Справа № 740/5641/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/537/23
Категорія - ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000651 від 25 липня 2021 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 квітня 2023 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 постановлено обчислювати з часу його затримання на виконання даного вироку суду.

Питання про долю речових доказів і документів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 в період часу з 23 год. 30 хв. 18 липня 2021 року по 3 год. 19 липня 2021 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у кв. АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_8 за місцем її проживання, під час конфлікту з нею, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, тобто діючи з прямим умислом, наніс ОСОБА_8 руками та ногами множинні удари (не менше 30 ударів) у ділянку голови, тулубу та кінцівок, чим заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді синця лівої половини обличчя, крововиливів у м`які покрови лоба справа та лівої тім`яної ділянки, численних синців обох верхніх кінцівок, лівого стегна, обох колінних суглобів, садна лівого колінного суглобу, синців та саден обох гомілок, що відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості; синців грудної клітини, закритого перелому 8-го ребра справа по середньопахвовій лінії, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я; перелому 10-11 ребер зліва по задньопахвовій лінії, розриву селезінки та крововиливу у черевну порожнину, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Від отриманих тілесних ушкоджень у вечірній час ІНФОРМАЦІЯ_1 потерпіла ОСОБА_8 померла за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , внаслідок гострої крововтрати, яка виникла у зв`язку із закритою поєднаною травмою грудей та живота, яка виражалась переломами 10-11 лівих ребер, розривом селезінки та крововиливом у черевну порожнину, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя і перебуває у причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_8 .

Не погодившись з вироком суду, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить повторно дослідивши обставини, встановлені під час кримінального провадження, допитавши свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , потерпілу ОСОБА_11 та слідчого ОСОБА_12 , вирок щодо ОСОБА_7 скасувати, а провадження закрити. Також просить дослідити надані ним дані щодо особи свідка ОСОБА_10 .

Зазначає, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим та немотивованим та підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказує про неточність та неправдивість показань свідка ОСОБА_10 , які не узгоджуються з показаннями обвинуваченого, потерпілої, висновками судово-медичної експертизи № 105 від 15.09.2021 та № 155 від 28.09.2021 (додатковий до висновку № 105) та даними протоколів слідчих експериментів, а також, що з висновків судово-медичної експертизи неможливо встановити точну дату та час заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень та настання її смерті.

Крім того, посилається на неповноту судового розгляду у зв`язку з безпідставним відхиленням його клопотань про допит слідчого ОСОБА_12 та дослідження протоколу додаткового допиту ОСОБА_7 та вказує на порушення судом вимог ст. 374 КПК України, оскільки у вироку не зазначено мотиви неврахування доказів, зазначених в апеляційній скарзі.

На апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого прокурор, який приймав участь у суді першої інстанції, подав заперечення, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_7 без змін, вказуючи на його законність та обґрунтованість.

В судовому засіданнні обвинувачуваний та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу.

Прокурор просила частково задовольнити апеляційну скаргу, вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» (далі Пленуму ВСУ), висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути належно мотивовано.

Суд зобов`язаний мотивувати прийняте рішення, а саме обґрунтувати свої висновки у кримінальному провадженні, аргументувати свою позицію та переконливо довести, чому одні докази покладені в його основу, а інші відкинуті або не враховані. За наявності суперечливих доказів суд повинен проаналізувати їх, навести мотиви свого рішення. Тобто, вирок суду повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 370 КПК України, щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані вимоги закону, як вважає колегія суддів, суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 дотримався не у повному обсязі.

Як вбачається з вироку місцевого суду, ухваленого щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції навів докази його винуватості, без їх детального аналізу.

Як правильно вказує в апеляційній скарзі захисник, суд не надав належної правової оцінки висновку судово-медичної експертизи № 105 від 15.09.2021 та висновку додаткової судово-медичної експертизи № 155 від 28.09.2021 щодо визначення дати, часу та причини смерті потерпілої, а також відхилив клопотання захисника про їх детальне дослідження в судовому засіданні, не відобразивши та не мотивувавши підстави такої відмови.

Як слідує з оскаржуваного вироку, висновки місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_7 є суперечливими та не ґрунтуються на досліджених доказах. Зокрема, відсутній аналіз показань потерпілої та свідків, допитаних безпосередньо в суді, та показання яких щодо часу заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень є суперечливими, на детальному дослідженні яких та одночасному їх допиті клопотав захисник.

Отже, усупереч вимогам ст. 374 КПК України, суд першої інстанції не обґрунтував, чому взяв одні докази та не врахував інші, а також не дослідив докази, на яких наполягав захисник.

Зазначені обставини колегія суддів, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 412 КПК України, вважає істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 408, 412, 415, 419, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Ухвала в касаційному порядку не оскарджується.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4