Справа № 279/3969/23
В И Р О К

Іменем України

04 грудня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінград РФ, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ст. ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК),

в с т а н о в и в:

30 квітня 2023 року близько 12 год. 30 хв. на відрізку автодороги "Коростень-Білошиці" між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які перебували у стані сп`яніння, виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_5 потягнув ОСОБА_7 за верхній одяг, і вони вдвох впали на землю. ОСОБА_5 сів зверху на тулуб ОСОБА_7 , який лежав на спині, дістав зі своєї кишені уламок ножа з довжиною леза 1 см, яким наніс ОСОБА_7 два удари в область шиї, спричинивши йому такими діями легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді садна хвилястої форми по задній поверхні шиї ліворуч та рани лінійної форми по передній поверхні шиї зліва в середній та нижній третях.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав частково та показав, що того дня перед подією він вжив приблизно 0,5 л горілки, проте почував себе добре, обставини справи пам`ятає. В обідній час йшов по дорозі у напрямку м. Коростень, по дорозі зустрів раніше незнайомого ОСОБА_7 , який вів велосипед і також перебував у стані сп`яніння. ОСОБА_7 кинув велосипед та запропонував обвинуваченому розпити алкогольні напої, про те він відмовився, через що між ними почалася сварка та бійка, під час якої вони перейшли на іншій бік дороги, а потім, зчепившись, впали на траву, при цьому обвинувачений впав обличчям вниз, а потерпілий насів на нього зверху та почав наносити обвинуваченому удари. Тоді обвинувачений вихопив з кишені штанів уламок ножа і, викрутившись, наніс ним ОСОБА_7 два удари, як з`ясувалось згодом, в шию, хоча спеціально в шию він не цілив. Побачивши, що у ОСОБА_7 з шиї пішла кров, обвинувачений руками допомагав йому затискати рану, щоб зупинити кровотечу, а після цього пішов по дорозі, проте його наздогнав якійсь чоловік, з яким вони повернулись до місця події, після чого до місця події прибули поліцейські, та обвинуваченого було затримано. Вину у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому не заперечував, проте категорично заперечив інкримінований умисел на його вбивство, оскільки удари наносив уламком ножа з лезом довжиною близько 1 см, який використовує для виготовлення грузила, спеціально у шию попасти не хотів.

Потерпілий ОСОБА_7 давати показання відмовився.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджено усі надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з яких оцінено з точки зору допустимості, належності й достовірності.

Свідок ОСОБА_8 показав, що того дня він їхав на власному автомобілі із дружиною зі сторони с. Білошиці у напрямку м. Коростеня та на дорозі біля правого по ходу руху узбіччя побачив велосипед, який лежав на дорозі, а на іншому узбіччі дороги біля дерева побачив незнайомих чоловіків, при цьому один лежав на спині на траві, а інший сидів на ньому, тримаючи його руками за одяг біля грудей. Свідок з дружиною вийшли з машини та підійшли до цих чоловіків. Побачивши свідка, той з чоловіків, що сидів на іншому, підвівся та почав тікати, а інший просив по допомогу, в нього з шиї йшла кров. Свідок побіг за чоловіком, що тікав, а дружина залишилась біля потерпілого і викликала швидку допомогу. Свідок наздогнав чоловіка та разом із ним повернувся до місця, де перебували дружина свідка та потерпілий. При цьому затриманий чоловік поводився неадекватно, був сильно п`яний, на питання не відповідав, а мукав. Також свідок бачив у цього чоловіка на долонях кров. На місці події у траві свідок бачив ніж, проте свідок не бачив, щоб обвинувачений щось ним робив в той момент, коли сидів на потерпілому, рівно як і того, щоб обвинувачений його душив. На місці дочекались поліцію та швидку.

Під час слідчого експерименту, проведеного 19.05.2023, свідок ОСОБА_8 на місці продемонстрував і відтворив обставини події, які відповідають його показанням, наданим суду (т. 1 а.с. 166-168).

Свідок ОСОБА_9 (дружина свідка ОСОБА_8 ) надала суду фактично аналогічні за змістом показання.

Свідок ОСОБА_10 (фельдшер) показала, що вона виїхала на виклик швидкої медичної допомоги. Коли прибули на місце, побачила на узбіччі чоловіка із різаною раною передньої частини шиї, проте ця рана не була небезпечною для життя чи здоров`я потерпілого, оскільки головних судин ця рана не зачепила. Потерпілий пояснив, що йшов з риболовлі, зустрів незнайомця, з яким посварилися, той його вдарив та повалив на землю, а потім вдарив ножем. На місці події також лежав інший чоловік, який зі слів присутніх свідків наніс удар ножем потерпілому. Останньому було надано медичну допомогу та госпіталізовано.

Свідок ОСОБА_11 показав, що того дня він разом із поліцейським ОСОБА_12 здійснював добове чергування. Близько 12 год. 30 хв. отримали виклик, що виявлено людину з раною шиї. Прибувши на місце події побачили медичних працівників ШМД, які надавали потерпілому допомогу, у якого була різана рана шиї. Недалеко від місця події перебував чоловік, у якого на руках були плями крові. В траві неподалік було виявлено уламок ножа, а на дорозі лежав велосипед, на кермі якого лежав пакет. На місці обвинувачений пояснював, що потерпілий образив його сім`ю, а потерпілий - що обвинувачений хотів заволодіти його велосипедом. У обидвох були явні ознаки алкогольного сп`яніння. На місці також були присутні свідки події, які затримали обвинуваченого та викликали швидку допомогу. Було викликано слідчо-оперативну групу.

Свідок ОСОБА_12 , надав аналогічні по суті показання, уточнивши, що у потерпілого та підозрюваного були явними ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини роту, незв`язана мова, і ступінь їх сп`яніння був настільки сильний, що вони не могли пояснити, з чого почався конфлікт між ними.

На відеозаписі з бодікамери поліцейського ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 213-214) зафіксовано, як після надання медичної допомоги на місці події потерпілому ОСОБА_7 його було поміщено в автомобіль ШМД, а також поліцейським проведено поверхневу перевірку ОСОБА_5 , який лежав на траві на узбіччі дороги із заведеними за спину руками у кайданках, пояснював, що ані вбивати потерпілого, ані заволодіти його велосипедом не бажав.

Свідок ОСОБА_13 (лікар-травматолог) показав, що 30 квітня цього року до Коростенської ЦМЛ, де в той час чергував свідок, автомобілем ШМД було доставлено ОСОБА_7 з різаною раною шиї. Оскільки у потерпілого було пошкоджено м`язи шиї, його було госпіталізовано до хірургічного відділення.

Згідно із рапортами помічника чергового Коростенського районного управління поліції 30.04.2023 о 12:35 та о 14:27 надійшли повідомлення зі служби 102 про те, що в цей же день о 12:35 від ОСОБА_14 надійшло повідомлення про виявлення пораненого чоловіка, а о 14:22 надійшло повідомлення від лікаря травмпункту Коростенської ЦМЛ про надання меддопомоги ОСОБА_7 , який поступив з різаною раною шиї (т. 1 а.с. 129-130).

У цей же день оглянуто місце події - частину ділянки дороги в адміністративних межах м. Коростеня. На місці огляду знаходився ОСОБА_5 в кайданках, на футболці та на внутрішніх сторонах обох долонь якого виявлені плями речовини бурого кольору. Справа від ОСОБА_5 в траві виявлено уламок ножа, поруч із яким на грунті виявлено плями речовини бурого кольору. На дорозі виявлено велосипед марки «ARDIS» (т. 1 а.с. 131-137, 141-145). Виявлений під час огляду місця події уламок ножа має загальну довжину 11,5 см, довжину та ширину леза (клинка) 1 та 2 см відповідно (т. 1 а.с. 146). На клинку уламку ножа знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_7 , а також будь-якої особи з антигеном В за ізосерологічною системою АВ0, якою може бути й обвинувачений (т. 1 а.с. 197-199, 241-243, 189). У змиві з плями на грунті та вирізках з футболки ОСОБА_5 виявлено кров людини, яка може походити від ОСОБА_7 . В змивах з рук ОСОБА_5 виявлено кров людини, проте встановити її групову приналежність не вдалось (т. 1 а.с. 165, 187, 202-204, 208-211). В піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_5 крові не знайдено, знайдено епітеліальні клітини, які можуть походити як від самого ОСОБА_5 , так і від ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 192-194).

30.04.2023 від ОСОБА_7 прийнято заяву про нанесення йому того ж дня близько 12 години невідомим удару ножем та спричинення тим самим тілесних ушкоджень (т. 1 а.с. 147).

Під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_7 показав та продемонстрував, як він йшов по дорозі у напрямку с. Білошиці та вів велосипед, був трохи випивший. Назустріч йому йшов незнайомий, який підійшов до потерпілого. Це невідомий був п`яний, між ними почалася сварка, під час якої невідомий почав спочатку тягнути за велосипеда, а потім вони впали на траву, і коли потерпілий лежав на спині, невідомий наніс йому два удари ножем у шию, потерпілий відбивався, а потім під`їхав автомобіль, з якого вийшли чоловік з жінкою, тоді невідомий почав тікати, проте був затриманий (т. 1 а.с. 148-150).

Згідно із довідкою № 1981 ОСОБА_7 30.04.2023 о 13:05 було надано медичну допомогу з приводу різаної рани ділянки шиї зліва з пошкодженням грудинно-ключичного сосцевидного м`язу. В крові виявлено алкоголь в концентрації 1,0 проміле (том 1 а.с. 155).

Під час судово-медичного дослідження у ОСОБА_7 виявлено садна хвилястої форми по задній поверхні шиї ліворуч та ушиту різану рану шиї лінійної форми по передній поверхні шиї зліва в середній і нижній третях, яка утворилась від двократної дії гострого предмету з ріжучими властивостями, можливо 30.04.2023 близько 12:30, відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я (висновки експерта від 2.05.2023 № 117, від 12.05.2023 № 123, т. 1 а.с. 176-177, 179-180). Згідно із висновком експерта від 19.06.2023 № 170 (т. 1 а.с. 159-162, 183-185) різана рана на шиї потерпілого ОСОБА_7 могла утворитись внаслідок застосування (нанесення ударів) уламком кухонного ножа, вилученого під час огляду місця події, та за обставин, які продемонстрував потерпілий під час слідчого експерименту. Як вбачається з дослідницької частини висновку, згідно із історією хвороби № 5233/563 ОСОБА_7 вказана колото-різана рана є непроникаючою.

Згідно із довідкою № 623 від 30.04.2023 травмпункту Коростеньскої ЦМЛ в цей день було оглянуто ОСОБА_5 , в якого тілесних ушкоджень не виявлено, встановлено стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Алконт» (1,4 проміле) (т. 1 а.с. 220а).

ОСОБА_5 в період вчинення інкримінованого діяння та на час проведення експертизи виявляв клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок зловживання алкогольними напоями, стан компенсації (F10.71 МКХ-10). Здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 1 а.с. 172-173).

Разом із цим суд відкидає як неналежні відомості витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (т. 1 а.с. 127-128), оскільки цей витяг не містить фактичних даних щодо обставин кримінального провадження, а лише фіксує внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Крім того суд відкидає як неналежні відомості протоколу затримання ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 228-283), оскільки вони не містить інформації про обставини, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.

Оцінюючи сукупність вищенаведених доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд дійшов наступного.

Заподіяння ОСОБА_5 30.04.2023 біля автодороги «Коростень-Білошиці» ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я у вигляді садна та різаної рани шиї шляхом нанесення двох ударів уламком ножа підтверджується сукупністю усіх вищенаведених доказів та не заперечується стороною захисту. Обвинувачений показав, що наніс потерпілому ці удари, коли той знаходився зверху на обвинуваченому, який лежав на землі обличчям донизу, викрутившись при цьому. Нанесення двох ударів майже в одне і те саме місце на шиї потерпілому обвинуваченим, який перебував спиною до потерпілого, отже, не бачив місця, куди наносяться удари, уявляється суду малоймовірним та суперечить усім дослідженим судом доказам, зокрема, відомостям слідчого експерименту з потерпілим, відповідно до яких саме обвинувачений сидів на потерпілому в момент нанесення йому ударів уламком ножа, а також показанням свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що саме обвинувачений сидів на потерпілому та трусив його за куртку. А тому суд вважає встановленим спричинення обвинуваченим потерпілому ОСОБА_7 вищевказаних тілесних ушкоджень за обставин, вказаних останнім під час слідчого експерименту.

Разом із цим стороною обвинувачення ОСОБА_5 було інкриміновано замах на умисне вбивство ОСОБА_7 за вищевказаних обставин, яке він не зміг довести до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як його дії були припинені сторонніми особами. Сторона обвинувачення обґрунтовувала наявність у ОСОБА_5 умислу на вбивство ОСОБА_7 тим, що він, бажаючи смерті останньому, наніс йому два удари уламком ножа в область життєво-важливого органу - шиї, де знаходяться великі кровоносні судини та гортань, а завершити задумане йому завадили свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Однак діяння обвинуваченого стороною обвинувачення було кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 , ч. 1 ст. 115 КК як закінчений замах на умисне вбивство, тобто коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, хоча з встановлених стороною обвинувачення обставин вбачалось, що ОСОБА_5 вчинив незакінчений (так званий перерваний) замах на вбивство ОСОБА_7 , оскільки завершити почате йому завадили сторонні особи, тобто він не встиг виконати всі необхідні дії для вбивства потерпілого.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 15 КК замах на кримінальне правопорушення може бути вчинено лише з прямим умислом, коли особа не лише передбачала суспільно небезпечні наслідки, а й бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК). Якщо ж особа лише свідомо припускала настання таких наслідків, діяння вважається вчиненим з непрямим умислом (ч. 3 ст. 24 КК), що виключає відповідальність за замах на кримінальне правопорушення, а особа несе відповідальність за спричинення суспільно небезпечних наслідків, що настали. Таку ж правову позицію виклав Верховний Суд у постанові від 12.01.2022 у справі № 640/20173/18, висновки якого з питань застосування норм закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь обов`язково враховуються при ухваленні вироку (ч. 6 ст. 368 Кримінального процесуального кодексу України, далі - КПК).

Прямий та непрямий умисел відрізняються не лише вольовою ознакою: при прямому умислі особа бажає настання суспільно-небезпечних наслідків, при непрямому - хоча і не бажає, але свідомо припускає їх настання (ставиться до них байдуже). Ці два види умислу також відрізняються за складовою інтелектуальної ознаки - передбачення можливості настання суспільно-небезпечних наслідків: при прямому умислі особа усвідомлює певні конкретні наслідки своїх дій (бездіяльності), а також передбачає, що від її дій (бездіяльності) ці наслідки настануть неминуче; при непрямому умислі особа передбачає, що такі наслідки можуть як настати, так і не настати, але байдуже ставиться до цього питання.

Питання про наявність чи відсутність умислу на вбивство необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного й потерпілого, що передувала події, їхні стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій (постанова Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 681/742/19, п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду від 7.02.2003 № 2 «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи»).

Щодо доводу сторони обвинувачення про те, що про умисел обвинуваченого на вбивство ОСОБА_7 свідчить нанесення двох ударів уламком ножа у життєво-важливий орган - шию, суд виходить із того, що при нанесенні цих ударів обвинувачений усвідомлював, що наносить їх уламком ножа з довжиною леза 1 см (використовував цей уламок при виготовленні грузил для риболовлі), а тому нанесення ударів таким знаряддям хоч і в область шиї не неминуче призводило до смерті особи, хоча такий суспільно-небезпечний наслідок також був можливий. Жоден з вищевказаних висновків судово-медичних експертиз не містить відомостей про те, що спричинені ОСОБА_5 . ОСОБА_7 тілесні ушкодження були небезпечні для його життя в момент заподіяння. Крім того, сукупність досліджених судом доказів не свідчить про бажання обвинуваченого настання смерті ОСОБА_7 . Зокрема, після нанесення двох ударів уламком ножа обвинувачений сам припинив їх нанесення, що підтверджується як його показаннями, так і відомостями слідчого експерименту з потерпілим, а також показаннями свідка ОСОБА_8 , який не бачив, щоб обвинувачений взагалі наносив удари потерпілому, або тримав ніж у руках. Після нанесення цих двох ударів уламком ножа обвинувачений ніяких дій, спрямованих на заподіяння смерті потерпілому, не вчиняв, хоча бачив, що той є живим, оскільки чинив опір. Тому суд не може розцінювати дії обвинуваченого як такі, які він нібито вважав достатніми для заподіяння смерті потерпілого, а тому кваліфікація діяння обвинуваченого як закінчений замах на вбивство є безпідставною. Не може суд розцінювати вищевказані дії обвинуваченого й як замах з непридатним знаряддям, оскільки він знав характеристики уламка ножа, який явно не призначений для нанесення тілесних ушкоджень, і заподіяння смерті таким уламком ножа не є неминучим.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при нанесенні потерпілому за вищевказаних обставин двох ударів уламком ножа в шию ОСОБА_5 діяв з непрямим умислом і за умови настання смерті ОСОБА_7 відповідав би за його умисне вбивство. Проте, виходячи з вищевикладених положень КК та правових позицій Верховного Суду, ОСОБА_5 має відповідати за наслідки, які фактично настали внаслідок його діяння. У зв`язку з цим суд перекваліфіковує діяння обвинуваченого з ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК на ч. 2 ст. 125 КК і кваліфікує його як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, обвинуваченому ставилось у вину нанесення ОСОБА_7 на початку конфлікту із ним удару рукою в обличчя. Проте жодним з досліджених доказів цю обставину не підтверджено, а тому суд виключає її з обвинувачення ОСОБА_5 , яке вважає доведеним.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК враховує, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, є умисним кримінальним проступком.

Обвинувачений ОСОБА_5 несудимий, неодружений, офіційно непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, не встановлено. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд на підставі п. 13 ч. 1 ст. 67 КК визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки, думку суду, ця обставина істотно вплинула на формування у обвинуваченого умислу на вчинення вищевказаного діяння. Разом із цим суд не враховує як таку обставину зазначену у обвинувальному акті вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, оскільки доказів того, що під час вчинення вищевказаного діяння обвинуваченому було відомо про похилий вік ОСОБА_7 (62 роки), а зовнішність потерпілого також явно не свідчила про таку його характеристику.

Враховуючи наведене, особу обвинуваченого, позицію потерпілого, який жодних претензій до обвинуваченого не висував, відсутність пом`якшуючих та наявність однієї обтяжуючої покарання обставини, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, буде арешт на строк у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК.

Даних про процесуальні витрати матеріали кримінального провадження не містять.

Арешт, накладений на речові докази по справі, на підставі ст. 174 КПК підлягає скасуванню, а самі речові докази - поверненню власникам, за виключенням тих, які підлягають знищенню, а також тих, що підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження.

Зважаючи на прийняте рішення стосовно покарання, суд вважає за необхідне скасувати раніше обраний обвинуваченому запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК, та призначити йому покарання у виді арешту на строк п`ять місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в цей строк строк його попереднього ув`язнення, починаючи з дня його затримання 30.04.2023 і до звільнення з під варти 20.10.2023 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту, і вважати його таким, що повністю відбув призначене покарання.

Обраний раніше ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 1.05.2023 на вилучені під час огляду місця події уламок кухонного ножа, футболку ОСОБА_5 , велосипед, а також вилучений під час особистого обшуку ОСОБА_5 мобільний телефон марки AST Q, скасувати.

Після набрання вироком законної сили уламок кухонного ножа, змив на аплікатор з плям речовини бурого кольору, змиви з рук ОСОБА_5 , змив з ручок велосипеду, зразки крові ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_5 , його дактилокарту - знищити, медичну картку № 5233/563 стаціонарного хворого ОСОБА_7 - повернути до Коростенської центральної міської лікарні, мобільний телефон марки "ASTQ" без сім-карти та футболку - повернути ОСОБА_5 , велосипед зеленого кольору повернути ОСОБА_7 . Оптичні носії інформації (DVD-R диски) та довідку з травмпункту Коростеньської ЦМЛ № 1981 від 30.04.2023 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому не пізніше наступного дня після ухвалення. Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1