заявою відповідно до ч. 4 ст. 258-5 КК України, надав зауваження та стислі пояснення, щодо відомих йому обставин правопорушення, проте слідчим було проігноровано заяви ОСОБА_4 , оголошено підозру та затримано на підставі абз. 10 ч. 1 ст. 615 КПК України. Адвокат вважає, що затримання ОСОБА_4 незаконне, тому просила суд визнати незаконним затримання ОСОБА_4 та звільнити його.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 подану скаргу підтримала з підстав, наведених у такій.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечували щодо задоволення скарги, оскільки затримання було законним.

Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницький, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000011 від 08.02.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 2585 КК України.

ОСОБА_4 05.10.2023 затримано у відповідності до аб. 10 ч. 1 ст. 615 КПК України, так як виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива його втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

05 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2585 КК України, фінансуванні тероризму, тобто надання активів та усвідомлення можливості того, що їх буди використано повністю або частково для будь-яких цілей терористичною групою (організацією), за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави у встановленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Згідно з ч. 4 ст. 206 КПК України якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Так, статтею 211 КПК України передбачено, що строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі, якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Норма ст. 206 КПК України, крім іншого, покликана врегулювати питання забезпечення законного тримання особи під вартою та її звільнення з-під варти за недоведеності підстав для такого тримання.

Слідчий суддя при розгляді скарги адвоката ОСОБА_3 враховує, що визначені КПК України строки затримання ОСОБА_4 слідчим порушені не були, оскільки повідомлення про підозру вручено 05.10.2023 та 06.10.2023 подано клопотання про застосування запобіжного заходу.

При огляді матеріалів кримінального провадження встановлено, що у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 05.10.2023 року, слідчим зазначено час складання такого протоколу, фактичний час затримання, а також підстави затримання ОСОБА_4 . В матеріалах справи містяться пояснення підозрюваного та заява, подана в порядку ч. 1 ст. 258-5 КК України про звільнення від кримінальної відповідальності. Разом з тим, слід зауважити, що подання такої заяву у день повідомлення особі про підозру не скасовує саме повідомлення про підозру та не виключає моживість затримання та розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу

Безпосередньо в судовому засіданні слідчим та прокурором доведено, що затримання ОСОБА_4 здійснено на підставі п.4 ч.1 ст.208 КПК України, строки тримання затриманої особи під вартою не перевищені, необґрунтованих затримок із доставкою підозрюваного до слідчого судді для обрання останньому запобіжного заходу не допущено. А тому, підстав, визначених ч.5 ст.206 КПК України, для звільнення затриманого немає.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, у зв`язку з доведеністю причетності до вказаного кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням наведеного вище слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.376, 206-213, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000011 від 08.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя