ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/566/23 Справа № 712/9937/23 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Черкаси Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представників

ПрАТ «Боровицьке» та ПП «МАВТ і М»

адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ПрАТ «Боровицьке» та ПП «МАВТ і М» на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 вересня 2023 року про арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000481 від 15 лютого 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 249 КК України,

в с т а н о в и в :

14 вересня 2023 року прокурор Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з указаним клопотанням, в якому просив накласти арешт на човни в кількості 3(три) одиниці, без номерних знаків та ідентифікаційних ознак та баркаси в кількості 4 (чотири) одиниці без номерних знаків та ідентифікаційних ознак.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 вересня 2023 року задоволено клопотання прокурора та накладено, в межах кримінального провадження арешт на вилучене в ході проведення обшуку майно а саме вказані вище човни та баркаси.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором доведено необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначені в клопотанні прокурора вилучені в ході проведення огляду речі і предмети, які постановою слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000481. Також, вказала, що матеріали клопотання не містять доказів, що вжиття заходів забезпечення кримінального провадження призведе до негативних наслідків.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 в інтересах ПрАТ «Боровицьке» та ПП «МАВТ і М», подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строки на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 15.09.2023, скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання.

В апеляційній скарзі, адвокат вказує, що відповідно до суднових білетів човни РБ 6000 ЯЧК0314, НОМЕР_1 , РБ 6000 ЯЧК0346, РБ НОМЕР_2 належать на праві власності ПрАТ «Боровицьке», човни РЛ 7700 ЯЧК0412, РБ НОМЕР_3 , РБ НОМЕР_4 належать на праві власності ПП «МАВТ і М», отже клопотання про накладення арешту на майно розглянуто без участі власників човнів ПрАТ «Боровицьке» та ПП «МАВТ і М».

Про існування арешту на вказані човни, власники дізналися 30.10.2023, коли розглядалося їх клопотання про повернення тимчасово вилученого майна. Тому, адвокат вказує, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді починається з 30.10.2023.

Представник власників майна зазначив, що вказаний арешт на човни перешкоджає господарській діяльності підприємствам, адже ПрАТ «Боровицьке» та ПП «МАВТ і М» мають дозволи на спеціальне використання біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах, уклали договори на право спеціального використання водних біоресурсів, промислового вилову риби на Кременчуцькому водосховищі.

Слідчий суддя, накладаючи арешт на 7 човнів без права користування ПрАТ «Боровицьке» та ПП «МАВТ і М», не врахував що останні позбавлені можливості здійснювати господарську діяльність з промислового вилову риби, оскільки використано лише 25% квоти, тоді як дозволи їм надані на п`ять років.

Додав, що жодних доказів про те, що вилучене майно набуто злочинним шляхом, чи було об`єктом злочинів, відсутні, а відтак воно не має ознак речового доказу, визначених у ст. 98 КПК України.

Заслухавши доповідача, скаржника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти доводів адвоката, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

В апеляційній скарзі вказано, що було пропущено строк на оскарження ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.09.2023 з поважних причин, оскільки арешт на човни накладався без повідомлення та виклику власників майна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо іншого не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом 5 днів з дня її оголошення. При цьому згідно із ч. 3 ст. 395 КПК якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Виходячи з правової позиції, викладеної об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 4 листопада 2019 року (касаційне провадження № 51-9550 кмо 18, справа № 760/12179/16-к), якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватися з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що повний текст ухвали слідчого судді ухвалено 15.09.2023 без участі учасників судового розгляду, про що складена довідка. Власникам майна ухвала не направлялася. Повний текст ухвали адвокат ОСОБА_7 отримав 30.10.2023, під час розгляду клопотання про повернення тимчасово вилученого майна. Апеляційна скарга подана скаржником 02.11.2023 до апеляційного суду.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що скаржник за вказаних обставинах діяв сумлінно, подавши апеляційну скаргу в межах п`ятиденного строку з моменту отримання копії оскаржуваного рішення, а тому є підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.11.2023.

Далі, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170 - 173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно зі статтею 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000481 від 15 лютого 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 249 КК України.

До Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали УКР ГУНП в Черкаській області про те, що в ході здійснення оперативно-розшукових заходів, встановлена інформація, що група осіб, серед яких є посадові особи суб`єктів господарювання, в умовах воєнного стану на території Черкаського району Черкаської області, здійснюють промисловий вилов біоресурсів із порушенням вимог чинного законодавства, що виражається у перевищенні квот на добування водних біоресурсів, з приховуванням в обліковій документації фактичних обсягів виловленої риби, чим завдано збитків державі.

12 вересня 2023 року в ході проведення обшуку земельної ділянки з кадастровим :03:000:0001 площею 0,2294 га., розташованої в с.Топилівка, Чигиринського району, Черкаської області, на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 серпня 2023 року у справі №712/8565/23, виявлено та вилучено серед іншого: баркаси 4(чотири) одиниці та човни 3(три) одиниці.

Постановою слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 від 13 вересня 2023 року вилучене в ході проведення обшуку майно, включаючи вказані вище човни та баркаси визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000481.

Накладаючи арешт на 4 одиниці баркасів та 3 одиниці човнів, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, що зазначене в клопотанні, оскільки вилучене слідчим майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, визнане речовим доказом в кримінальному провадженні, а також наявні ризики того, що воно може бути знищене чи приховане, що в свою чергу може призвести до втрати речових доказів.

Перевіривши зазначені висновки слідчого судді у відповідності із доводами апеляційної скарги в частині існування станом на 15 вересня 2023 року правових підстав для накладення арешту на 4 баркаси та 3 човни, суд апеляційної інстанції не погоджується із таким рішенням місцевого суду, оскільки матеріалами, що долучені до клопотання, не підтверджено існування підстав для накладення арешту на вказане майно.

Так в клопотанні, як на мету накладення арешту прокурор послався зокрема на необхідність збереження речових доказів, а також подальшої детальної ідентифікації вилучених речей.

Такі обґрунтування прокурора не узгоджуються з положеннями ст. 98 КПК України, яка передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурором до клопотання не надано переконливих доказів того, що саме 4 баркаси та 3 човни мають безпосереднє відношення до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 249 та ч. 4 ст. 191 КК України.

Відповідно до протоколу обшуку від 12.09.2023, було виявлено та вилучено ряд об`єктів, які на думку органу слідства мають відношення до вчинення кримінального правопорушення, в тому числі і 4 одиниці баркасів та 3 одиниці човнів, на які слідчий суддя наклала оскільки вони були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вказує, що арешт накладено саме на вилучені в ході обшуку човни з двигунами РБ НОМЕР_5 , НОМЕР_1 , РБ НОМЕР_6 , РБ НОМЕР_2 , які належать на праві власності ПрАТ «Боровицьке», та човни з двигунами НОМЕР_7 , РБ НОМЕР_3 , РБ 6000 ЯЧК0341, які належать на праві власності ПП «МАВТ і М», зазначаючи, що вони використовуються в законній рибогосподарській діяльності підприємств, а тому вважає, що обмеження у праві їх використання є неприйнятним та незаконним.

Зокрема, з наданих адвокатом ОСОБА_7 дозволів на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) від 31.05.2023, суб`єктам господарювання ПП «МАВТ і М» та ПрАТ «Боровицьке» надано дозволи на здійснення виловів риби у Кременчуцькому водосховищі терміном по 31.05.2028. Отже, вказані баркаси та човни використовуються у господарській діяльності без порушення вимог чинного законодавства та у встановленому законом порядку, протилежного, стороною обвинувачення не доведено.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що накладаючи арешт на човни ПрАТ «Боровицьке» та ПП «МАВТ і М», єдиною сферою діяльності яких є промислове рибальство), слідчий суддя не врахував, що це призведе до повного зупинення підприємницької діяльності вказаних підприємств.

Крім того, прокурором не доведено належним чином перед судом, що запропонований ним спосіб забезпечення майна у даному кримінальному провадженні у вигляді арешту вищезазначених човнів не призведе до зупинення або надмірного обмеження діяльності рибопромислових підприємств, в штаті якого працюють певна кількість працівників рибалок і човни є засобом даного риболовного промислу.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя не з`ясувала всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту чи відмову у його накладенні, і дійшов помилкового висновку про задоволення клопотання прокурора при відсутності його належного обґрунтування.

З урахуванням викладеного ухвала слідчого судді підлягає скасуванню а в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Поновити адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ПрАТ «Боровицьке» та ПП «МАВТ і М» задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 вересня 2023 рок, скасувати.

У задоволенні клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна, відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: