ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/5317/23

08.11.2023 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області обвинувальний акт з долученими до нього матеріалами у кримінальному провадженні за № 0001254 від 20.06.2023 року за яким обвинувачується:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Петрівка, Скадовського району Херсонської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, раніше не судимий.

у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Встановив:

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президенту України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку (Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 22 квітня 2022 року №2212-ІХ, внесеними Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, внесеними Указом від 15 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, внесеними Указом від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ (останнім продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб), який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку та востаннє Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, продовженим Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3057-IX від 02.05.202, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб та в останнє продовженим Указом Президента України від 27 липня 2023 року № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № № 3275-IX від 27.07.2023, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Так ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи в резерві Збройних Сил України та належним чином 13.06.2023 року у встановленому законом порядку повідомленим працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України №69-2022 від 24.02.2022 року, отримав бойову повістку про прибуття на 15 червня 2023 року на 07.00 год. до пункту відправки, відповідно до Указу Президента України №64-2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69-2022, в ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_3 15.06.2023 року не з`явився, і за таких обставин ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні та пояснив, що дійсно він перебуває в резерві Збройних Сил України як військовозобов`язаний, був повідомлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність з`явитися у певну дату та час у призовний пункт, проте у визначений день, прокинувшись з ранку вирішив не йти оскільки боявся за своє життя та здоров`я. З приводу введення в країні військового стану та загальної мобілізації був обізнаний. Зазначив, що поважних причин не з`являтися до пункту відправки у нього не було. Підтвердив те, що перебував в резерві ЗСУ.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, надані у ході судового слідства суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_3 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.336 КК України, та його дії правильно кваліфіковані за ознаками: ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За правилам ст.65 ч.2 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер, ступінь тяжкості, суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, проте не одружений, утриманців не має, тобто відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а також його особисте відношення до скоєного діяння.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачених ст.66 ч.1 п.1 КК України, суд відносить активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виразилось у тому, що він добровільно пояснив обставини вчиненого, а також щире каяття, яке виразилось у тому, що у судовому засіданні він виказав жаль з приводу вчиненого, зазначив про свою готовність проходити військову службу.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, оцінюючи у сукупності обставини, спосіб та мотивацію вчиненого злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, в ході досудового слідства сприяв розкриттю кримінального правопорушення та розкаявся в суді, його вік, відсутність міцних соціальних зв`язків, наявність двох пом`якшуючої обставини та відсутність обставин, які б покарання обтяжували, приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_3 під час судового провадження, з якої вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, критичне ставлення до своєї злочинної бездіяльності, разом із тим небажання виправити ситуацію, адже з 15 червня 2023 року до часу розгляду кримінального провадження судом, минуло більше чотирьох місяців, протягом яких обвинувачений так і не з`явився до ТЦК та СП, з приводу чого він в суді не заперечував, суд дійшов висновку, що обвинувачений свідомо та наполегливо продовжує ігнорувати виконання ним, як громадянином України, конституційного обов`язку по захисту держави.

Таким чином, на переконання суду, виправлення ОСОБА_3 не можливе без ізоляції його від суспільства, через що останньому слід призначити покарання у виді реального позбавлення волі, проте, із урахуванням встановлених судом двох обставини, що пом`якшують покарання, та відсутності обтяжуючих покарання обставин, у розмірі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті 336 КК України, застосувавши положення частини 1 статті 69 КК України.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді від 25.07.2023 року був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії ухвали закінчився 18.09.2023 року.

Враховуючи висновки суду щодо призначення обвинуваченому міри покарання пов`язаної із реальним позбавленням волі, приходжу до переконання про доцільність застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили у вигляді домашнього арешту у певний час доби, та покладенням на нього відповідних обов`язків, які мають запобігти ризикам ухилення обвинуваченого від виконання вироку суду.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні

Керуючись ст.ст.349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд,

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ст. 336 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Строк відбування покарання за цим вироком рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 з метою доправлення його до місць відбування призначеного покарання.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_2 в період часу з 18.00 години до 06.00 години наступного дня, поклавши на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-не відлучатися за межі міста Херсона;

-повідомляти прокурора, суд, про зміну свого місця проживання;

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

СуддяОСОБА_1