УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року

м. Київ

Справа № 206/1887/21

Провадження № 51 - 6911 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2022 рокута вирокДніпровського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2022 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 289 ч. 2, ст. 146 ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2022 року більш суворим покаранням за цим вироком ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України ОСОБА_4 зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 09 березня 2021 року по 22 липня 2021 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року апеляційну скаргу прокурора задоволено частково, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_6 - залишено без задоволення.

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2022 року щодо ОСОБА_4 скасовано в частині призначеного покарання, ОСОБА_4 призначено покарання за ст. 146 ч. 2, ст. 289 ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2022 року більш суворим покаранням за цим вироком ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України ОСОБА_4 зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 09 березня 2021 року по 22 липня 2021 року та з 17 жовтня 2021 року по 13 вересня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення цього вироку - з 14 вересня 2023 року.

В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вищевказаних судових рішень в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

В порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України захисник у своїй касаційні скарзі, хоч і зазначає про допущення судами першої та апеляційної інстанцій істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, незаконність та необґрунтованість вироку та ухвали суду, проте не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України.

Також захиснику необхідно врахувати, що обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК України та на які є посилання в касаційній скарзі, не є відповідно до вимог ст. 438 ч. 1 КПК України предметом дослідження та перевірки касаційним судом.

При цьому захисник не зазначає в чому полягає незаконність вироку апеляційного суду, які конкретно порушення вимог ст. ст. 419, 420 КПК України, на його думку, було допущено цим судом, які доводи апеляційних скарг сторони захисту суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Також в порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги не додано копії додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає 1 примірника копії касаційної скарги та 5 примірників копій судових рішень, що оскаржуються).

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 без руху.

Встановити захиснику ОСОБА_5 п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3