Справа № 591/4734/23
Провадження № 1-кс/591/25/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням погодженим прокурором, яке мотивував тим, що Слідчим відділом Управління СБ України в Сумській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 19.05.2023 за фактом застосування військовослужбовцями РФ засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом, поєднаним з умисним вбивством, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 19.05.2023 близько 10 год. 30 хв. в ході слідування автомобіля ПАТ «Сумиобленерго» по польовій дорозі поблизу с.Садки Юнаківської ТГ Сумського району Сумської області, автомобіль марки «Mitsubishi L200», з д.р.н. НОМЕР_1 , піддався вогневому ураженню. Внаслідок цього загинули три працівники АТ «Сумиобленерго»: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 25.05.2023 року під час огляду автомобілю марки «Mitsubishi L200», з д.р.н. НОМЕР_1 , який було виявлено 19.05.2023 року поблизу с.Садки Сумського району Сумської області, встановлено, що автомобіль знаходиться в неробочому стані, поверхня кузова та інші зовнішні та внутрішні елементи автомобілю мають близько 150 наскрізних отворів різної форми та діаметру. На теперішній час відповідні експертизи, призначені у кримінальному провадженні до НДЕКЦ МВС України в Сумській області, проведені та автомобіль марки «Mitsubishi L200» з д.р.н. НОМЕР_1 , знаходиться на території НДЕКЦ МВС України в Сумській області за адресою: м.Суми, вул. Промислова, буд. 8.

02 січня 2024 року постановою слідчого автомобіль марки «Mitsubishi L200» з д.р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000120 від 19.05.2023. Оскільки вказаний автомобіль, є речовим доказом, то слідчий просив накласти на нього арешт з метою збереження.

Слідчий надіслав заяву про можливість розгляду клопотання без його участі.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Пунктом 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, у тому числі ті, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Водночас, згідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження ( у тому числі арешт майна) застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Крім того, відповідно до п.п. 2,3 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, а також - може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Тобто, аналіз вказаних норм дає підстави стверджувати про те, що арешт на майно накладається не тільки тому, що таке майно визнано слідчим речовим доказом більше ніж через 7 місяців після його вилучення, а - що збереження такого майна в подальшому сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, які слідчий виконує, здійснюючи досудове розслідування, і таке обмеження прав власників відповідає потребам досудового розслідування.

В даному випадку, з поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом УСБУ в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000120 від 19.05.2023 за фактом застосування військовослужбовцями РФ засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом, поєднаним з умисним вбивством, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

Ще 25.05.2023 року, під час здійснення огляду, слідчим було вилучено автомобіль марки «Mitsubishi L200», з д.р.н. НОМЕР_1 .

Крім того, як зазначено слідчим у клопотанні та вбачається з матеріалів справи, на теперішній час у кримінальному провадженні №0000120 з вказаним автомобілем проведено усі відповідні експертизи.

І тільки після вчинення всіх слідчих дій, 02.01.2024 року слідчим визнано вказаний автомобіль речовим доказом у кримінальному провадженні та ініційовано питання про його арешт з метою збереження.

При цьому, клопотання слідчого не містить обґрунтувань того: а для яких потреб та для виконання яких завдань необхідно накладати арешт на майно, з яким проведено всі слідчі дії (зафіксовано всі пошкодження, експертами проведено всі необхідні дослідження та їх результати відображено у відповідних висновках), і для виконання яких завдань чи для яких потреб досудового розслідування необхідно зберігати на штрафмайданчику цей автомобіль, обмежуючи власників у праві власності.

Вважаю, що за таких обставин, слідчим не доведено обставин, що визначені п.п. ч.3 ст.132 КПК України і в даному випадку на теперішній час потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власників майна.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

В даному випадку, як зазначалось вище, автомобіль було вилучено під час проведення огляду ще 25.05.2023 року. В подальшому слідчим проводились слідчі та процесуальні дії у даному кримінальному провадженні. Але з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна слідчий у встановлені КПК України строки до слідчого судді не звертався.

А у поданому через 7 місяців клопотанні, піднімаючи питання поновлення пропущеного строку, слідчий лише формально зазначає ст.117 КПК України, зовсім не обґрунтовуючи того, а що ж завадило йому (паралельно з проведенням інших слідчих і процесуальних дій у цьому провадженні) звернутись до слідчого судді у визначені КПК України строки з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна - автомобіля.

За таких обставин, вважаю, що відсутні поважні причини пропуску строку для звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а тому у його поновленні слід відмовити.

Також, враховуючи всі вищевказані обставини, вважаю, що у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117,170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було вилучене 25.05.2023 в ході проведення огляду та належить на праві власності АТ «Сумиобленерго», а саме на автомобіль марки «Mitsubishi L200», білого кольору, 2021 року випуску, з державним реєстраційним номером - НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , - відмовити через пропуск строку звернення до слідчого судді з вказаним клопотанням та необґрунтованістю поданого клопотання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1