КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 19 вересня 2023 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, під час проведення обшуку в житлі за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведеного у період часу з 07 год. 09 хв. до 10 год. 07 хв. 01.06.2023 на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від 24.05.2023 по справі № 757/20784/23-к, у кримінальному провадженні № 0000287 від 30.03.2023, власником якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

1) Предмети ззовні схожі на грошові кошти загальною сумою 18 100 (вісімнадцять тисяч сто) доларів США, 181 (сто вісімдесят одна) купюра номіналом по 100 (сто) доларів США кожна, серія та номер якої: HF81429081E, KL95836405D, FF49905675A, KK57957760A, KB12946369D, KB91839696G, HL34455569D, KB69374713R, DB22018184B, KC04107693A, KB63803345L, HJ24178168A, DC36138272A, AB09729784B, DH12600353A, KC26720330A, KB41900201R, PB19005703I, PH29821169B, PJ36964817A, LK74400653E, PE90693908C, PE90693902C, PD54262163A, LF49414422E, MB81927924E, LE96555787A, PK47552892D, PF66366723J, PF66313437J, PB19005704I, HK11848459C, HF80392489D, HK29287159B, HB21453064L, KK 75373127A, HL64433433D, AB39854849K, KB54782793F, KF49464613B, HA26337781B, FB40515144A, AB03319545B, CB73911121B, KE95519836A, HF0209306D, KB00488557Q, PL90545757D, PB19005774I, MF06544343F, LF17489932C, PE90693910C, PF09277874L, PF09277873L, PF60077177J, PF66366720J, PL88166111A, LL16634009A, LC39863381A, PF66366722J, PB55377231G, LB19604060K, KB70005005H, FL06147445A, KB44426940D, KB59691933J, HG48854364B, HB55374253N, HC43760693A, KB25755712I, KB52543450D, KB41344278L, FF89109785B, DF59965370A, KB61640612L, KD31788398B, KB61211995J, HB02546821L, PA14074239A, PF04491900G, PH29821203B, PB60337411B, PE90693909C, PB00454646M, PF09277859L, PF09277862L, PB19005701I, LL72842139E, PF71962863G, PF66366719J, PF66366733J, LB42816217H, PF01042384L, PF01042385L, PE01042390L, LE12185399C, PE14623913D, PE68230264D, LL17602543I, PF31008249J, PF31008254J, PE90693886C, LB76708789L, PB00454644M, MI01376140A, MB03739996R, PB00454640M, PB44939021I, PB44939026I, PH29821213B, PB190057002I, PB19005707I, PE07718475C, PF12111652F, PF7123037E, PH28821204B, PH29821202B, LG90379055A, LG63190660A, PE90693903C, PE90693907C, PB00454637M, HC65744683A, PF01042391L, MF18564581G, PE14623911D, PE14623912D, PE68230263D, LB50104216E, PF31008245J, MK67447086A, PF09277861L, LD41578924C, PB00454643M, ML23039862C, LB06348519A, PB00454641M, PB44939022I, PH29821215B, LL46150242G, PB19005714I, PB19005715I, PF12111631F, PF12111650F, LB33847323U, MB40438912F, PH29821211B, PL59988558D, PB73820777A, PE90693906C, PE90693904C, PB00454638M, PF01042336L, PB19005708I, PE14623914D, LL59582084F, LG97268769A, PA62690215A, PF31008251J, PE90693898C, LF77479437A, PB00454642M, LJ10192037B, LF29488411L, LB12133531J, PB44939019I, PB44939025I, PH29821214B, MH81234607A, PB19005760I, LB75600390L, PF12111653F, PF12111651F, PH29821205B, PH29821206B, PH29821212B, PF92725098C, PE90693901C, PE90693905C, PB00454645M, PB00454639M;

2) мобільний телефон марки Samsung, IMEI: НОМЕР_2 .

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на грошові кошти в розмірі 18 100,00 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США, та в цій частині постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що 20 червня 2023 року клопотання прокурора розглянуто без виклику власника майна, з копією оскаржуваної ухвали апелянт ознайомилася 17 серпня 2023 року в судовому засіданні під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого ГСУ ДБР, апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком 21 серпня 2023 року.

Апелянт зазначає, що обшук проведено за місцем її проживання у квартирі, яка орендується її сім`єю, в якій проживає вона ОСОБА_5 її чоловік ОСОБА_9 та малолітня дочка ОСОБА_11 .

Звертає увагу, що грошові кошти вилучено всупереч ухвалі слідчого судді, а вилучені грошові кошти отриманні апелянтом внаслідок продажі власної квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується нотаріально засвідченим договором купівлі-продажу квартири від 11 травня 2023 року та розпискою покупця ОСОБА_12 від 11 травня 2023 року.

Зауважує, що за час досудового розслідування ні вона ОСОБА_5 , ні її чоловік ОСОБА_9 не викликалися до органу досудового розслідування для допиту на предмет перевірки походження вилучених грошових коштів. Окрім того, ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні повідомлення про підозру не вручено.

На думку апелянта клопотання подано з порушенням вимог, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, та з порушенням територіальної юрисдикції, оскільки орган досудового розслідування фактично знаходиться в Шевченківському районі м. Києва.

Вважає, що слідчими суддею не перевірено правову підставу для накладення арешту та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, та не встановив достатність доказів на підтвердження підстав для накладення арешту з метою збереження речових доказів.

Заслухавши доповідь судді, доводи власника майна, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки, 20 червня 2023 року клопотання прокурора розглянуто без виклику власника майна, з копією оскаржуваної ухвали апелянт ознайомилася 17 серпня 2023 року в судовому засіданні під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого ГСУ ДБР, апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком 21 серпня 2023 року, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 30 березня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000287, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

Як зазначено у клопотанні прокурора, в період з 2022 року по теперішній час, на території лісових господарств розташованих в межах адміністративних кордонів Житомирської області, службові особи Державного агентства лісових ресурсів України, Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» та його філій діючи за попередньою змовою зі службовими особами суб`єктів господарювання, діючи умисно, з метою отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, забезпечують здійснення незаконної порубки дерев у лісах та інших лісових насадженнях, а також перевезення, зберігання та збут незаконно зрубаних дерев, внаслідок чого інтересам держави спричинено тяжких наслідків.

Досудовим розслідуванням встановлено, до протиправної діяльності причетні службові особи Центрального міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, філії «Білокоровицьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» та суб`єктів господарської діяльності, зокрема фізичних осіб підприємців та юридичних осіб, що здійснюють лісопереробну діяльність.

01 червня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року, проведено обшук в житлі за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що на даний час обіймає посаду головного інженера філії «Ємільчинське лісове господарство» ДСГП «Ліси України», проте маючи тісні неформальні зв`язки з працівниками філії «Білокоровицьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України» (до січня 2023 року обіймав посаду головного інженера вказаного лісового господарства), який фактично здійснює контроль за діяльністю щодо реалізації незаконно порубаних дерев та розподілу незаконно отримання грошових коштів.

Під час проведення обшуку, крім іншого, виявлено та вилучено речі,

які частково не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл

на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та які не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

02 червня 2023 року постановою слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_13 вилучені речі та грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000287.

02 червня 2023 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 поштовим зв`язком направив до Печерського районного суду м. Києва клопотання про накладення арешту на вилучене під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , майно, з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000287 про накладення арешту на майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження вказаного майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, наявні достатні підстави для арешту вказаного в клопотанні прокурора майна.

Крім того, вказане майно у даному кримінальному провадженні постановою слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_13 від 02 червня 2023 року визнано речовими доказами, відтак є предметом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права власника майна з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Доводи апелянта, що грошові кошти вилучено всупереч ухвалі слідчого судді необґрунтовані. Колегія суддів вважає, що дозвіл на відшукання та вилучення грошових коштів, слідчим суддею хоча і не надався, однак вони мають значення у кримінальному провадженні № 0000287, як речові докази.

Посилання апелянта, що клопотання прокурора подано із порушенням вимог, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, не заслуговують на увагу.

Як убачається з протоколу обшуку, який датовано 01 червня 2023 року, вказану процесуальну дію розпочато о 07 год. 09 хв. та закінчено о 10 год. 07 хв. того ж дня.

02 червня 2023 року прокурор поштовим зв`язком направив клопотання про арешт майна, що підтверджується копією конверту та трекінгом відправлення, який розміщено на ньому (а.с.107) , відтак прокурор звернувся до суду з клопотанням з дотриманням вимог ч. 5 ст. 171 КПК України.

Доводи апеляційної скарги, що клопотання подано з порушенням територіальної юрисдикції, оскільки орган досудового розслідування фактично знаходиться в Шевченківському районі міста Києва, не обґрунтовані.

Як вбачається із офіційного сайту Державного бюро розслідувань, вказаний орган має дві адреси, поштову адресу для листування та юридичну адресу. Зокрема, поштова адреса: АДРЕСА_3 , відноситься до Шевченківського району міста Києва, однак юридичною адресою органу досудового розслідування є м. Київ, вул. П. Мирного, що відноситься до Печерського району міста Києва.

Твердження апелянта, що грошові кошти отриманні внаслідок продажі власної квартири мають бути перевіренні органом досудового розслідування під час проведення досудового розслідування, з урахуванням обставин кримінального провадження.

Інші доводи на які посилається апелянт також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга ОСОБА_5 з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 757/24902/23-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_17

Провадження № 11сс/824/5510/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК