Провадження 1-кп/557/140/2023
Справа 557/1709/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000190 від 21 липня 2023 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Томахів Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний.

Військовозобов`язаному ОСОБА_6 20 червня 2023 року згідно Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу» після проходження медичної комісії щодо визначення ступеня придатності до військової служби, згідно якої він був визнаний придатним для відправки на військову службу під час мобілізації, вручено бойову повістку на призов, відповідно до якої він мав з`явитися 20 червня 2023 року о 18 год. 00 хв.

ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним згідно Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу» після проходження медичної комісії визнаний придатним до військової служби, належним чином 20 червня 2023 року повідомлений про необхідність з`явитися на 18 год. 00 хв. 20 червня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки у складі команди на відправку до військової частини № НОМЕР_1 та проходження військової служби за мобілізацією, у зв`язку із проведенням загальної мобілізації згідно Указу Президента України №65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03 березня 2022 року, Указу Президента України №758/2022 від 07 листопада 2022 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», затвердженого Законом України №2739-ІХ від 16 листопада 2022 року, а також про наслідки неявки за викликом, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , не маючи права на відстрочку чи звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, достовірно володіючи інформацією про час відправки для проходження військової служби та місце розташування збірного пункту, діючи умисно, без поважних причин, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не прибув до 18 год. 00 хв. 20 червня 2023 року на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки у складі команди на відправку до військової частини № НОМЕР_1 , у зв`язку із проходженням військової служби за мобілізацією, внаслідок чого ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування злочину, викладені в обвинувальному акті. Останній розкаявся у вчиненому та пояснив, що пройшов медичну комісію, був визнаний придатним для проходження військової служби та, отримавши бойову повістку, де було зазначено дату прибуття до військкомату для подальшого проходження служби, не прибув на відправку. Запевнив, що отримавши повторно бойову повістку, виконає свій обов`язок.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням таких доказів, як розписка повістки на призов ОСОБА_3 до Збройних Сил України на 18 годину 20 вересня 2023 року (арк. пр. 32), довідки військово-лікарської комісії №22/11 від 08 лютого 2023 року, якою встановлено придатність ОСОБА_3 до військової служби (арк. пр. 34), та матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого (арк. пр. 68-86), визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши названі вище докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, доведена повністю.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що таке покарання обтяжують.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання та реєстрації, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше несудимий.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, визначає ч. 2 ст. 65 КК України.

В досудовій доповіді органу пробації зазначено, що виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства можливе та не становить небезпеки для суспільства.

Приймаючи до уваги вищенаведене, зважаючи на позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, суд приходить переконання, що ОСОБА_3 слід обрати покарання в межах санкції ст. 336 КК України, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробування, як просив прокурор та не заперечував обвинувачений, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень з покладенням на нього певних обов`язків відповідно до вимог ст. 76 КК України, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На думку суду, саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , запобігання вчиненню ним нових правопорушень, так як іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до додержання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

При цьому суд звертає увагу, що, як вбачається зі ст.ст. 14, 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», звільнення ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від покарання за вчинення злочину, передбаченого ст. 336 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, не є перешкодою для подальшого його призову на військову службу під час мобілізації у разі відсутності в нього права на відстрочку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з дня проголошення вироку - з 22 грудня 2023 року.

Речові докази по справі: оригінал довідки військово-лікарської комісії №22/11 від 08 лютого 2023 року, оригінал картки обстеження та медичного огляду №22/11 від 08 лютого 2023 року, розписку повістки на призов на ім`я ОСОБА_3 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1