БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 497/80/24
Провадження № 1-кп/497/60/24
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

про призначення кримінального провадження до розгляду по суті

та розгляд клопотань прокурора і захисника

24.01.24 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , та його захисників: адвокатів ОСОБА_5

і ОСОБА_6 ,

вивчивши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Болград матеріали кримінального провадження№0000878 від 18.05.2023 року з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Болград Одеської області, зі слів отримує пенсію за 2-ю групою інвалідності, має вищу освіту, одружений, діти дорослі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

- який обвинувачується за ст.368ч.3 КК України, та якому ухвалою слідчого судді від 29.11.2023р. обрано запобіжний захід у виді застави з покладенням обов`язків, передбачених ч.5ст.194 КПК України, строк яких продовжено до 28.01.2024р.,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2024 року до Болградського районного суду Одеської області з Офісу Генерального прокурора області надійшов вищевказаний обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні. Кримінальне провадження підсудне Болградському районному суду Одеської області, обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України. Підстав для ухвалення рішень, передбачених пунктами 14 частини 3 ст.314 КПК України, під час підготовчого судового засідання, не встановлено. Скарг на органи досудового розслідування від обвинуваченого не надходило, він стверджує, що розуміє свої права та обов`язки.

Учасники підготовчого судового засідання вважають можливим призначити обвинувальний акт до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

23.01.2024 року через канцелярію суду до матеріалів справи надійшло клопотання прокурора 2-го відділу процесуального керівництва досудового розслідування та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу генерального прокурора ОСОБА_3 , яким затверджено обвинувальний акт, про продовження дії обов`язків, передбачених ч.5ст.194 КПК України, в межах застосування запобіжного заходу у виді застави, дія яких була продовжена слідчим суддею до 28.01.2024року, а тому, оскільки обвинувачений вніс заставу і цей запобіжний захід зберігається за ним до ухвалення судом вироку, строк дії обов`язків підлягає продовженню на підставі ч.7ст.194 КПК України, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і які враховані судом при обранні цієї міри запобіжного заходу та продовжують існувати станом на теперішній час. Так, прокурор просить продовжити дію обов`язків, застосованих щодо обвинуваченого, і які передбачені ч.5 ст.194 КПК України, в межах застосування запобіжного заходу у виді застави строком на 60 діб, а саме: прибувати за кожну вимогою до прокурора та суду; не відлучатися з Одеської області без дозволу прокурора, суду; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів держаної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон , інші документи , що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

24.01.2024р. від захисника ОСОБА_5 через канцелярію суду до матеріалів справи надійшли заперечення щодо призначення обвинуваченому в межах застосування запобіжного заходу у виді застави обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Крім того, від захисника ОСОБА_5 через канцелярію суду до матеріалів справи надійшло клопотання про забезпечення доказів яким він просив суд надати йому тимчасовий дозвіл на доступ до речей і документів, які містять охоронювану Законом таємницю з можливістю вилучення завірених належним чином копій документів в роздрукованому та електронному виді що знаходяться у володінні Офісу Генерального прокурора, Національної поліції України та СБУ, а саме: документи з інформацією щодо притягнення до кримінальної відповідальності та/або засудження гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 , а також щодо звернення цієї особи з заявами/повідомленнями до правоохоронних органів стосовно вчинення правопорушень, або документів з інформацією про кримінальні правопорушення, в яких ця ж особа була заявником, потерпілим, свідком або підозрюваним; розглянути це клопотання без виклику представників Офісу Генерального прокурора, Національної поліції України та СБУ.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з підстав, зазначених у клопотанні, посилаючись на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та в разі визнання його винним, без контролю у виді обов`язків, що покладеного на обвинуваченого судом, він, незважаючи на внесення застави може почати переховуватися від суду, в тому числі і на території інших держав, та вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується корисливими мотивами злочину, які інкримінуються даним обвинувальним актом, а також перешкодити іншим чином судовому розгляду кримінального провадження наприклад, спілкуванням зі свідками.

Захисники та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора, пояснивши, що покладення обов`язків є надмірною пересторогою, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не має намірів та й досі не вчиняв спроб уникати правосуддя, а застосований запобіжний захід у виді застави є досить дієвим, стримуючим, ефективним і достатнім запобіжним заходом; крім того, заборона виїзду за межі Одеської області перешкоджатиме обвинуваченому отримати належну медичну допомогу консультацію в іншій області щодо його захворювання і операції з заміни тазостегнового суглоба, яка йому була здійснена в м.Одеса на одній нозі, але він потребує аналогічної операції й на другій.

Щодо клопотання про надання доступу до доказів захисник ОСОБА_6 уточнив, що клопотання адвоката ОСОБА_5 фактично не про надання судом доступу, а про витребування судом доказів, а саме, зазначеної в клопотанні інформації щодо зазначеної у клопотанні особи гр. ОСОБА_7 , який є фактично свідком у даному кримінальному провадженні. Захисник ОСОБА_5 і обвинувачений ОСОБА_4 погодилися з цим уточненням.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 , вважаючи його необґрунтованим.

Вислухавши учасників судового засідання стосовно заявлених клопотань, судом з`ясовано наступне.

Щодо клопотання прокурора про покладення на обвинуваченого обов`язків.

Згідно ч.3ст.315 КПК України, "під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу". А, відповідно до ст.331 КПК України, "під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого (ч.1 цієї статті зі змінами, відповідно до ЗУ №2690-IX від 18.10.2022); вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, що передбачений главою 18 цього Кодексу (ст.ст.176-213); за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення".

Згідно положень ст.131 КПК України (п.9ч.2 цієї статті), запобіжні заходи є видом заходів забезпечення кримінального провадження. Отже, на них розповсюджуються загальні правила їх застосування, що регламентовані ст.132 КПК України, відповідно до ч.3 якої "застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Загальні положення запобіжних засобів регламентовані ст.176 КПК України: "Запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. 2. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. 3. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою. 4. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора".

Виходячи з положень ч.5,7ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

З клопотання прокурора вбачається, що питання про обґрунтованість підозри стосовно вчинення гр. ОСОБА_4 інкримінованих йому протиправних дій, вирішувалося слідчим суддею, який дійшов висновку про обґрунтованість підозри, яка наразі підтверджується наявністю обвинувального акту. Наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України прокурор обґрунтовує не лише тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його судом винним, але й запобіганням спілкуванню обвинуваченого зі свідками кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, можливим спробам переховуватися від правосуддя та вчинити інше кримінальне правопорушення з чим не може не погодитися й суд.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного з видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та мають бути пропорційними. Крім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не мають бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Як зазначено вище, відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а ст.177 КПК України регламентовано мету застосування запобіжного заходу забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, вивчивши надані матеріали, розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку всіх учасників судового засідання, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, але частково враховуючи, що обставини кримінального провадження з моменту обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді застави не змінилися, а тому дія обов`язків, що передбачені ст.ст.182ч.6, 194ч.5,7 та 199 КПК України підлягає застосуванню й на стадії розгляду судом по суті даного кримінального провадження. Проте, з огляду на те, що, як пояснив обвинувачений і підтвердив сам прокурор паспорт для виїзду за кордон обвинуваченим вже зданий і зберігається в камері схову в правоохоронному органі в м.Одеса, зобов`язати його повторно здати цей документ буде надмірним формалізмом; крім того, покладення на обвинуваченого обов`язку повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання та /або місця роботи є, на даному етапі кримінального провадження є зайвим, оскільки обвинувальний акт вже направлений до суду.

Щодо заперечувань проти задоволення клопотання прокурора захисників та обвинуваченого ОСОБА_4 відносно неактуальності покладення обов`язків на обвинуваченого, то відсутність в обвинуваченого має намірів на вчинення спроб уникати правосуддя та застосування запобіжного заходу у виді застави не перешкоджає, та, навіть зобов`язує суд покласти на обвинуваченого певні обов`язки для їх виконання, оскільки саме їх виконання забезпечені заставою, і є дієвим, стримуючим та ефективним заходом кримінального провадження; що ж до перешкоджання обвинуваченому здійснити його право на отримання належної медичної допомоги у зв`язку з забороною йому виїзду за межі Одеської області то, по-перше, як зазначив сам обвинувачений, він вже отримав частину потрібної йому медичної допомоги в м.Одесі, що свідчить про наявність такої можливості в Одеській області, а, по-друге, сам обвинувачений не визначився з часом і місцем консультації, яка потрібна йому, а тому, в разі потреби, він і його захисники не позбавлені можливості звернутися з відповідним клопотанням до суду в разі наявності в обвинуваченого певної відповідної інформації.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_5 про витребування судом доказів інформації стосовно гр. ОСОБА_7 , який, зі слів учасників судового засідання є фактично свідком у даному кримінальному провадженні, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.350 КПК України, клопотання учасників судового провадження мають бути розглянуті одразу після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників провадження. Відповідно до вимог ч.2ст.315 КПК України, з метою підготовки до судового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження, крім іншого, про витребування певних речей і документів.

За змістом ч.1ст.99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно зі загальними засадами кримінального провадження, а саме принципом диспозитивності, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

За змістом ст.22ч.ч.1,2,6 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на підставі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Під час кримінального провадження, функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження. Згідно зі ст.92 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Право на захист, яке знайшло своє закріплення у Конституції України, Кримінальному процесуальному кодексі, міжнародних та підзаконних актах є однією з найважливіших державних гарантій забезпечення реалізації прав і свобод людини та громадянина.

Так, у ст.63 Конституції України зазначено, що підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист, а у ст.129 Основного Закону України йдеться, що забезпечення обвинуваченому цього права є однією з основних засад судочинства поряд зі змагальністю сторін кримінального провадження та свободою в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. А ще гарантується рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Конституційний принцип забезпечення підозрюваному, обвинуваченому підсудному права на захист є важливою гарантією об`єктивного розслідування і справедливості судового розгляду справи та запобігання притягнення до кримінальної відповідальності невинуватих осіб.

Забезпечення обвинуваченому права на захист є також самостійним принципом кримінального судочинства, який охоплює: права, які підозрюваний (обвинувачений) може реалізувати власними діями шляхом надання усних або письмових пояснень із приводу підозри або обвинувачення, збирання і надання доказів, особистої участі у кримінальному провадженні, в тому числі участі в допитах інших підозрюваних (обвинувачених), потерпілих, свідків та експертів у суді, подачі скарг на дії і рішення слідчого, прокурора, слідчого судді й суду; права, які можуть здійснюватися підозрюваним (обвинуваченим) за допомогою захисника й законного представника шляхом реалізації прав та обов`язків цих осіб; наявність у слідчого, прокурора, слідчого судді й суду обов`язків сприяти підозрюваному (обвинуваченому) в реалізації його права на захист, роз`яснювати йому права й обов`язки (зокрема, забезпечити участь захисника, надати у встановлених законом випадках для ознайомлення необхідні документи й матеріали кримінального провадження, надати можливість зняття з них копій, розглянути клопотання і скарги, заслухати показання шляхом проведення допиту і т. ін.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на сторони кримінального провадження, а не на суд, який лише досліджує надані докази та сприяє сторонам в реалізації їхніх прав в разі якщо буде доведено перед судом, що такі права були обмежені або порушені. Однак, кримінальний процесуальний закон лише надає право стороні захисту на подання доказів, проте майже не регламентує процедури його реалізації. В широкому розумінні, права і гарантії захисників адвокатів, визначені та закріплені національним законодавством, сьогодні ще дуже далекі від міжнародних стандартів.

Стаття 93 КПУ України регламентує, що сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів, у тому числі - й зверненням до суду з клопотанням, що не заборонено жодним Законом України.

Збирання, перевірка та оцінка доказів сторонами кримінального провадження під час досудового розслідування на засадах змагальності та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є запорукою справедливості та законності судового рішення.

Як форму реалізації права витребування та отримання доказів захисник насамперед може застосувати адвокатський запит. Звернення з адвокатським запитом врегульовано лише ст.20 та ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», які встановлюють, що надання адвокату інформації та копій документів (про витребування речей взагалі не йдеться), отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом. Але КПК України, нажаль, такого порядку не містить.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Подання суду клопотання це гарантований процесуальним законом засіб активної правової поведінки суб`єкта процесу з метою цілеспрямованого енергійного і адекватного використання в захисті всіх необхідних в конкретній справі засобів, що не суперечать закону, і які дозволяють стороні процесу використовувати своє право перевірки і спростування пояснень іншої сторони, висунення контраргументів, доказових фактів, пред`явлення нових доказів, тобто, дозволяє реалізувати своє право звернення учасників судового розгляду з різноманітних процесуальних питань до суду впродовж судового процесу від першої до останньої інстанції. Письмові клопотання заздалегідь надають для ознайомлення іншій стороні, та підлягають оголошенню в судовому засіданні до їх долучення до матеріалів кримінального провадження. Якщо клопотання не було надане іншій стороні у копії до початку обговорення, суддя має надати їй на ознайомлення час, виходячи з засад розумності. Суд зобов`язаний долучити текст письмового клопотання, оформленого належним чином, до матеріалів кримінального провадження незалежно від того, задоволено клопотання чи відхилено. Обов`язок суду розглянути клопотання, яке заявлено повторно, і в тому випадку, якщо сторона приводить знову колишню аргументацію, вважаючи її достатньою. Сторона кримінального провадження вправі вимагати, щоб клопотання, яке нею заявлено, було своєчасно розглянуто судом. Судове клопотання, в якому суд відмовив, може бути заявлено повторно. Якщо судом відмовлено у задоволенні клопотання, то таке рішення не підлягає окремому оскарженню під час судового розгляду, але це не перешкоджає його повторній появі з інших підстав, а також з урахуванням нових доказів, отриманих під час судового розгляду. Лише після ухвалення остаточного процесуального рішення у справі вони можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, але не у формі окремої скарги, а шляхом включення до загальної апеляції (ч.2ст.392 КПК). У КПК України не регламентується структура і зміст клопотання. Відсутні й норми, які б містили алгоритм розгляду судом клопотань. Статтею 350 КПК України встановлюється лише право заявляти клопотання. Суб`єктом (заявником) судового клопотання може бути будь-який учасник судового розгляду чи його представник. Вичерпний перелік клопотань, які можуть бути подані під час судового провадження, нормами КПК України не встановлений.

Виходячи з аналізу норм КПК України, під час судового провадження серед можливих клопотань можуть бути заявлені клопотання: судовий виклик певної особи за клопотанням обвинуваченого, його захисника, потерпілого, його представника, якщо суд встановить наявність достатніх підстав вважати, що така особа може дати покази, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою (ч.1 ст.134 КПК); надання тимчасового доступу до речей і документів (ч.2ст.333 КПК); надання доручення органу досудового розслідування за клопотанням сторони кримінального провадження провести певні слідчі (розшукові) дії, необхідні для встановлення обставин або перевірки обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, за умови, що вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом (ч.3ст.333 КПК).

Крім того, особа, яка заявила клопотання, має вказати, для встановлення яких обставин вона, наприклад, просить викликати нових свідків, витребувати нові докази, дослідити нові речові докази і документи, які стосуються істотних обставин справи, з`ясування яких має сприяти всебічному і повному дослідженню всіх обставин кримінального провадження. Суд не вправі відхилити клопотання з мотивів наявності у справі доказів, які свідчать про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, оскільки це буде свідченням упередженого ставлення суду щодо вирішення справи по суті і фактично позбавляє обвинуваченого права на захист.

Однак, з клопотання захисника ОСОБА_5 не вбачається зазначення обставин, які він бажає встановити за допомогою доказів, про які заявляє клопотання про їх витребування і яких саме істотних обставин справи вони стосуються, а також яким чином їх дослідження судом може сприяти з`ясуванню обставин кримінального провадження. Крім того, захисником не надано суду доказів звернення з адвокатським запитом з метою отримання доказів, які він просить витребувати суд. З пояснень учасників судового засідання вбачається, що інформація, яку просить витребувати клопотанням захисник стосується гр. ОСОБА_7 , який, зі слів учасників судового засідання є фактично свідком у даному кримінальному провадженні, однак він судом ще не допитаний, та, навіть, на даному етапі, судом взагалі ще не встановлено порядок та обсяг дослідження доказів, а тому подання такого клопотання є передчасним.

Крім того, суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, дійшов висновку про виконання усіх потрібних підготовчих дій та наявності підстав для призначення провадження до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до положень ст.615ч.15 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення, а тому, за аналогією Закону, слід проголосити вступну та резолютивну частини даної ухвали з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту ухвали після її проголошення.

Керуючись ст.ст.131,132,176-178,182,186,194ч.ч.5,7,199,201,315,615ч.15 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 на 09:45 годину 01.02.2024 року у відкритому судовому засіданні у приміщенні Болградського районного суду Одеської області за адресою: вул.25 Серпня,192, м.Болград, Одеська область, зала №10, за участю прокурора.

Задовольнити частково клопотання прокурора про застосування на підставі ч.ч.5,7ст.194 КПК України обов`язків стосовно обвинуваченого.

Покласти на ОСОБА_4 в межах застосованого запобіжного заходу щодо нього у виді застави, наступні обов`язки, що передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за першою ж вимогою до суду;

- не відлучатися з Одеської області без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи.

Визначити строк дії ухвали в частині покладення обов`язків на 60 діб до 23.03.2024р. включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання зазначених в цій ухвалі і покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід, та може бути накладено грошове стягнення відповідно до ст.179 КПК України, в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму, що встановлений ЗУ "Про державний бюджет України" для працездатних осіб станом на початок поточного року (до 6046грн.).

Виконання ухвали в частині контролю за виконанням обов`язків запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_4 покласти на Болградський РВП ГУНП в Одеській області. Контроль за виконанням ухвали в частині виконання обвинуваченим обов`язків покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво прокурора 2-го відділу процесуального керівництва досудового розслідування та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу генерального прокурора ОСОБА_3 .

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про витребування доказів, роз`яснивши його право звернутися до суду повторно з цим клопотанням на стадії дослідження судом доказів та з`ясування обставин кримінального провадження.

Копію даної ухвали вручити негайно після проголошення прокурору, обвинуваченому ОСОБА_4 , а також направити для виконання до Болградського РВП ГУНП в Одеській області і до Офіса Генерального прокурора.

У судове засідання викликати: прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає, щодо строку дії обов`язків підлягає негайному виконанню після її проголошення, але може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1