СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7355/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Святошинського УП ГУ НП у місті Києві, яка полягає у не знятті з розшуку майна,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва на електронну адресу суду 29.11.2023 надійшла скарга представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Святошинського УП ГУ НП у місті Києві, яка полягає у не знятті з розшуку майна.

У скарзі адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 31.08.2023 ним було подано адвокатський запит до начальника відділення СВ Святошинського УП ГУ НП у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , в якому просив повідомити про причину не зняття автомобіля «Opel Movano», д.н.з. НОМЕР_1 з розшуку та надати інформацію про дату зняття з розшуку вказаного автомобіля. Станом на 29.11.2023 автомобіль потерпілого з розшуку не знято.

В судовому засіданні 13.12.2023 адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

У судове засідання 25.12.2023 адвокат ОСОБА_3 та представник Святошинського УП ГУ НП у місті Києві не прибули, про дату, час та місце судового розгляду скарги повідомлялися належним чином, причини неприбуття суду не повідомили.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності адвоката та представника Святошинського УП ГУ НП у місті Києві, на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах наведених доводів, дослідивши надані документи, дійшов таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Так, положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами стаття 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Визначені у ч. 1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, не дають жодних підстав для різного тлумачення.

Як вбачається зі змісту скарги адвоката ОСОБА_3 , 31.08.2023 ним було подано адвокатський запит до начальника відділення СВ Святошинського УП ГУ НП у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , в якому просив повідомити про причину не зняття автомобіля «Opel Movano», д.н.з. НОМЕР_1 з розшуку та надати інформацію про дату зняття з розшуку вказаного автомобіля. Станом на 29.11.2023 автомобіль потерпілого з розшуку не знято.

Положеннями ч. 2 ст. 303 КПК України зазначено, що інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов до переконання, що у задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Святошинського УП ГУ НП у місті Києві, яка полягає у не знятті з розшуку майна, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 24, 26, 303, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Святошинського УП ГУ НП у місті Києві, яка полягає у не знятті з розшуку майна, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_6