Номер провадження: 11-кп/813/640/23
Справа № 501/2272/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 22 червня 2021 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівська (м. Чорноморська) Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не одруженого, є фізичною особою-підприємцем, працюючого водієм ТОВ «Автотранс Україна», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000771 від 24.06.2020 року у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

установив

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000,00 грн (п`ятдесят одна тисяча гривень).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2020 року на 30 згортків жовтого кольору з порошкоподібною речовиною блакитного кольору, 28 полімерних пакетиків «zір-lоск» з порошкоподібною речовиною білого кольору; коштів в сумі 600 грн (дві купюри, номіналом 50,00 грн, три купюри, номіналом 100,00 грн, одна купюра, номіналом 200,00 грн; електронні ваги, - скасовано.

Процесуальні витрати у розмірі 4903,50 грн, пов`язані із залученням експерта, стягнуто з обвинуваченого на користь держави.

В ході судового розгляду дії ОСОБА_7 , які органом досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України, було перекваліфіковано судом на ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він, у невстановлений час умисно, незаконно без мети збуту придбав у невстановленої особи порошкоподібні речовини та, розуміючи, що вказані речовини є особливо небезпечною психотропною речовиною - РVР та психотропною речовиною - амфетаміном, умисно, незаконно, без мети збуту залишив їх зберігати при собі.

В подальшому, ОСОБА_7 переніс зазначені психотропні речовини до місця свого проживання - до кв. АДРЕСА_2 , де продовжив умисно, незаконно, без мети збуту їх зберігати.

01 квітня 2020 року, в період з 13.38 год. по 14.06 год., під час проведення санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 - у кв. АДРЕСА_2 у обвинуваченого виявлено та вилучено 30 згортків жовтого кольору з порошкоподібною речовиною блакитного кольору; 28 полімерних пакетиків «zір-lоск» з порошкоподібною речовиною білого кольору; кошти в сумі 600,00 грн (2 купюри, номіналом 50,00 грн, три купюри, номіналом 100,00 грн, одна купюра, номіналом 200,00 грн), які знаходились в коробках зі згортками порошкоподібної речовини; електронні ваги.

Виявлені та вилучені у ОСОБА_7 речовина у вигляді грудочок світло-рожевого кольору, загальною масою 11,466 г, у 28 полімерних пакетах, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальний кількісний вміст амфетаміну в речовині у вигляді грудочок становить 6,450 г, що є великим розміром відповідно до наказу №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу»; кристалічні речовини блакитного кольору, загальною масою 16,4 г, які знаходились в 30 полімерних пакетах, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР, загальний кількісний вміст РVР в кристалічних речовинах становить 11,48 г, що згідно з наказом № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» належать до великих розмірів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України органом досудового слідства повністю відповідає вимогам закону та роз`ясненням Пленуму ВСУ. Суд незаконно вийшов за межі обвинувачення, виключивши з кваліфікації ознаки наявності мети збуту. В свою чергу, твердження суду про те, що розмір психотропних речовин, їх пакування, без наявності інших об`єктивних доказів, не може свідчити про наявність у винної особи умислу на їх збут є хибним та прямо суперечить роз`ясненням Пленуму ВСУ, викладеним у постанові від 26.04.2002 року №4.

На підставі викладеного, прокурор просить оскаржуваний вирок скасувати, та постановити новий, яким визнати винним ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України і призначити покарання у виді 6-ти років позбавлення волі. Крім того, в апеляційній скарзі просить під час апеляційного розгляду дослідити наступні докази:

- протокол обшуку від 01.04.2020 року, проведеного за місцем проживання ОСОБА_7 ;

- постанову про визнання речовими доказами від 01.04.2020 року;

- висновок експерта №874-Х від 14.05.2020 року.

Також в матеріалах провадження наявні заперечення на апеляційну скаргу прокурора від захисника ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , у яких адвокат зазначила, наступне:

- жодного належного та об`єктивного доказу, які б свідчили, про вчинення фактів збуту обвинуваченим психотропних речовин, матеріали справи не містять. Відносно ОСОБА_7 не проводилось жодної оперативної закупівлі психотропних речовин; відсутні покази свідків, які б вказували на факти збуту або наміри збуту психотропних речовин обвинуваченим, не існують докази, що освідчили б про факти збуту, або наміри збуту ним заборонених речовин, по різному викладені покази в протоколі допиту свідка ОСОБА_11 , спростовані в ході її особистого допиту під час судового слідства, про що зазначено у вироку;

- вилучені ваги, та направлені в подальшому на експертизу, яка в свою чергу не підтвердила наявності на їх поверхні психотропних речовин;

- посилання прокурора на те, що суд незаконно вийшов за межі висунутого обвинувачення, суперечать положенням ч. 3 ст. 337 КПК України;

- суд, ухвалюючи вирок, прийняв до уваги, що ОСОБА_7 не судимий, є основним отримувачем засобів для існування своєї сім`ї, має на утриманні двох малолітніх дітей від своєї неофіційної дружини, одна з яких є інвалідом дитинства, що потребує постійного догляду, під час досудового розслідування та судового розгляду щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, пішов на зустріч слідству, правдиво надав всі необхідні слідству та суду свідчення.

На підставі викладеного, захисник просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити оскаржуваний вирок без змін.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.01.2022 року апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 було залишено без задоволення, а вирок суду 1-ої інстанції - залишено без змін.

Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.11.2023 року було задоволено апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції та ухвалу апеляційного суду скасовано із призначеннями нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Скасовуючи ухвалу апеляційного суду, Верховний суд вказав, що: «з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_7 зберігав психотропні речовини в кількості, яка є надмірним розміром для вживання однією особою. Психотропна речовина була розфасована у полімерні пакети із застібкою та паперові згортки приблизно однакової ваги, яких під час обшуку у помешканні засудженого виявлено та вилучено у кількості 58 штук.

За відсутності в справі будь-яких доказів про те, що ОСОБА_7 постійно вживає психотропні речовини, що він перебуває чи перебував на обліку у лікаря-нарколога, усім наведеним доказам суд мав дати відповідну оцінку, як про це просив у апеляційній скарзі прокурор, проте формально розглянув апеляційну скаргу та необґрунтовано залишив її без задоволення».

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора на підставах, викладених у письмових запереченнях, частково повторно дослідивши докази у провадженні, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Свій висновок про наявність в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту, у великих розмірах, суд 1-ої інстанції мотивував наступними дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:

- протоколом обшуку за місцем проживання обвинуваченого - у квартирі АДРЕСА_2 , проведеного 01 квітня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, у присутності свідка ОСОБА_11 , відповідно до якого за місцем проживання ОСОБА_7 виявлено та вилучено: у верхній шухляді комоду в коридорі квартири - 30 згортків жовтого кольору з порошкоподібною речовиною блакитного кольору, 28 полімерних пакетиків «zір-lоск» з порошкоподібною речовиною білого кольору, кошти, електронні ваги; на балконі виявлено та вилучено коробки з-під сірників з порошкоподібною речовиною білого кольору у 3 полімерних пакетиках «zір-lосk»,

- протокол обшуку в автомобілі обвинуваченого «Mercedes-Benz Vito», номерний знак НОМЕР_1 ,

- постанова про визнання речовими доказами 30 згортків жовтого кольору з порошкоподібною речовиною блакитного кольору, 28 полімерних пакетиків «zір-lосk» з порошкоподібною речовиною білого кольору; коштів в сумі 600,00 грн (дві купюри номіналом 50,00 грн, три купюри номіналом 100,00 грн, одна купюра номіналом 200,00 грн), які знаходились в коробках зі згортками порошкоподібної речовини; електронних ваг «Capacity»,

- висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 14 травня 2020 року № 874-Х, відповідно до якої речовина у вигляді грудочок світло-рожевого кольору, загальною масою 11,466 г у 28 полімерних пакетах, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальний кількісний вміст амфетаміну в речовині у вигляді грудочок становить 6,450 г; кристалічні речовини блакитного кольору, загальною масою 16,4 г у 30 полімерних пакетах, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР, загальний кількісний вміст РVР в кристалічних речовинах становить 11,48 г; в нашаруваннях речовини білого кольору на поверхні електронних ваг «DIGITAL SCALE» наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не виявлено,

- протокол огляду речових доказів - полімерного пакету експертної служби, в якому містяться електронні ваги та скляна піала зі змивом, об`єкти речовини в двох полімерних пакетах,

- постановою про долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів: речовини у вигляді грудочок світло-рожевого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 6,450 г; кристалічні речовини блакитного кольору, які містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР, масою 11,48 г; електронних ваг та коштів у сумі 600,00 грн.

Згідно обвинувального акту від 26 червня 2020 року ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення при вищевикладених обставинах з правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини та особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах.

Під час розгляду провадження судом 1-ої інстанції та апеляційним судом був допитаний обвинувачений, який себе винним себе у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, підтвердив, що знайдені у нього в квартирі АДРЕСА_2 під час обшуку 30 згортків жовтого кольору з порошкоподібною речовиною блакитного кольору; 28 полімерних пакетиків «zір-lоск» з порошкоподібною речовиною білого кольору, які є особливо небезпечною психотропною речовиною - РVР та психотропною речовиною - амфетаміном, належать йому. Ці речовини були придбані ним через відділення компанії «Нова пошта» вже у розфасованому вигляді від невідомої особи для власного користування. Наміру продавати ці речовини у нього не було, у вчиненому розкаюється.

Відповідно до ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Положеннями ст. 91 КПК передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

При цьому обов`язок доказування відповідно до ст. 92 КПК України покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.

Водночас ст.17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наведені положення кореспондуються з вимогами ст. 22 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до положень ст.. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При цьому, згідно зі ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, а слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, під час апеляційного розгляду, за клопотанням прокурора повторно досліджений протокол обшуку за місцем проживання обвинуваченого, проведений 01.04.2020 року, згідно якого за місцем проживання ОСОБА_7 виявлено та вилучено: у верхній шухляді комоду в коридорі квартири - 30 згортків жовтого кольору з порошкоподібною речовиною блакитного кольору, 28 полімерних пакетиків «zір-lоск» з порошкоподібною речовиною білого кольору, кошти, електронні ваги; на балконі виявлено та вилучено коробки з-під сірників з порошкоподібною речовиною білого кольору у 3 полімерних пакетиках «zір-lосk».

Прокурор в судовому засіданні звертав увагу на те, що оскільки порошкоподібна речовина була заздалегідь розфасована, а також на кухні були виявлені електронні ваги, це свідчить про наявність умислу обвинуваченого саме на збут наркотичної речовини.

Аналізуючи вказані доводи прокурора, у співвідношенні із вказівками Верховного суду на те, якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, слід звертати увагу на її упакування та розфасування, апеляційним судом встановлено наступне.

Відповідно до правових позицій Верховного суду, зазначених у постанові від 07.04.2021 року по справі № 203/337/19, мета вчинення кримінального правопорушення згідно зі ст. 91 КПК України є однією з обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні шляхом збирання, перевірки та оцінки доказів. Так, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів можуть свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичних засобів або психотропних речовин не вживає, але виготовляє та зберігає їх, тощо.

Якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то в такому випадку мають бути досліджені обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, у тому числі чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться в її володінні, та розфасування речовини.

Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби цієї особи у вживанні зазначених речовин, то в такому разі може мати місце умисел на збут. Якщо ж волею особи не обумовлено того, скільки наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів опиниться в її володінні (як у випадку зі знахідкою), то умисел на збут потребує більш ретельного дослідження.

Так, згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 14 травня 2020 року № 874-Х, речовина у вигляді грудочок світло-рожевого кольору, загальною масою 11,466 г у 28 полімерних пакетах, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальний кількісний вміст амфетаміну в речовині у вигляді грудочок становить 6,450 г; кристалічні речовини блакитного кольору, загальною масою 16,4 г у 30 полімерних пакетах, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР, загальний кількісний вміст РVР в кристалічних речовинах становить 11,48 г; в нашаруваннях речовини білого кольору на поверхні електронних ваг «DIGITAL SCALE» наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не виявлено.

Також, в судовому засіданні апеляційного суду стороною захисту надана медична документація ОСОБА_7 , згідно якої у квітні-травні 2020 року обвинувачений проходив лікування з приводу встановленого діагнозу - психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання ПАР (амфетамін, a-pvp), синдром залежності, синдром відміни.

При цьому, під час апеляційного розгляду, прокурором не спростовані твердження обвинуваченого ОСОБА_7 , який повторно був допитаний в апеляційному суді, про те, що особливо небезпечну психотропну речовину в фасованому вигляді він отримав на Новій пошті та особисто її не фасував, оскільки такі його пояснення об`єктивно підтверджуються доказами по справі, згідно яких на вилучених вагах наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не виявлено.

Натомість, пред`явлене обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України не містить жодної належної інформації щодо факту збуту наркотичного засобу обвинуваченим жодній особі, тобто таких фактів органом досудового розслідування не встановлено, оперативні закупівлі наркотичного засобу не проводилися, у жодного свідка не було вилучено придбаний у обвинуваченого наркотичний засіб, який би за своїми властивостями збігався з наркотичним засобом, вилученим в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 .

Таким чином, здійснюючи судовий розгляд даного кримінального провадження відповідно до вимог ч. 6 ст. 22, ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 337 КПК України, оцінюючи досліджені у провадженні докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд першої інстанції прийшов до цілком обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено винуватість ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до приписів п. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Таким чином, ретельно перевіривши всі доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження, оскільки 1-ої інстанції дослідив обставини справи в повному обсязі, обґрунтування у вироку основані на досліджених матеріалах кримінального провадження, тому підстави для зміни або скасування вироку відсутні.

Керуючись ст. 24, 370, 376, 404, 405, 407, 409, 413, 420, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 22 червня 2021 року, відносно ОСОБА_7 , визнаного винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4