Справа № 194/814/23
Провадження № 1-кп/0198/18/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), обвинуваченої ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), представника цивільного відповідача ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2023 за № 0000168, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2016 та 2020 року народження, із середньо-спеціальною освітою, працює молодшим оператором на АЗС «Укрнафта», не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

встановив :

ОСОБА_4 вчинила умисний корисливий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту за таких обставин.

Так, ОСОБА_4 , працюючи на посаді молодшого оператора автозаправної станції «Укрнафта», яка розташована по вул.Соборна,1ж в с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, 03.04.2023 року в денний час доби, перебуваючи на своєму робочому місці, виявила на території АЗС «Укрнафта» автомобіль марки «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), білого кольору, власником якого є ОСОБА_7 , а законним володільцем ОСОБА_8 .

23 квітня 2023 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій у виді заподіяння злочином шкоди потерпілому ОСОБА_8 і бажаючи їх настання, при цьому розуміючи, що зазначений транспортний засіб їй не належить, умисно, з корисливих мотивів, всупереч волі законного володільця, ввівши в оману ОСОБА_9 про належність їй транспортного засобу, домовилась про продаж за посередництвом останнього автомобіля марки «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) запевнивши, що вказаний автомобіль належить її знайомому.

В цей же день ОСОБА_4 продала ОСОБА_10 (брату ОСОБА_9 ) зазначений вище автомобіль, який останніми транспортовано з території АЗС «Укрнафта» до місця проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними і протиправними діями незаконно заволоділа автомобілем марки «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 48 636,23 гривень.

Кримінальне правопорушення підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому, в судовому засіданні 06.09.2023 потерпілий надав показання про те, що 03.04.2023, керуючи автомобілем марки «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), під час поїздки з м.Дніпра до місця несення військової служби потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень, а саме, розбилось водійське скло та фари, зазнало пошкоджень лобове скло, відлетіла кришка капоту. В цей же день ОСОБА_8 без дозволу співробітників станції залишив пошкоджений автомобіль на АЗС «Укрнафта», що розташована по вул.Соборна,1ж с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області. 28.04.2023 потерпілий повернувся за транспортним засобом, однак виявив його відсутність на АЗС «Укрнафта». Після того, як ОСОБА_8 повідомив працівників поліції про зникнення автомобіля, його було знайдено в розпиленому стані. Також потерпілий ОСОБА_8 наполягав на тому, що йому, як законному володільцю автомобіля марки «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), завдано матеріальну шкоду в розмірі 48 636,23 гривень. Не заперечував, що власником транспортного засобу є ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину не визнала та дала показання про те, що 03 квітня 2023 року прибула за місцем своєї роботи на АЗС «Укрнафта», що розташована по вул.Соборна,1ж в с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, де побачила на території станції припаркований автомобіль марки «Nissan Bluebird» білого кольору з механічними пошкодженнями. Протягом наступних приблизно трьох тижнів транспортний засіб заважав належному функціонуванню АЗС (прибирання та вивіз сміття). 23 квітня 2023 року до обвинуваченої звернувся ОСОБА_9 та запропонував придбати згаданий вище транспортний засіб за ціною металобрухту. ОСОБА_4 , прийнявши пропозицію ОСОБА_9 , керуючись вказівками старших операторів та з метою усунення перешкод для роботи АЗС, що створював автомобіль марки «Nissan Bluebird», не маючи при цьому корисливих мотивів, вчинила дії, спрямовані на реалізацію майна, а саме, продала його ОСОБА_10 . Останній в свою чергу разом з ОСОБА_9 відбуксирували транспортний засіб з території АЗС «Укрнафта». Отримані від продажу автомобіля марки «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), грошові кошти в сумі 4 500,00 грн., які в травні 2023 року вилучені працівниками поліції, обвинувачена за її твердженням власноруч передала старшому оператору АЗС «Укрнафта» ОСОБА_11 .

Показання ОСОБА_4 в частині відсутності у неї корисливого умислу під час незаконного заволодіння транспортним засобом, а також показання про те, що вона діяла за вказівками старших операторів з метою усунення перешкод для належного функціонування АЗС «Укрнафта», суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки вони спростовуються доказами, дослідженими в сукупності під час судового розгляду, і розцінює такі показання обвинуваченої як надані з метою уникнути відповідальності за вчинене.

Зокрема, вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, підтверджується такими доказами:

-показаннями свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні про те, що 07 квітня 2023 року вона, приїхавши на роботу на АЗС «Укрнафта», яка розташована по вул.Соборна,1ж с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, побачила на території станції автомобіль білого кольору з механічними пошкодженнями в передній частині (відсутній бампер та капот, розбите скло на передніх дверцятах). Наприкінці квітня 2023 року ОСОБА_4 запитала у свідка про знайомих, які можуть придбати або цікавляться автомобілями, тому остання зателефонувала своєму брату ОСОБА_9 . Останній приїхав на станцію, сфотографував зазначений вище автомобіль та пізніше в цей же день разом з ОСОБА_10 за допомогою свого автомобіля відбуксирував його з АЗС «Укрнафта». Свідок не була присутньою під час домовленостей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з ОСОБА_4 щодо вартості вказаного транспортного засобу та передачі грошових коштів;

-показаннями свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні, аналогічними за своїм змістом показанням свідка ОСОБА_12 . Окрім того, свідок ОСОБА_11 повідомила, що після буксирування залишеного на станції автомобіля з території АЗС «Укрнафта» ОСОБА_4 передала їй для зберігання грошові кошти в сумі 4 000,00 грн., які свідок поклала в шафу за місцем роботи. При цьому, через тиждень після події працівники поліції вилучили зазначені кошти;

-показаннями свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні, аналогічними за своїм змістом показанням свідка ОСОБА_12 стосовно наявності та стану залишеного на території станції транспортного засобу. Окрім того, свідок ОСОБА_13 зазначила, що з ОСОБА_4 з приводу зазначеного автомобіля не спілкувалась та інформацією щодо його транспортування з території АЗС «Укрнафта» не володіє;

-показаннями свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні про те, що 03 квітня 2023 року, перебуваючи на своєму робочому місці на АЗС «Укрнафта», яка розташована по вул.Соборна,1ж с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, побачила, як незнайомий їй чоловік приїхав на територію станції на автомобілі білого кольору з механічними пошкодженнями і залишив його. Наприкінці квітня 2023 року зазначений автомобіль зник за невідомих їй обставин;

-показаннями свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні про те, що в теплу пору року (більш точний час не пам`ятає) йому зателефонувала сестра, ОСОБА_12 , і повідомила про продаж її співробітницею автомобіля за ціною металобрухту. В свою чергу, свідок запропонував придбати зазначений транспортний засіб ОСОБА_10 та прибув до АЗС «Укрнафта», яка розташована по вул.Соборна,1ж с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, з метою фотографування та огляду автомобіля, який був пошкоджений (відсутній капот та скло на дверцятах). ОСОБА_4 , яку свідок зустрів на території станції, повідомила, що власник зазначеного автомобіля просив його продати на металобрухт. В цей же день свідок на своєму транспортному засобі за допомогою ОСОБА_10 відбуксирував придбаний останнім автомобіль до нього додому;

-показаннями свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні, аналогічними за своїм змістом показанням свідка ОСОБА_9 . Окрім того, свідок ОСОБА_10 повідомив, що придбав пошкоджений автомобіль на АЗС «Укрнафта» в квітні 2023 року, а грошові кошти за майно віддав ОСОБА_9 . При цьому, хто був продавцем та кому саме останній передав зазначені кошти свідку не відомо.

Отже, показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 спростовують показання обвинуваченої ОСОБА_4 щодо відсутності у неї корисливого мотиву при вчиненні дій, спрямованих на незаконне заволодіння транспортним засобом та його реалізацію, а також підтверджують наявність прямого умислу на вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не підтверджують показання обвинуваченої ОСОБА_4 щодо наявності вказівок від старших операторів АЗС «Укрнафта» на реалізацію автомобіля марки «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), з метою усунення перешкод для належного функціонування АЗС, а саме, прибирання та вивіз сміття;

-відомостями, отриманими під час огляду місця події, які містяться в протоколі від 09.05.2023 та додатку до нього у виді фототаблиці (т. 2 а.м.к.п. 4-7), відповідно до яких оглянута територія АЗС «Укрнафта», що розташована по вул.Соборна,1ж с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, де саме і зберігався автомобіль марки «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), до моменту його незаконного заволодіння ОСОБА_4 .

Слід зазначити, що отримані під час огляду місця події відомості співвідносяться з показаннями потерпілого ОСОБА_8 та свідків стосовно місця знаходження автомобіля після ДТП;

-протоколом огляду предмету від 03.05.2023 та додатку до нього у виді фототаблиці (т. 2 а.м.к.п. 24-32), згідно з яким свідок ОСОБА_10 добровільно надав для огляду мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A32», imei 1 НОМЕР_3 , imei 2 НОМЕР_4 , в якому містяться надіслані ОСОБА_9 шість фотографій, де зображений автомобіль марки «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями, що підтверджує показання свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні;

-протоколом огляду предмету від 09.05.2023 (т. 2 а.м.к.п. 12-13) та додатку до нього у виді фототаблиці, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 добровільно надав для огляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), серії НОМЕР_5 , на ім`я ОСОБА_15 ;

-відомостями, отриманими під час огляду місця події, які містяться в протоколі від 11.05.2023 та додатку до нього у виді фототаблиці (т. 2 а.м.к.п. 37-43), згідно з яким оглянута територія домоволодіння АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено кузов автомобіля марки «Nissan Bluebird» білого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), двері автомобільні білого кольору зі склом в кількості чотирьох штук, сидіння шкіряні чорного кольору в кількості чотирьох штук, двигун автомобільний «Nissan», що підтверджує показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

-висновками судових транспортно-товарознавчих експертиз № СЕ-19/104-23/16325-АВ від 09.05.2023, № СЕ-19/104-23/17003-АВ від 15.05.2023 (т. 2 а.м.к.п. 48-52, 54-58), відповідно до яких середня ринкова вартість автомобіля марки «Nissan Bluebird» білого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), 1986 року випуску, з об`ємом двигуна 1798 без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу та умов експлуатації (зберігання), станом на квітень 2023 року складає 48 636,23 гривень;

-протоколом огляду предмету від 24.05.2023 (т. 2 а.м.к.п. 71-73) та додатку до нього у виді фототаблиці, згідно з яким підозрювана ОСОБА_4 добровільно видала отримані від ОСОБА_9 в якості плати за реалізований нею автомобіль марки «Nissan Bluebird» білого кольору грошові кошти, в сумі 4 500,00 гривень, номінальною вартістю 500 гривень в кількості 7 купюр із серійними номерами ФД 1892770, ФД 0305359, ЗЗ 3943076, ВД 6740847, ЕЄ 3285189, ЕЄ 3285190, УД 0313115, номінальною вартістю 200 гривень в кількості 5 купюр із серійними номерами ПА 8227842, ГИ 0565294, ТЖ 7995958, СВ 5938364, СЗ 4165219. Після огляду зазначені грошові кошти були вилучені;

-відомостями, отриманими під час проведення слідчого експеримента з підозрюваною ОСОБА_4 , які містяться в протоколі від 24.05.2023 та додатку до нього у виді оптичного диску DVD-R (т. 2 а.м.к.п. 79-81), відповідно до яких ОСОБА_4 під час відтворення дій, обстановки, обставин події на місці розповіла і показала, як 23.04.2023 за погодженням з ОСОБА_13 реалізувала автомобіль марки «Nissan Bluebird» білого кольору за 4 500,00 гривень, який в цей же день ОСОБА_9 та чоловік на ім`я « ОСОБА_16 » відбуксирували з території АЗС «Укрнафта», що розташована по вул.Соборна,1ж с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області. Грошові кошти ОСОБА_4 віддала на касу АЗС ОСОБА_11 ;

-відомостями, отриманими під час проведення слідчого експеримента зі свідком ОСОБА_9 , які містяться в протоколі від 30.05.2023 та додатку до нього у виді оптичного диску DVD-R (т. 2 а.м.к.п. 82-84), згідно з якими ОСОБА_9 під час відтворення дій, обстановки, обставин події на місці розповів і показав, як 23.04.2023 після спілкування з ОСОБА_4 , яка запевнила його в законності своїх дій з приводу реалізації автомобіля марки «Nissan Bluebird» білого кольору, тобто з дозволу власника майна, разом з ОСОБА_9 за допомогою власного автомобіля відбуксирували з території АЗС «Укрнафта», що розташована по вул.Соборна,1ж с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, зазначений транспортний засіб до м.Павлоград Дніпропетровської області за місцем проживання останнього. Грошові кошти в сумі 4 500,00 гривень передав в цей же день ОСОБА_4 ;

-висновком повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-23/40541-АВ від 26.12.2023 (т. 1 а.м.к.п. 225-243), відповідно до якого ринкова вартість комплектуючих частин автомобіля марки «Nissan Bluebird» білого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), 1986 року випуску, з об`ємом двигуна 1798, які були у використанні, станом на 23.04.2023 складає: переднього капоту 1 576,66 гривень, переднього бамперу 1 726,66 гривень, заднього бамперу 692,00 гривень, радіатору 645,00 гривень, лівої передньої фари 3 198,00 гривень, правої передньої фари 3 335,66 гривень, задньої лівої фари 1 130,00 гривень, лобового скла 704,79 гривень, водійських дверей 363,69 гривень, верхньої шарової опори 228,60 гривень.

Згадані докази щодо часу, місця, обставин вчинення кримінального правопорушення, індивідуальних ознак та долі майна після незаконного заволодіння, співвідносяться між собою та показаннями свідків, є належними. Підстави вважати зазначені докази недостовірними, недопустимими відсутні.

Суд відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що вина ОСОБА_4 в незаконному заволодінні транспортним засобом доведена. Скоєне ОСОБА_4 підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 289 КК України.

Обираючи покарання для ОСОБА_4 , суд, згідно зі ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 скоїла злочин, який згідно з ч. 4 ст.12 КК України є нетяжким, раніше не судима, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2016 та 2020 року народження, за місцем проживання характеризується позитивно. Обтяжуючі та пом`якшуючі покарання обставини відсутні.

Слід зазначити, що ОСОБА_4 є суб`єктом злочину. Підстави вважати вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення у стані неосудності відсутні.

Суд бере до уваги і досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, відповідно до якої ризик небезпеки ОСОБА_4 як для суспільства, так і для окремих осіб, ризик вчинення повторних кримінальних правопорушень ОСОБА_4 оцінюється як середній.

На думку органу з питань пробації виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

Ґрунтуючись на завданні Кримінального кодексу України, меті та загальних засадах призначення покарання, визначених у ст.ст. 1, 50, 65 КК України, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, конкретні обставини справи, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд призначає покарання ОСОБА_4 в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки доходить переконання, що саме таке покарання буде не тільки карою, а також сприятиме виправленню ОСОБА_4 та попередженню вчинення нею та іншими особами нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи крім тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_4 , конкретні обставини справи, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає можливим виправлення останньої без відбування покарання, застосовує до неї правила ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Також суд, відповідно до вимог ч. 10 ст. 100 КПК України, не застосовує відносно ОСОБА_4 спеціальну конфіскацію грошових коштів в сумі 4 500,00 гривень, які є доходом від вчиненого кримінального правопорушення та на які ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26.05.2023 накладено арешт, а звертає їх на користь потерпілого ОСОБА_8 в рахунок відшкодування шкоди, завданої злочином.

Потерпілим ОСОБА_8 до ОСОБА_4 та ПАТ «УКРНАФТА» заявлений цивільний позов, підтриманий адвокатом ОСОБА_5 в судовому засіданні, про стягнення матеріальної шкоди на суму 48 636,23 грн., що складається з середньої ринкової вартості автомобіля марки «Nissan» моделі «Bluebird», 1986 року випуску, визначеної експертним шляхом, яким незаконно заволоділа обвинувачена.

Відповідач ОСОБА_4 , її захисник адвокат ОСОБА_17 та представник ПАТ «УКРНАФТА» заперечували проти цивільного позову в повному обсязі, вважаючи, що:

- ОСОБА_8 не є зареєстрованим власником транспортного засобу, тому не наділений правом висувати вимоги про відшкодування йому матеріальної шкоди;

- середня ринкова вартість автомобіля визначена без урахування пошкоджених не з вини ОСОБА_4 деталей та механізмів, а отже, не відповідає її реальній вартості;

- ПАТ «УКРНАФТА» не здійснює діяльність з надання послуг стоянок зі зберігання автотранспорту, а протиправні дії ОСОБА_4 не пов`язані з виконанням її трудових обов`язків, тому юридична особа в такому випадку не повинна відповідати за матеріальну шкоду, завдану працівником.

Надаючи оцінку обставинам справи, поясненням та доводам сторін цивільного позову, суд доходить таких висновків.

Щодо права потерпілого на відшкодування шкоди.

Пунктом 1 частини 1 статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Таким чином, особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, має також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Враховуючи те, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Відтак факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою для неї, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України володільцем джерела підвищеної небезпеки є юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Так, судом встановлено та не заперечується іншими учасниками процесу, що потерпілий керував автомобілем марки «Nissan» моделі «Bluebird», 1986 року випуску, маючи посвідчення водія. В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про реєстрацію зазначеного транспортного засобу, оригінал якого на стадії досудового розслідування наданий ОСОБА_8 .

Крім того, зареєстрована власниця транспортного засобу ОСОБА_7 подала заяву, якою підтвердила передачу автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_8 (Т. 2, а.с. 21).

Наведене вище свідчить про правомірність володіння потерпілим легковим автомобілем на момент його незаконного заволодіння ОСОБА_4 , а отже, ОСОБА_8 належить право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Щодо підстав для стягнення завданої шкоди з ПАТ «УКРНАФТА».

Відповідно до частини 1статті 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З урахуванням положень вказаної норми права для покладення на юридичну особу відповідальності за наслідками вчинення кримінального правопорушення необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності, так і спеціальних, зокрема: перебування у трудових (службових) відносинах з юридичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків.

Таким чином, при деліктних зобов`язаннях треба доводити не тільки факт заподіяння шкоди внаслідок протиправного діяння, але й виникнення такого діяння внаслідок неналежного виконання чи невиконання особою покладених на нього трудових чи інших обов`язків.

У випадку завдання шкоди працівником діями, що за своїм змістом не випливають з виконання ним службових обов`язків, в даному випадку - обов`язків співробітника автозаправної станції, не виникає відповідальності юридичної або фізичної особи за шкоду, спричинену вказаним працівником.

За встановлених судом фактичних обставин ОСОБА_4 під час протиправного заволодіння транспортним засобом не виконувала жодних обов`язків, пов`язаних з наданням послуг стоянок зі зберігання автотранспорту, оскільки такі не входять до видів діяльності юридичної особи, тому правові підстави для покладення на ПАТ «УКРНАФТА» майнової відповідальності за наслідками вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення відсутні.

Щодо розміру належної до стягнення майнової шкоди.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками вважаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166, ст. 1192 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За висновком транспортно-товарознавчої експертизи від 09.05.2023 № СЕ-19/104-23/16325-АВ середня ринкова вартість колісного транспортного засобу автомобіля марки «Nissan» моделі «Bluebird», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, об`єм двигуна 1798, станом на 03.04.2023 складала 48 636,23 грн., яку потерпілий ОСОБА_8 просив стягнути з обвинуваченої.

З огляду на те, що вказана експертиза проведена без урахування технічного стану, величини пробігу та умов експлуатації (зберігання) автомобіля, який до того ж на початку квітня 2023 року був пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_8 , за клопотанням сторони захисту призначена додаткова транспортно-товарознавча експертиза.

Висновком експерта від 26.12.2023 № СЕ-19/104-23/40541-АВ) встановлено, що ринкова вартість несправних деталей, механізмів та вузлів автомобіля марки «Nissan» моделі «Bluebird», 1986 року випуску, становить на загальну суму 13 601,06 грн.

Оскільки пошкодження транспортного засобу за обставинами справи спричинені не внаслідок дій ОСОБА_4 , тому розмір заявленого до відшкодування матеріального збитку підлягає зменшенню на відповідну суму.

Також при визначенні належної до стягнення суми суд враховує, що потерпілому ОСОБА_8 в рахунок відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, передаються незаконно отримані обвинуваченою кошти в розмірі 4 500,00 грн.

Таким чином, з огляду на те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом та розмір матеріальної шкоди в частині вартості майна підтверджені наведеними вище доказами, заявлений потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 30 535,17 грн. (48 636,23 грн. - 13 601,06 грн. - 4 500,00 грн.), які підлягають стягненню з обвинуваченої.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому за ч. 1 ст. 289 КК України обвинуваченні.

ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом одного року іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обрано.

До набрання вироком законної сили залишити в силі арешти, накладені:

1) ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15.05.2023, на кузов автомобіля марки «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), двері автомобільні білого кольору зі склом в кількості 4 штук, сидіння шкіряні чорного кольору в кількості 4 штук, двигун автомобільний «Nissan»;

2) ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26.05.2023, на грошові кошти в сумі 4 500,00 гривень, номінальною вартістю 500 гривень в кількості 7 купюр із серійними номерами ФД 1892770, ФД 0305359, ЗЗ 3943076, ВД 6740847, ЕЄ 3285189, ЕЄ 3285190, УД 0313115, номінальною вартістю 200 гривень в кількості 5 купюр із серійними номерами ПА 8227842, ГИ 0565294, ТЖ 7995958, СВ 5938364, СЗ 4165219.

Речові докази:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_15 , залишити потерпілому ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A32», imei 1 НОМЕР_3 , imei 2 НОМЕР_4 , залишити ОСОБА_10 , як власнику;

- кузов автомобіля марки «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), двері автомобільні білого кольору зі склом в кількості 4 штук, сидіння шкіряні чорного кольору в кількості 4 штук, двигун автомобільний «Nissan», які зберігаються на території ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити;

- мобільний телефон марки «Xiaomi Mi 8 LITE», imei 1 НОМЕР_6 , imei 2 НОМЕР_7 , залишити ОСОБА_4 , як власниці;

- грошові кошти в сумі 4 500,00 гривень, номінальною вартістю 500 гривень в кількості 7 купюр із серійними номерами ФД 1892770, ФД 0305359, ЗЗ 3943076, ВД 6740847, ЕЄ 3285189, ЕЄ 3285190, УД 0313115, номінальною вартістю 200 гривень в кількості 5 купюр із серійними номерами ПА 8227842, ГИ 0565294, ТЖ 7995958, СВ 5938364, СЗ 4165219, які зберігаються в УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області, передати потерпілому ОСОБА_8 в рахунок відшкодування шкоди, завданої злочином.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_8 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 ) на відшкодування матеріальної шкоди кошти в розмірі 30 535 (тридцять тисяч п`ятсот тридцять п`ять) грн. 17 копійок.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових транспортно-товарознавчих експертиз № СЕ-19/104-23/16325-АВ від 09.05.2023, в сумі 956,00 гривень; № СЕ-19/104-23/17003-АВ від 15.05.2023, в сумі 956,00 гривень; № СЕ-19/104-23/40541-АВ від 26.12.2023, в сумі 9087,36 гривень стягнути в дохід держави з обвинуваченої ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію вироку вручити негайно прокурору та обвинуваченій.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Ірина ГАЙДАР