Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/725/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

02.11.2023 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0001423 від 11.10.2021 рокувідносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Амурської області РФ, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз:

-06.11.2020 року Южним міським судом Одеської області за ч.2 ст.186, 75,76 КК України до покарання у виді 4-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

-21.12.2022 року Апеляційним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.2,3, ст.357 ч.1, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 4-х років 2-х місяців позбавлення волі,

по звинуваченню в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, 10.10.2021 року приблизно о 13 годині 20 хвилин, перебуваючи поруч з магазином «Біле та Сухе», що розташований за адресою: м. Одеса, пр-т Добровольського 89, шляхом зловживання довірою, під приводом дзвінка отримав від потерпілого мобільний телефон торгівельної марки «Samsung Galaxy A7» в корпусі синього кольору, з сім карткою мобільного терміналу ПРАТ «ВФ Україна», з абонентським номером НОМЕР_1 , яка матеріальних цінностей для потерпілого не представляє.

В подальшому, ОСОБА_4 , заздалегідь знаючи про те, що зазначений мобільний телефон ОСОБА_5 не поверне, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на суму 3 000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті, по суті справи пояснив, що він дійсно 10.10.2021 року у денний час доби, знаходячись по вул.Добровольського в м.Одесі, у районі кінотеатру «Зоряний» зустрів ОСОБА_6 попросив у нього телефон для дзвінку та пішов із ним. У подальшому віддав телефон на продаж. У скоєному кається, просив суворо не карати. Позов визнає у повному обсязі.

Від потерпілого по даному кримінальному провадженню надійшла заява с проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримує повністю.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєних ним кримінальних правопорушень, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати:

- по ч.2 ст.190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно, та винуватість обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії нетяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, засуджений вироком Апеляційного суду Одеської області від 21.12.2022 року до 4-х років 2-х місяців позбавлення волі, офіційно не працює, не одружений, матеріальні збитки потерпілому не відшкодовані, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, провину визнав повністю, щиро покаявся.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.

Обставини, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання - відсутні.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання - щире каяття.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, думку прокурора, який просив задовольнити цивільний позов та вважав за необхідне обрати обвинуваченому покарання із застосуванням ст.70 ч.1,4 КК Україні, обвинуваченого, який погодився із запропонованим прокурором покаранням, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання пов`язане із позбавленням волі.

Цивільний позов потерпілого - підлягає задоволенню, оскільки визнаний обвинуваченим та доведений суду в повному обсязі.

Витрати на залучення експертів - відсутні.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.128, 129, 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, ст.1167 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення передбачених ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2-х (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1, 4, 72 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного даним вироком більш суворим, призначеного вироком Апеляційного суду Одеської області від 21.12.2022 року, остаточно покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді 4-х (чотирьох) років 2-х (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, відповідно до вироку Апеляційного суду Одеської області від 21.12.2022 року.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 в рамках зазначеного кримінального провадження не обиралась та скасуванню не підлягає.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт № НОМЕР_2 від 24.02.2023 року (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 - 3000 (три тисячі гривень) матеріальної шкоди.

Речові докази по провадженню - відсутні.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу та направити у ДУ Вознесенська ВК №72 - для вручення ОСОБА_4 .

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: