Єдиний унікальний номер судової справи 462/2170/22
Номер провадження 1-кп/462/179/23
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000160 від 03.05.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Рух справи в суді.

18.05.2022 року (вх. № 7808) з Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області у Залізничний районний суд м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000160 від 03.05.2022 року відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до якого долучено реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним (а.с. 1, 2-4, 5-6, 7).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2022 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю ОСОБА_1 (а.с. 13).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18.05.2022 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні (а.с. 14).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14.07.2022 року у клопотанні захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору відмовлено. Кримінальне провадження призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 31, 34-36).

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , 28.04.2022 року о 21 год. 15 хв. перебуваючи неподалік від буд. АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відноси з потерпілою ОСОБА_6 , маючи умисел на заподіяння шкоди здоров`ю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно нанесла останній два удари кулаком правої руки в область грудей, чим спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця на грудях зліва, який відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Правова кваліфікація.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Позиція обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального проступку не визнала та заперечила фактичні обставини, які викладені у обвинувальному акті, окремо зазначила, що вона захищалася, здійснювала дії щодо оборони себе від ударів зі сторони ОСОБА_6 .

Досліджені у судовому засіданні докази.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, її винуватість доводиться наступними доказами по справі.

Зокрема, показами потерпілої, яка допитана безпосередньо у судовому засіданні, попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та приведені до присяги:

- ОСОБА_6 , потерпіла, допитана у судовому засіданні, надала свої покази та зазначила зокрема те, що вони з обвинуваченою ОСОБА_4 є сусідами, раніше дружили сім`ями, однак у жовтні 2021 року вона дізналась, що її чоловік має стосунки з обвинуваченою, тому неодноразово просила ОСОБА_4 не втручатися у їхню сім`ю, однак обвинувачена заперечувала факт таких відносин. 28.04.2022 року поруч із будинком по АДРЕСА_4 , коли ОСОБА_4 йшла додому, ОСОБА_6 підійшла до обвинуваченої, оскільки хотіла поговорити, однак остання почала ображати її, тоді вона штовхнула ОСОБА_4 , почалась шарпанина, обвинувачена нанесла їй два удари кулаком правої руки в область грудей, чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді синця на грудях зліва.

Винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, за встановленими судом обставинами, крім показань потерпілої, також підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме:

-витягом з ЄРДР № 0000160 про внесення відомостей від 03.05.2022 року, відповідно до якого внесено відомості 03.05.2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі заяви про кримінальне правопорушення (а.с. 1 матеріалів кримінального провадження);

-інформацією Єдиного обліку № 5434 від 02.05.2022 року про звернення лікаря до служби 102 щодо отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (а.с. 7 матеріалів кримінального провадження);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 8 матеріалів кримінального провадження);

-довідкою, виданою лікарем-травматологом № 108 від 02.05.2022 року (а.с. 14 матеріалів кримінального провадження);

-постанова про призначення судово-медичної експертизи від 03.05.2022 року (а.с. 15 матеріалів кримінального провадження);

-висновком експерта № 288 від 03.05.2022 року, згідно якого у ОСОБА_6 при обстеженні у ТП № 1 м. Львова 02.05.2022 року було діагностовано: «Забійна гематома передньої поверхні грудної клітки зліва». На час проведення судово-медичної експертизи у потерпілої виявлено синець на грудях зліва, який утворився внаслідок контакту вказаної ділянки тіла із тупим предметом, можливо від удару кулаком, міг виникнути 28.04.2022 року, як вказано у «Постанові» та потерпілою і відноситься до легкого ступеня тяжкості. Судово-медичних даних, про утворення синця у потерпілої внаслідок падіння на площину з висоти власного росту, немає (а.с. 16 матеріалів кримінального провадження);

-протоколом огляду компакт-диску з відеозаписом з камери спостереження (а.с. 17-20 матеріалів кримінального провадження);

-даними, які містяться на компакт-диску з відеозаписом з камери спостереження (а.с. 21 матеріалів кримінального провадження);

-постановою про визнання компакт-диску з відеозаписом з камери спостереження речовим доказом (а.с. 22 матеріалів кримінального провадження).

Мотиви суду, оцінка та висновки.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд при розгляді кримінального провадження досліджує докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, аналізує їх та дає оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 368 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною 1 ст. 85 КПК України встановлено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Під час розгляду справи у суді обвинувачена ОСОБА_4 не була позбавлена можливості подавати докази на свій захист.

При цьому суд вказує, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України підтверджується обсягом досліджених у судовому засіданні доказів, які підтверджують вину обвинуваченої у скоєному та не викликають у суду сумнівів, оскільки доведена поза розумним сумнівом.

Будь-яких належних та допустимих доказів захисту на спростування доказів обвинувачення ОСОБА_4 під час судового розгляду суду не надано.

Оцінюючи описані досліджені у судовому засіданні докази, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд визнає їх належними і допустимими доказами, оскільки такі знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, передбачені як джерела доказування КПК України та зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством, а відтак суд вважає повністю доведеним факт вчинення кримінального проступку та винуватість ОСОБА_4 у його вчиненні.

Призначення покарання.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань кримінального кодексу України, як правового забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Згідно роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій суд, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно суд, враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває (а.с. матеріалів кримінального провадження 34, 35), а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, класифікацію за ст. 12 КК України (яке є кримінальним проступком), особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення протиправних дій, також те, що остання не визнала свою вину, заперечила фактичні обставини справи, вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті у виді штрафу, що відповідатиме поняттю та меті покарання.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій на момент ухвалення вироку суду не обраний, підстав для його обрання суд не вбачає.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Зобов`язати ОСОБА_4 сплатити штраф у місячний строк з моменту набрання чинності цим вироком та повідомити про сплату штрафу, шляхом надання відповідного документу.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- CD-R диск із відеозаписом камери відеонагляду, яка розташована на будинку № 70, що по вул. Скнилівська у м. Львові (а.с кримінального провадження 22) - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок суду складений та підписаний суддею у нарадчій кімнаті 31.10.2023 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1