ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/517/23 Номер провадження 11-кп/814/2312/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора засудженого захисника представника установи виконання покараньОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Ленінського районного суду м.Полтава від 20 липня 2023 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя Полтавської області, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, до засудження непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

-23.05.2019 Глобинським районним судом Полтавської області за ч.4 ст.296 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки згідно ст.75, ч.1 ст.76 КК України;

по даній справі засуджений 06.07.2020 Глобинським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, ст.71 КК України (вирок від 23.05.2019 року) до 6 років позбавлення волі.Зараховано в строк покарання-строк перебування під вартою з 20.12.2016 по 31.10.2017. Вирок вступив в законну силу 08.06.2021.

Ухвалене рішення місцевий суд мотивував тим, що ОСОБА_7 відбув 2/3 частини строку покарання, довів своє виправлення, а тому клопотання підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 20.07.2023 та винести нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що засуджений вчинив злочин в період іспитового строку, провину у скоєному не визнавав, заподіяні збитки потерпілому не відшкодував, а поведінка засудженого протягом періоду відбування покарання є нестабільною.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку прокурора, на підтримання доводів апеляційної скарги, думку засудженого, захисника та представника колонії проти задоволення апеляційної скарги, перевірила матеріали судового провадження й особової справи, обговорила доводи апеляційної скарги і дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог місцевим судом не було дотримано, оскільки п.п.1, 2, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" визначено, що умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст.50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

За змістом ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються у його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого у соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя у суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Окрім того, відповідно до ст.9 КВК України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній засуджений 06.07.2020 Глобинським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, ст.71 КК України (вирок від 23.05.2019 року) до 6 років позбавлення волі.Зараховано в строк покарання-строк перебування під вартою з 20.12.2016 по 31.10.2017.

Початок строку: 29.12.2019 року. Кінець строку: 18.02.2025 року.

Згідно характеристики, засуджений ОСОБА_7 за час перебування в Державній установі «Полтавська установа виконання покарання (№23)» характеризувався негативно. До дисциплінарної відповідальності притягувався 2 рази. Заохочень не мав.

З 16.07.2021 року міру покарання відбуває в Державній установі «Полтавська виправна колонія (№ 64)». За час відбування покарання характеризується позитивно. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи заохочувався п`ять разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Працевлаштований в майстерні установи в бригаді по обробці алюмінієвих деталей. До праці та до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється.

Виконавчі листи на засудженого до установи не надходили, стягнення на судові витрати не проводилися.

Ухвалою Ленінського районного суду Полтавської області від 20.07.2023 задоволено подання ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_7 .

Та колегія з суддів з цим рішення не погоджується, та вважає, що є відсутніми підстави для висновку про досягнення засудженим необхідного ступеню виправлення, що підтверджувало би доцільність звільнення його умовно-достроково від відбування покарання.

Так, необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, яка полягає в тому, що засуджений виправився та в подальшому немає необхідності у відбуванні покарання. У даному випадку, хоча відбутий ОСОБА_7 строк покарання й узгоджується з вимогами КК України, проте наразі застосування положень ст.81 КК України щодо засудженого є передчасним і невиправданим з точки зору дотримання вимог загальної та особливої превенції. Матеріали судового провадження, особової справи не підтверджують те, що мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень, наразі досягнута, тобто у більш короткий строк, ніж встановлено вироком суду.

За таких обставин, місцевий суд, дослідивши обставини провадження, дійшов помилкового висновку про задоволенння подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Вказані факти як окремо кожний так і в сукупності свідчать про нестабільну поведінку засудженого і не дають підстав прийти до висновку, що він довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Сам по собі факт відбуття певного строку покарання, не є виключними підставами для умовно-дострокового звільнення засудженого.

Таким чином, аналізуючи наведене, можливо дійти висновку, що поведінка засудженого не була сумлінною протягом всього строку відбування покарання та змінилася на краще в період, що передував зверненню з поданням до суду.

Також врахуванню підлягає і те, що засуджений вчинив злочин в період іспитового строку, шкода заподіяна злочином потерпілому не відшкодована, а за період відбування покарання мав 2 стягнення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що матеріалами особової справи у повній мірі не доведено дотримання усіх умов передбачених законодавством, необхідних для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання особи, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню із постановленням нової ухвали, якою в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Полтава від 20 липня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_7 - скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника ДУ "Полтавська виправна колонія (№64)" про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_7 за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 06 липня 2020 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4