Справа № 286/955/23
У Х В А Л А

21.12.2023 м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі в режимі відеоконференції клопотання захисника обвинуваченого про відвід прокурора в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000197 від 06.03.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Овруцького районного суду Житомирської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив відвід прокурору ОСОБА_3 , посилаючись на ст. ст. 36, 37 КПК України, якими визначено виключні підставі зміни прокурорів. Звернув увагу на постанову Верховного суду від 22.02.2021 року у справі №854/7061/15, в якій чітко наголошено на тому, що кожному учаснику кримінального провадження має бути застосована правова процедура, яка передбачає верховенство права, в тому числі щодо участі державного обвинувачення. Вважає, що безпосередньо представник Овруцького відділу прокуратури ОСОБА_3 неналежним способом, передбаченим КПК України включений до групи прокурорів, а тому він не може приймати участь у справі як процесуальний прокурор, який не брав участь від початку досудового розслідування. Також зазначив, що старший прокурор ОСОБА_6 не надала доручення на ведення справи іншому прокурору.

Прокурор вважає заявлений відвід безпідставним, оскільки нормами ст. 77 КПК України визначено чіткий перелік підстав, які можуть бути для відводу прокурора, дізнавача та слідчого. Такий самий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.01.2022 у справі №373/2562/15. Крім того, постанова про зміну прокурорів є незмінною, а розширеною. Залишились всі першочергові прокурори, крім них включено прокурорів саме Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури, в тому числі і його.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Так, частиною 1 ст. 37 КПК України передбачено, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Положення щодо незмінюваності прокурора у кримінальному провадженні закріплені у ч.2 ст.37 КПК України, відповідно до якої прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Це означає, що одна і та ж посадова особа органів прокуратури здійснює всі передбачені законом повноваження прокурора у кримінальному провадженні, починаючи з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, який є його початком, далі здійснюючи нагляд за додержанням законів при проведенні досудового розслідування, повідомляючи особі про підозру, затверджуючи обвинувальний акт і підтримуючи в його межах державне обвинувачення, закінчуючи завершенням судового провадження.

Здійснення повноважень прокурора в цьому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених ч.4 та 5 ст.36, ч.3 ст.313, ч.2 ст.341 КПК України та ч.3 ст.37 КПК України. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу через неефективність здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

З обвинувального акту слідує, що нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні здійснювала група прокурорів у складі прокурорів другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 (старший групи прокурорів), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Державне обвинувачення в суді підтримувала прокурор ОСОБА_6 .

В ході розгляду справи, постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_15 від 27.09.2023 року змінено групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000197, включено до неї прокурорів Житомирської обласної прокуратури та Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури, зокрема, ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .. Підставою зміни складу групи прокурорів є місце вчинення кримінального правопорушення, забезпечення швидкого, повного, неупередженого судового розгляду та ефективне підтримання публічного обвинувачення в суді.

З огляду на вказані норми закону, включення до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні прокурорів Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури відбулось без наявності вищеперерахованих виключних підстав для участі інших, ніж визначені на початку досудового розслідування, прокурорів.

Перелік виключних підстав для відводу прокурора передбачений у ст. 77 КПК, який на відміну від підстав для відводу судді (п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК) не передбачає такої підстави для відводу прокурора як порушення порядку його призначення.

У той же час як роз`яснив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати в постанові від 22.02.2021 у справі № 754/7061/15, відповідно до ст. 2 КПК одним із завдань кримінального провадження є зокрема забезпечення того, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права, передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Таким чином, ураховуючи викладене, з метою дотримання наведених принципів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про відвід.

Варто зазначити, що у постанові Верховного Суду від 17.01.2022 у справі №373/2562/15 на яку посилається прокурор, викладено висновок щодо застосовування положень ст. 77 КПК України, які визначають виключний перелік суб`єктів до яких можуть бути застосовані норми цього закону, а не підстав для відводу прокурора.

Керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 334, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000197 від 06.03.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.364 КК України, задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1