У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про передачу арештованого майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 від 17.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч.1 ст.438 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000192, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 438КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що під час окупації військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації м. Буча пропав безвісти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав за адресо ю: АДРЕСА_1 , в останнє виходив на зв`язок із сестрою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після деокупації м. Буча сусіди ОСОБА_5 повідомили родичам, що на початку березня 2022 року військовослужбовці збройних сил російської федерації цілеспрямовано прийшли до будинку ОСОБА_5 та забрали його і відвели у невідомому напрямку.

Поряд із цим, на початку березня 2022 року онучці ОСОБА_5 - ОСОБА_7 в месенджері «Телеграм» вперше написав смс-повідомлення громадянин Республіки Австрія ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), уродженець Республіки Чечня (товариш та бізнес-партнер ОСОБА_5 ), який останній раз приїжджав до ОСОБА_5 на декілька днів з робочим візитом орієнтовно у 2020 році. Зміст повідомлення зводився до питання, чи знає ОСОБА_7 , де знаходиться ОСОБА_5 , коли востаннє вона з ним спілкувалася, на що ОСОБА_7 йому відповіла, що вона не обізнана з місцезнаходженням ОСОБА_5 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 є засновником та директором ТОВ «Біополіс-ІХТ», офісне приміщення якого розташовано за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 14-В.

09.05.2022, з метою отримання відомостей про місцезнаходження ОСОБА_5 , ОСОБА_7 зі своїм знайомим приїхала в офіс ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2

Під час перебування, одним із орендарів візит ОСОБА_7 було знято на камеру телефону.

В подальшому, у месенджер WhatsApp ОСОБА_7 отримала повідомлення від ОСОБА_10 з питанням чи була вона сьогодні в офісі ОСОБА_5 , і що вона там шукала. Також, ОСОБА_11 повідомив, щоб сім`я ОСОБА_7 не хвилювалась за ОСОБА_5 , оскільки він живий і перебуває на лікуванні, проте місця перебування не вказав.

15/05/2022 у месенджері WhatsApp мамі ОСОБА_12 надійшло повідомлення з невідомого їй номеру ОСОБА_13 , нібито від імені ОСОБА_5 , в якому останній запитував маму ОСОБА_7 , що ОСОБА_7 робила в його офісі.

Коли ОСОБА_7 зателефонувала на цей номер, трубку ніхто не взяв. Після того, ОСОБА_7 написала повідомлення на вказний номер з проханням повідомити хто пише, чи це дійсно ОСОБА_5 , де він перебуває, що з ним, тощо. Однак, у відповідь ОСОБА_7 отримала погрози від нібито ОСОБА_14 щоб остання не відвідувала офіс, і лишила його в спокої.

В подальшому, на початку червня 2022 року, до бабусі ОСОБА_7 з номеру ОСОБА_5 надійшов дзвінок, але взявши трубку почула голос жінки, яка представилась ОСОБА_15 .

Так, остання під час розмови розпитувала бабусю ОСОБА_7 в яких родинних зв`язках вона перебуває з ОСОБА_5 , які стосунки підтримували, як часто спілкувалися. На питання бабусі, хто така ОСОБА_15 і чому вона телефонує саме до неї, співрозмовниця відповіла, що номер бабусі був останнім в телефонних дзвінках ОСОБА_5 , і що вона є його хорошою знайомою з м. Києва. Також, остання сказала російською мовою, щоб бабуся «не переживала за ОСОБА_16 , - він живий і лікується в свого друга ОСОБА_17 ».

18.07.2022 в соціальній мережі фейсбук від ОСОБА_18 з`явилось повідомлення на сторінці ОСОБА_5 про те, що він вже не перебуває у реанімації, де саме він і що з ним їй не відомо.

27.07.2022 ОСОБА_19 в соціальній мережі фейсбук написала, що ОСОБА_5 довгий час катували у м. Буча Київської області, нормально не лікували в Республіці Білорусії. На даний момент ОСОБА_5 лікується в Австрії, в свого друга ОСОБА_17 , який перевіз його через Червоний Хрест . Під цим постом знаходиться коментар від користувача ОСОБА_21 про те, що ОСОБА_5 передає всім привіт, з приводу апаратів ІХТ та їх сервісу звертатись особисто до нього ( ОСОБА_21 ).

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 більше ніж півроку не виходить на зв`язок з близькими родичами, однак невідомі особи та користувачі у соціальних мережах представляються від його імені ОСОБА_5 , а також погрожували від його імені своїм близьким родичам, є підозри вважати, що вказані особи мають на меті заволодіти нерухомим майном, яке на праві власності належить ОСОБА_5 та його бізнесом.

В ході здійснення досудового розслідування допитано як свідка ОСОБА_22 , яка повідомила, що у неї наявна фотокопія заповіту від 08.05.2020, посвідченого приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу ОСОБА_23 зареєстрованим в реєстрі за № 570 нотаріальний бланк НОІ 998352, яким ОСОБА_5 заповів ОСОБА_22 все наявне у нього майно. Зі слів ОСОБА_22 про наявність вказаного заповіту їй повідомив громадянин Республіки Австрія ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), уродженець Республіки Чечня, товариш та бізнес-партнер ОСОБА_5 , який і скинув останній фотокопію вказаного заповіту. Крім того, ОСОБА_22 повідомила, що не перебуває в родинних зв`язках з ОСОБА_5 , однак вони підтримували близькі дружні відносини.

В подальшому в ході здійснення досудового розслідування отримано інформацію про ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання телекомунікацій (абонентський номер SIM-картки, IMEI), які перебували у зоні дії базових станцій, що обслуговували номери телефонів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 . Якими користувався ОСОБА_5 , у період з 15.03.2020 по 01.03.2023. За результатом огляду отриманої інформації встановлено, що ОСОБА_5 , який використовував вказані номери мобільних телефонів 08.05.2020 не перебували у зоні дії базових станцій, які розташовані у місті Києві.

Однак, у заповіті, посвідченому приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу ОСОБА_23 зареєстрованим в реєстрі за № 570 нотаріальний бланк НОІ 998352, зазначено місце складання місто Київ.

Крім того, в ході здійснення досудового розслідування проведено тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні ДП «НАІС». За результатом проведення огляду вилученої інформації встановлено, що 08.05.2020 приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу ОСОБА_23 посвідчено заповіт складений ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказаний заповіт зареєстрований в реєстрі за № 570 на нотаріальному бланку НОІ 998352.

В той же час, 20.07.2022, нотаріусом Магдалинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_25 внесено зміни до Спадкового реєстру, а саме «Виправлення (редагування) заповіту» зареєстрованого в реєстрі за № 570 на нотаріальному бланку НОІ 998352, а саме в графі «Заповідач» замість ОСОБА_26 виправлено на ОСОБА_27 .

Проведеними обшуками за місцями здійснення професійної діяльності ОСОБА_23 та ОСОБА_25 , встановлено, що приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу ОСОБА_23 посвідчено заповіт складений ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказаний заповіт зареєстрований в реєстрі за № 570 на нотаріальному бланку НОІ 998352, 20.07.2022 нотаріусом Магдалинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_25 жодних нотаріальних дій не проводилося.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що за ОСОБА_5 зареєстровано майно за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Представник власника арештованого майна у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, наполягаючи на тому, що кримінальне провадження порушене безпідставно. Зазначили, що підстав для передачі частину офісу ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 в літ. в в управління АРМА немає ніяких, управління комплексом здійснюється ефективним менеджментом, а арешт, який накладений ухвалою слідчого судді передбачає лише заборону відчуження вказаних об`єктів. Відтак, володіння і користування віднесене до повноваження власника, жодних заборон до цих правомочностей не застосовано, а тому у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, надходить до наступного висновку.

Статтею 24 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції» від 18.10.2006, визначено, що без шкоди для положень ст. 23 цієї Конвенції кожна Держава-учасниця розглядає можливість вжиття таких законодавчих та інших заходів, які можуть бути необхідними для визнання будь-якого умисно вчиненого злочину, передбаченого цією Конвенцією, злочином, без участі у вчиненні таких злочинів, приховання або безперервного утримання майна, якщо відповідній особі відомо, що таке майно здобуте в результаті будь-якого зі злочинів, що визначений цією Конвенцією.

Згідно із положеннями ст. 31 Конвенції, кожна Держава-учасниця вживає, максимальною мірою, можливою в рамках її внутрішньої правової системи, таких заходів, які можуть бути необхідними для забезпечення можливої конфіскації доходів від злочинів, що визначені цією Конвенцією, або майна, вартість якого відповідає вартості таких доходів.

Також кожна Держава-учасниця вживає таких заходів, які можуть бути необхідними для забезпечення можливості виявлення, відстеження, заморожування або арешту будь-чого з переліченого в ч. 1 цієї статті з метою подальшої конфіскації, а також вживає, відповідно до її внутрішнього права, таких законодавчих та інших заходів, які можуть бути необхідними для управління компетентними органами замороженим, арештованим або конфіскованим майном, зазначеним у ч. 1 і 2 цієї статті.

Відповідно до абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Таким чином, виходячи із приписів ч. 6 ст. 100 КПК України вирішенню питання про передачу речового доказу в управління АРМА слідчим суддею має передувати попереднє звернення з цього приводу до власника майна.

Так, використання законодавцем в ч. 6 ст. 100 КПК України словосполучення «передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді» чітко вказує на те, що визначення порядку зберігання речових доказів слідчим суддею може здійснюватися виключно за відсутності згоди власника майна, а отже до подання відповідного клопотання на вирішення слідчого судді органом досудового розслідування мають бути вжиті заходи, спрямовані на отримання згоди власника майна щодо передачі його майна в управління АРМА чи з`ясування його думки.

Разом з цим, всупереч вказаним нормативним приписам, органом досудового розслідування не вжито жодних заходів, спрямованих на отримання згоди власників майна, що було підтверджено в ході судового розгляду.

Згідно із вимогами ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» управління активами - це діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні.

Статтею 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачено, що управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості.

Норми статей 19, 20, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» встановлюють правові механізми управління арештованими у кримінальному провадженні активами (грошовими коштами, банківськими металами, рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами), сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

При цьому, вказаний граничний розмір має дотримуватися відносно кожного об`єкта нерухомого майна, оскільки об`єкти нерухомого майна відповідно до положень ст.184 ЦК України є речами, визначеними індивідуальними ознаками. З урахуванням вказаного, їх об`єднання у якості єдиного речового доказу для цілей визначення сукупної вартості є невірним, оскільки вони належать різним фізичним та юридичним особам, набуті ними у різний час, за різних обставин, за рахунок різних джерел тощо.

В свою чергу, визначення ринкової вартості об`єкта нерухомого майна - це діяльність, яка відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» може здійснюватися виключно суб`єктами оціночної діяльності, які повинні мати спеціальні знання та отримати відповідний сертифікат оцінювача.

Таким чином, обов`язковою умовою для вирішення питання про передачу того чи іншого нерухомого майна в управління АРМА є встановлення його ринкової вартості суб`єктом оціночної діяльності.

Разом з цим, матеріали клопотання не містять жодного письмового доказу щодо визначення вартості об`єктів нерухомого майна, а отже умова щодо обов`язкового перевищення 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не доведена слідчим належними доказами.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 19 цього Закону, АРМА здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами.

Використання законодавцем у наведеній фразі «із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами» не тільки сурядного єднального сполучника «та», але й сурядного розділового сполучника «або» вказує на те, що встановлення заборони користування активами є обов`язковим для здійснення управління ними АРМА.

В свою чергу, згідно із положеннями ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Таким чином, виключно під час вирішення питання про арешт майна слідчий суддя чи суд приймає рішення про застосування обмежень (позбавлень) таких прав власника чи володільця майна як права на відчуження майна; права на розпорядження майном; права на користування майном.

Отже, обов`язковою умовою для передачі майна в управління АРМА в порядку ст.100 КПК України є наявність чинного арешту такого майна з метою збереження речових доказів з обов`язковим встановленням заборони власнику користуватися цим майном, про що має бути окремо зазначено в резолютивній частині ухвали про арешт.

Ухвалою слідчою судді Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/18513/22 накладено арешт на будинок за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, враховуючи викладене, з огляду на те, що у клопотанні слідчого необґрунтовано основних умов та підстав для передачі майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів у відповідності до вимог ст. 19 Закону № 772-VIII, його клопотання задоволенню не підлягає, у зв`язку з відсутністю для цього правових підстав.

Керуючись ст. 100, 171-173 КПК України, ст.ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про передачу арештованого майна, а саме будинок який належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 від 17.08.2022 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 17 січня 2024 року о 17 год. 20 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1