Справа № 451/41/24
Провадження № 1-кп/451/48/24
ВИРОК

іменем України

25 січня 2024 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

Справа № 451/41/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів матеріали кримінального провадження за № 0000135 від 22.12.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавники Горохівського району Волинської області, громадянина України, із середньо - спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

захисту - обвинувачений ОСОБА_3

за участю прокурора, обвинуваченого

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 - 22.12.2023 близько 11:50 год. під час керування трактором колісним John Deere 7930, реєстраційний номер НОМЕР_1 в с. Стоянові по вул. В. Стуса Червоноградського району Львівської області був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, яким при перевірці документів надав підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 від 19.03.2019 видане Головним управлінням Держпродспоживслужби у Волинській області на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі. Зокрема пояснив, що дійсно 22.12.2023 близько 11:50 год. керуючи трактором колісним John Deere 7930, реєстраційний номер НОМЕР_1 в с. Стоянові по вул. В. Стуса Червоноградського району Львівської області був зупинений працівниками поліції, які попросили його показати документи, а саме посвідчення водія, на що він відповів згодою та надав посвідчення тракториста-машиніста. При перевірці даного посвідчення працівники поліції виявили, що воно не значиться ні в одній базі МВС України та викликали на місце події дізнавача сектору дізнання. Після цього він пояснив, що у березні 2019 року придбав в мережі інтернет бланк посвідчення тракториста - машиніста, в яке друкованим способом вніс особисті дані, серію НОМЕР_3 , назву установи, що видала ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області та відомості про право на керування тракторами з різними потужностями: тракторами з потужністю двигуна до 73,5 кВт, тракторами з потужністю двигуна понад 73,5 кВт, самохідними зерно - і кукурудзозбиральними машинами, екскаваторами з об`ємом ковша до 4 куб. метрів, навантажувачами з потужністю двигуна до 147 кВт, які підлягають реєстрації в територіальному органі Держсільгоспінспекції; після чого вклеїв особисту фотокартку поверх якої друкованим способом наніс печатку Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області та користувався даним посвідченням. Вказав, що він розумів незаконність прийнятого рішення, однак йому було потрібне посвідчення тракториста-машиніста. Розкаюється у вчиненому та просить суворо не карати, застосувати покарання у виді штрафу, оскільки займається сільським господарством і має змогу оплатити штраф.

Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає.

В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, а також на досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, яке в свою чергу знайшло прояв у тому, що обвинувачений дійсно жалкує про вчинене і готовий понести призначене судом покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то ОСОБА_3 раніше не судимий, офіційно не працює (займається сільським господарством), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, позитивно характеризується за місцем проживання. Судом враховується відсутність тяжких наслідків у даному кримінальному провадженні, повне визнання вини обвинуваченим та щире його каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченого своєї протиправної поведінки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, та готовність нести за це відповідальність, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, вік обвинуваченого, його соціальне положення.

Таким чином, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який хоча офіційно не працює, але має дохід (займається сільським господарством), клопотання обвинуваченого, який просив призначити йому покарання у виді штрафу, позиції сторони обвинувачення та обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до норми частини девятої статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Питання про скасування арешту на майно накладеного на підставі ухвали слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 26.12.2023 вирішити в порядку ч.4 ст.174 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 615 КПК України, суд -

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи (висновок експерта № СЕ-19/114-23/26002-ДД від 04.01.2024) 3029,12 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 26.12.2023 - скасувати.

Речові докази: - оптичний диск із нагрудної камери поліцейського, який містить відео файли зупинки т/з під керуванням ОСОБА_3 та згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 29.12.2023 визнаний речовим доказом та зберігається при матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 від 19.03.2019 видане Головним управлінням Держпродспоживслужби у Волинській області, яке згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 22.12.2023 визнаний речовим доказом та передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів до ВП № 1 Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області знищити;

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддяОСОБА_5