Справа № 203/5983/23
Провадження № 1-в/0203/204/2023
УХВАЛА

іменем України

14 листопада 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро подання начальника Центрального районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Волноваха Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, згідно вироку суду зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , про звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.01.2022 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказане подання Центрального районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

В обґрунтування подання вказано, що ОСОБА_3 засуджений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2022 року за ч.4 ст. 407 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на один рік з покладення певних обов`язків.

Після надходження вказаного вироку для виконання було здійснено вихід за місцем проживання засудженого, однак за вказаною адресою він не проживав. Після чого було проведено ряд першочергових заходів, однак встановити місцезнаходження ОСОБА_3 не вдалось.

05.09.2022року працівниками Центрального районного сектору до Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було скеровано подання для вирішення питання про оголошення ОСОБА_3 у розшук та проведення подальших розшукових заходів силами працівників поліції.04.10.2022 року ОСОБА_3 було оголошено у державний розшук, заведено розшукову справу №86922005. Строк випробування засудженого ОСОБА_3 закінчився 26.01.2023 року.

Учасники судового провадження до судового засідання не з`явились, про день, час розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч.4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши подання та додані матеріали, вважає необхідним задовольнити подання з наступних підстав.

Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку, засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

З огляду на ч.2 ст.165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст.75 КК України та можливість застосування до нього ст.78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч.2 ст.76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених в ст.76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст.75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст.78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Отже, виходячи із змісту вказаних положень закону, органу виконання покарань в особі уповноваженого органу з питань пробації належать дискреційні повноваження визначення ступеню виправлення особи, яка звільнена від відбування покарання з випробуванням, та звернення до суду із клопотанням про звільнення такої особи від відбування покарання по закінченню іспитового строку або із клопотанням про направлення для відбування покарання за вироком суду.

Судом встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2022 року ОСОБА_3 було засуджено за ч.4 ст. 407 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на один рік. На підставі ст. 76 КК України на засудженого судом були покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З матеріалів особової справи № 21/2022 справи вбачається, що після отримання Центральним районним сектором філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області копії вироку відносно ОСОБА_3 для виконання не вдалось встановити його місце проживання з метою виклику до органу пробації, 04.10.2022 року ОСОБА_3 було оголошено у державний розшук та відносно нього заведено розшукову справу №86922005. Відомості про притягнення його до кримінальної та адміністративної відповідальності, перетину ним державного кордону України відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Погашення судимості при застосуванні ст.75 КК України настає, якщо протягом іспитового строку засуджений не вчинить нового кримінального правопорушення та якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване на інших підставах, передбачених законом, або суд не направить засудженого для відбування призначеного покарання відповідно до ч.2 ст.78 КК України, що узгоджується із п.1 ст.89 КК України, відповідно до якої, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення.

Вищевказані обставини у даному провадженні не встановлені, іспитовий строк відповідно до положень ст. 165 КВК України закінчився 26.01.2023 року, тому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, орган пробації звернувся до суду із поданням про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, при цьому із поданням про направлення засудженого для відбування покарання не звертався.

За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити клопотання органу пробації та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 78, ст.75 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника подання начальника Центрального районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.01.2022 року, у зв`язку із закінчення іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1