29.12.2023
Справа № 642/5023/23
Провадження №1-кс/642/4203/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000296 від 10.05.2023 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, який мешкає: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_7 перебуває клопотання старшого слідчого третього СВ (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України.

27.12.2023 від адвоката ОСОБА_4 надійшла заява про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_7 , яка в порядку ст.35 КПК України 27.12.2023 передана для розгляду слідчому судді Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 .

На обґрунтування заяви зазначено, що слідчий суддя ОСОБА_7 незаконно продовжила строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , у зв`язку з його закінченням на момент розгляду клопотання, а тому на підставі ст. 75 КПК України у захисника виникли підстави для відводу слідчого судді.

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відвід підтримали.

Прокурор заперечував проти задоволення відводу та вважав його надуманим, зазначив, що ст.75 КПК України містить визначені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Однак, відповідно до поданої заяви захисника ОСОБА_4 не вбачається підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_7 по справі №642/5023/23, а тому просить відмовити в задоволенні заяви. Звертає увагу, що захисники ОСОБА_6 зловживають процесуальними правами.

Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_7 приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (iі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Основним завданням суду, як органу державної влади, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону № 2453-VI).

Вимогами Закону № 2453-УІ передбачено, що судді зобов`язані своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядали і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (пункт 1 частини четвертої статті 54 цього Закону).

Частина 1 ст. 75 КПК України містить перелік обставин, які унеможливлюють участь судді у кримінальному провадженні, пунктом 4 якої передбачені інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Так, КПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, однак такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка подає заяву про відвід судді.

При розгляді заяви про відвід, суд виходить з суб`єктивної оцінки стороною у справі щодо дій головуючого судді. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, заява про відвід судді має бути задоволена, якщо сторона має сумнів у безсторонності останнього, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Суд враховує зокрема, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IY, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права " ... якщо до складу суду існують сумніви в безпристрасності і справедливості, то такий суд повинен заявити самовідвід. Кожен суддя, у відносинах безпристрасності, якого є сумніви, повинен вийти із складу суду, розглядаючи справу. Інакше є недовіра" (Пьєрсак проти Бельгії, "Лангбергер проти Швеції". Критерії правової впевненості у справедливому розгляді судових справ підтверджені також у справі "Барановський проти Польщі №12718/87" та рішення у справі "Стіл проти Сполученого королівства" від 23.09.98 року.

Адвокатом ОСОБА_4 не наведено жодного доказу, який би свідчив про порушення ст.75 КПК України з боку слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_7 під час проведення судового засідання.

На думку слідчого судді, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

На підставі вищевикладеного, заява захисника ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 75, 81, 82, 107, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1