УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 755/10771/21

провадження № 51 - 5901 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року,

встановив:

За вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року ОСОБА_5 раніше судимого вироком Деснянського районного суду міста Києва від 29 грудня 2021 року за ч. 1 ст. 289 КК до покарання у виді 5 місяців арешту з відбуванням на гауптвахті, засуджено за ч. 2 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду міста Києва від 29 грудня 2021 року, більш суворим покарання, призначеним цим вироком, з урахуванням положень ст. 72 КК, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією.

Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією майна, рішення щодо яких не оскаржуються.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисникОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону захисником не дотримано, оскільки, посилаючись на порушення кримінального процесуального закону, ОСОБА_4 у касаційній скарзі не навів обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм права, які могли б тягнути за собою скасування оскаржуваних судових рішень відповідно до норм, передбачених статтею 438 КПК, з огляду на зміст положень статей 370, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу.

Викладені захисником у касаційній скарзі доводи стосуються, на його думку, неповноти судового розгляду та неправильної оцінки доказів, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Також у поданій касаційній скарзі захисник не вказує, в чому незаконність та необґрунтованість вказаних судових рішень відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК і доводи на обґрунтування цього, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанціїв силу ст. 419 КПК та які доводи апеляційної скарги сторони захисту суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

До того ж, позиція захисника є незрозумілою та непослідовною, оскільки, як убачається з касаційної скарги, ОСОБА_4 наводить доводи у вступній та мотивувальній частині щодо незаконності вироку суду першої та ухвали суду апеляційної інстанцій, однак у прохальній частині просить скасувати лише рішення апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, чим допустив суперечності.

Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3