УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонний суд Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря:

судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження заяву про відвід судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 0000289 від 02 травня 2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження № 0000289 від 02 травня 2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

У даному кримінальному провадженні захисником обвинуваченого заявлено відвід судді ОСОБА_6 . Дана заява мотивована тим, що 31.01.2024 року відбулось судове засідання, в якому суддя ОСОБА_6 особисто повідомила потерпілого про винесення в майбутньому вироку, на підставі якого потерпілий може пред`явити позов. Вважає, що таким чином суддя ОСОБА_6 офіційно повідомили потерпілого, прокурора, обвинуваченого та інших учасників про винесення в майбутньому саме обвинувального вироку, чим порушила вимоги статті 1 Кодексу суддівської етики, підірвала довіру громадян у неупередженість і справедливість суду. Таке публічне висловлювання на стадії розгляду справи щодо винесення в майбутньому обвинувального вироку викликає обґрунтовані сумніви у неупередженості судді ОСОБА_6 , тому враховуючи вимоги п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, відповідно до яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, просить відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду даного кримінального провадження.

У судовому засіданні заявник, захисник обвинуваченого, ОСОБА_3 заяву про відвід судді ОСОБА_6 підтримав, просив задовольнити, надав пояснення, аналогічні змісту письмової заяви про відвід.

Обвинувачений ОСОБА_5 заяву про відвід суддя ОСОБА_6 підтримав, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення заяви про відвід заперечував.

Суддя ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути заяву про відвід без її участі, а також надала письмові пояснення, в яких зазначила, що вважає заяву захисника ОСОБА_3 необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, відповідно до частини 7 статті 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Потерпілим не було подано цивільний позов у рамках кримінального провадження, а тому під час судового засідання судом було роз`яснено, що особа має право пред`явити цивільний позов вже в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому. У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові. У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч. 1 ст. 326 КПК України, суд залишає позов без розгляду. Роз`яснення судом потерпілому наведених положень Глави 9 КПК України спрямоване на розуміння останнім положень п.10 ч.1 ст.56 КПК України та вжито судом з метою реалізації одного з основних завдань кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України, щодо захисту особи від кримінального правопорушення.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, суд доходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_6 виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Пунктом 1 Бангалорських принципів поведінки суддів, схваленими резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року закріплений принцип незалежності, який полягає, в тому числі, у тому що суддя повинен дотримуватися незалежної позиції як у відношенні до суспільства в цілому, так і у відношенні до конкретних сторін судової справи, по якій він повинен винести рішення.

Пунктом вищенаведених Бангалорських принципів поведінки суддів закріплений принцип рівності, застосовуючи який, суддя не повинен словами чи поведінкою демонструвати прихильність чи упередженість у відношенні до будь-якої особи чи групи осіб, керуючись причинами, що не стосуються справи. Суддя виконує судові функції належним чином, враховуючи інтереси всіх осіб, а саме: сторін по справі, свідків, адвокатів, співробітників суду та колег по суду, не розрізняючи осіб на підставах, що не є суттєвими для належного відправлення таких функцій.

Статтею 21 КПК України закріплений принцип доступу до правосуддя та обов`язковість судових рішень, відповідно до якого кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Статтею 22 КПК України закріплений принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Права потерпілого у кримінальному провадженні закріплені у ст. 56 КПК України, якою визначено, що потерпілий має право, у тому числі, на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

З дослідженого у судовому засіданні диску з записом судового засідання, в якому, за ствердженням заявника суддя ОСОБА_6 фактично довела до відома всіх учасників судового розгляду про ухвалення в майбутньому обвинувального вироку, видно, що під час допиту потерпілого було з`ясовано, що останнім пред`являвся цивільний позов у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування. Проте, даний цивільний позов в матеріалах кримінального провадження відсутній, у зв`язку з чим суддею ОСОБА_6 роз`яснені потерпілому вимоги ч. 7 ст. 128 КПК України, зокрема, право пред`явити цивільний позов у порядку цивільного судочинства.

Оцінюючи поведінку судді ОСОБА_6 під час розгляду даного кримінального провадження з урахуванням вищенаведених Бангалорських принципів поведінки суддів, принципів рівності та змагальності, закріплених у внутрішньому законодавстві, слідчий суддя доходить до висновку, що дії судді ОСОБА_6 були спрямовані на запобігання можливого порушення права потерплого на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

На думку слідчого судді такі дії та поведінка судді ОСОБА_6 не можуть свідчити про її упереджене ставлення до інших учасників кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

У контексті об`єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідність визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності.

В той же час, належні докази, які б підтверджували необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_6 при розгляді даної справи відсутні. Виходячи з наведеного, обставини, зазначені в заяві про відвід судді, не можуть бути підставою для такого, тому враховуючи зміст заяви про відвід, практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відмову в задоволенні заяви про відвід головуючого ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 0000289 від 02 травня 2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись Бангалорськими принципами поведінки суддів, ст. ст. 21, 22, 75 КПК України, суд.-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 від розгляду кримінального 0000289 від 02 травня 2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1