Справа № 953/6641/20
н/п 1-кп/953/187/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі суду:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 000986 від 16.09.2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше не судимого, працюючого, зареєстрований: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2

з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 15 вересня 2016 року приблизно о 16:15, керуючи технічно справним автомобілем «БМВ-320» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Матюшенко з боку вул. Пушкінська в напрямку вул. Шевченко в м. Харкові. Під`їжджаючи до перехрестя з вул. Челюскінців, перед яким встановлено світлофор, що регулює рух транспортних засобів по вул. Матюшенко з обох сторін перехрестя, ОСОБА_4 , діючи необережно, проігнорував червоний сигнал світлофора, який забороняє рух через перехрестя, не зупинився перед світлофором, а продовжував рухатися з постійною швидкістю, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (е) та 16.3 Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2118», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який виїхав на вказане перехрестя з боку вул. Челюскінців маючи пріоритетне право на проїзд перехрестя.

В результаті дорожньо-транспортної події пасажир автомобілю «ВАЗ-2118» - ОСОБА_8 , 1972 р.н., згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи 14208-68/18 від 03.10.2018, отримала тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя у вигляді поєднаної закритої черепно-мозкової травми та травми обличчя у формі забою головного мозку з формуванням епідурального (надтвердою мозковою оболонкою) крововиливу в лівій передній черепній ямці, перелому кісток основи черепу в області верхньої стінки лівої орбіти, екстракції 16-18, 21, 23, 27, В- 35-38, 46 зубів, з наявністю саден на обличчі, та середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді закритої травми хребта в шийному відділі у вигляді компресійного перелому 3-го шийного хребця та травми правого передпліччя у вигляді перелому і стального епіметафізу променевої кістки з вклиненням відламків. Порушення ОСОБА_4 вимог пунктів 8.7.3 (е) та 16.3 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками.

ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечує свою провину у порушенні Правил дорожнього руху України під час ДТП 15.09.2016 року, вказуючи, що причиною ДТП є порушення Правил дорожнього руху України іншим водієм ОСОБА_7 .

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, оскільки в судовому засіданні експерт, що ОСОБА_9 при наданні висновку експертизи №14069/14483/14484 від 30.03.2023 року повідомив, що з низьки питань неможливо надати відповіді у зв*язку з відсутністю вихідних даних. Станом на теперішній час проведені слідчі експерименті зі свідками і ці обставини є підставою для призначення ще однієї авто технічної експертизи.

Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора, зазначаючи про необхідність її призначення.

Обвинувачений та його захисник заперечували щодо проведення даної експертизи.

Вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши документи справи, суд встановив наступне.

В силу ч.ч.1-2 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Як зазначено у ч. 2 ст. 84 КПК України, висновок експерта є одним з процесуальних джерел доказів.

За приписами ст.94 КПК України прокурор, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Класифікація судових експертиз має велике значення для: вирішення практичних завдань призначення експертизи; вибору експерта; формулювання питань; правильної оцінки висновку експерта і т.п.

Вона може проводитися на різних підставах, які й визначають систему судових експертиз. За обсягом дослідження судові експертизи поділяються на основні та додаткові.

Кримінальний процесуальний кодекс України, як і Закон України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 р. не містять визначення поняття «додаткова експертиза», на відміну від Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5.

Згідно пп. 1.2.13 Інструкції, додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріали (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Аналогічна позиція зазначається і в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30.05.1997 р. № 8.

У зв`язку з тим, що в КПК України не визначається мета призначення додаткової експертизи, суди, обґрунтовуючи її призначення, застосовують п. 10 ППВСУ та, за аналогією права, ч. 1 ст. 113 ЦПК України.

Слід зазначити, що додатковою експертиза буде лише по відношенню до основної, тієї, яка вже була призначена і проведена для вирішення поставлених перед експертами питань.

Додаткова експертиза призначається в тому випадку, коли висновок експерта буде визнано неповним або неясним. При цьому проведення експертизи може бути доручено тому самому або іншому експерту (експертам).

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання.

Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження (п. 10 ППВСУ № 8).

Разом з тим необхідно відзначити, що якщо недостатня зрозумілість чи повнота висновку судового експерта можуть бути усунені шляхом допиту експерта, то законодавець не бачить сенсу у здійсненні додаткової експертизи.

Відмінність додаткової експертизи від основної полягає в тому, що вона повинна доповнювати вже отриманий висновок експерта в результаті проведення основної експертизи. Тобто, результати основної експертизи не ставляться під сумнів, її висновки підлягають уточненню, конкретизації (в силу різних обставин, як об`єктивних, так і суб`єктивних), а не перегляду.

Частиною другою ст.22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно п.п.11, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань.

Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), передбачено, що згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше. Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Згідно матеріалів кримінальної справи, під час судового розгляду була проведена судова авто технічна експертиза №14069/14483/14484 від 30.03.2023 року експертом ОСОБА_10 , і в цій експертизі експертом було аззанчено, що відповідсти на декілька питань неможливо у зв*язку з відсутністю вихідних даних, а саме в показаннях свідків ОСОБА_11 та Плетньова відсутні вихідні дані про рух автомобіля, яким керував ОСОБА_12 до моменту зіткнення та чи могли вони бачити світлофор з того місця, де перебували. В судовому засіданні був допитаний цей експерт, який не зміг усунути ці неточності та надати повні відповіді, які підлягали вирішенню.

Станом на теперішній час в порядку судового доручення проведені слідчі експерименті за участі свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 від 07.10.2023 року та 17.10.2023 року і враховуючи, що є необхідність для з*ясування усіх фактичних обставин справи, які кваліфіковані органом досудового розслідування як злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України та визначення пунктів Правил дорожнього руху України, що порушив саме ОСОБА_4 під час ДТП 15.09.2016 року та які перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками, що настали у вигляді тілесних ушкоджень у потерпілих, суд вважає, що клопотання прокурора про призначення судової авто технічної експертизи треба задовольнити, вважаючи його обґрунтованим, для встановлення істини по справі.

Однак, суд вважає за необхідне призначити додаткову судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса», оскільки висновок №14069/14483/14484 від 30.03.2023 року, який наданий експертом ОСОБА_9 містив неповноту, оскільки убли відсутні вихідні дані, якф станом на теперішній час надані до суду та направляються експерту для надання відповіді на всі питання, які підлягають вирішенню в цьому кримінальному провадженню. Підстав для призначення окремої судової авто технічної експертизи за клопотанням прокурора за таких обставин суд не вбачає.

Керуючись ст. 332 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Призначити додаткову судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса».

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.385 КК України (відмову від виконання покладених на них обов`язків) та за ст.384 КК України (дачу завідомо неправдивого висновку).

На вирішення експертів поставити наступні питання:

-Чи є невідповідності вимогам Правил дорожнього руху Україні в діях водія ОСОБА_4 , які знаходяться, з технічної точки зору, у причинному зв`язку із подією дорожньо- транспортної пригоди, з урахуванням даних, отриманих під час проведення слідчих експериментів від 07.10.2023 року та 17.10.2023 року?

-Чи була у водія ОСОБА_4 технічна можливість запобігти події даної дорожньо- транспортної пригоди, з урахуванням даних, отриманих під час проведення слідчих експериментів від 07.10.2023 року та 17.10.2023 року?

-Чи мали свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , технічну можливість бачити сигнал світлофора, який регулював рух автотранспорту на перехресті вулиць Матюшенко та Челюскінців з урахуванням даних, отриманих під час проведення слідчих експериментів від 07.10.2023 року та 17.10.2023 року?

Для дослідження експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» направити матеріали кримінального провадження № 1кп/953/202/21, № 953/6641/17 в 2-х томах.

В судовому засіданні оголосити перерву до 12.02.2024 року о 16-00 год., встановивши строк для проведення експертизи до наступного судового засідання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно.

Головуючий суддя: ОСОБА_1