Справа № 487/7639/23
Провадження № 1-кс/487/4305/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001722 від 20.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 194 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2023 року прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 20.10.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001722 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просив накласти арешт з забороною/обмеженням розпоряджатися або користуватися виявленим та вилученим майном в ході проведення 20.10.2023 особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: мобільний телефон Xiaomi Redmi, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету WAR 1620917.

Клопотання мотивоване тим, що зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду із залученням спеціалістів, криміналістичних експертиз, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій і набуте кримінально протравним шляхом.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими прокурор мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

У провадженні слідчого відділу Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001722 від 20.10.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за фактом умисного пошкодження чужого майна, шляхом підпалу.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва, здійснюється Миколаївською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення: під час досудового розслідування встановлено, що командир взводу ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 , 20.10.2023, в період часу з 06:00 годин по 06:30 годин, ОСОБА_4 , з метою реалізації злочинного умислу направленого на умисне знищення чужого майна, а саме автомобіля марки "ГАЗ" моделі "3221" державний номер НОМЕР_4 , 2003 року випуску, власником якого є ОСОБА_5 ,, достовірно знаючи про наявність в салоні вищевказаного транспортного засобу горючої рідини бензин, яка має горючі властивості, будучи обізнаним про місцезнаходження автомобіля марки "ГАЗ" моделі "3221" державний номер НОМЕР_4 , 2003 року випуску за адресою: АДРЕСА_1 , будучи достовірно обізнаним, що власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_5 , розуміючи суспільну небезпечність своїх діянь та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді знищення вказаного автомобіля, шляхом підпалу, знаходячись поряд з автомобілем, з метою доведення злочинного умислу до кінця, використавши наявну в нього горючу речовину, а саме бензин, яку розлив по салону автомобіля, після чого шляхом застосування джерела вогню у вигляді запальнички підпалив, чим спричинив пожежу, та не вживши заходів, щодо ліквідації вказаної пожежі, покинув місце вчинення злочину.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , які виразились в умисному знищенні автомобіля марки "ГАЗ" моделі "3221" державний номер НОМЕР_4 , 2003 року випуску, шляхом підпалу, внаслідок якого транспортний засіб повністю втратив свою споживчу та економічну цінність та в подальшому приведенні його до такого стану, за якого транспортний засіб взагалі не може бути використаним за своїм призначенням, спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу.

20.10.2023 слідчим слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в порядку ст. ст. 208-211, 213 КПК України затримано особу, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході особистого обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон Xiaomi Redmi, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету WAR 1620917.

20.10.2023 слідчим винесено постанову про визнання вилученого мобільного телефону Xiaomi Redmi, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 - речовим доказом, оскільки вищевказний мобільний телефон зберігає у собі інформацію, про обставини кримінального правопорушення, у зв`язку з чим вказаний мобільний телефон відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України - є матеріальними об`єктами, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протравним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 7 статті 237 КПК України передбачено, що вилучені під час огляду речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки використане як засоби, знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вищевказані речі, вилучені в ході проведення вищевказаного огляду, мають доказове значення у кримінальному провадженні, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, вказане майно є тимчасово вилученим майном.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаних у клопотанні речей.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт з забороною розпоряджатися або користуватися виявленим та вилученим майном в ході проведення 20.10.2023 особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: мобільний телефон Xiaomi Redmi, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету WAR 1620917.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1