Справа № 761/407/24
Провадження № 1-кс/761/1030/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001567 від 25.09.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування на вилучені речі за адресою: АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон Iphone 14 Pro Max, Imei (1) НОМЕР_1 , Imei (2) НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 ; блокнот жовтого кольору з рукописними написами.

Мотивуючи клопотання прокурор зазначає, що 1 відділом 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001567 від 25.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 364 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження громадянка України «Ві» організувала незаконне переправлення осіб через державний кордон України за попередньою змовою з посадовими особами митниці, прикордонного загону, а саме: «Бо», «К», «З», «Г», «А», «Т», «С», «М», «Ко», «До», «Де», «Ко», «Ла», «Че», «Гу», «Кі», «Кл» та іншими особами серед яких громадянка ОСОБА_5 . Також посадові особи митниці та прикордонного загону зловживають службовим становищем з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

19.12.2023 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході проведення обшуку виявлено та вилучено речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а саме належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : мобільний телефон Iphone 14 Pro Max, Imei (1) НОМЕР_1 , Imei (2) НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 ; блокнот жовтого кольору з рукописними написами.

Постановою слідчого вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Існує необхідність у проведенні комп`ютерно-технічної експертизи з метою отримання доступу до наявної інформації з подальшим всебічним її дослідженням, у тому числі для доведення зв`язків осіб та їх спілкування з приводу обставин незаконного переправлення осіб через державний кордон України. Водночас, на мобільному терміналі можуть міститися фотознімки документів осіб, яких незаконно переправляли через державний кордон України тощо. Крім того, блокнот у якому містяться чорнові записи щодо обставин, які досліджуються у кримінальному провадженні, які виконані ОСОБА_4 необхідні для призначення в подальшому почеркознавчої експертизи.

Прокурор в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання. Надано заяву про розгляд клопотання без участі прокурора, клопотання просить задовольнити. Долучив копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяв, клопотань не надійшло.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про наступне.

З матеріалів клопотання вбачається, що 1 відділом 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001567 від 25.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 364 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється Офісом Генерального прокурора.

Як встановлено в судовому засіданні, органом досудового розслідування досліджуються обставини щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України за попередньою змовою з посадовими особами митниці, прикордонного загону.

В ході досудового розслідування встановлено, що серед осіб, які задіяні до схеми вчинення кримінального правопорушення залучений працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Органом досудового розслідування 19.12.2023 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено майно, що є предметом розгляду даного клопотання.

Постановою слідчого від 20.12.2023 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001567 від 25.09.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Щодо постанови слідчого від 20.12.2023 про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні №0001567 від 25.09.2023 мобільного телефону, то слід зазначити, що в цій постанові слідчий не навів обґрунтованих даних, які б безсумнівно вказували, що зазначене майно, відповідно до ст. 98 КПК України, має реальні ознаки речового доказу. Також зазначені обставини не підтверджено і матеріалами долученими до клопотання.

Крім того, як вбачається з ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2023 щодо надання дозволу на проведення обшуку, дозвіл на вилучення мобільного телефону не надавався ухвалою слідчого судді.

У ч. 2 ст. 168 КПК України зазначено, що тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 236 КПК України, якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку.

Таким чином, прокурором у клопотанні не доведе необхідності арешту мобільного телефону на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Однак, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що блокнот жовтого кольору з рукописними написами може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання.

Керуючись вимогами ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання, -задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001567 від 25.09.2023 із забороною відчуження, розпорядження та користування на вилучений за адресою: м. Чернівці, вул. Олега Кошового, буд. 23-А блокнот жовтого кольору з рукописними написами.

У задоволенні інших вимог, - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1