Справа №295/9732/21
УХВАЛА

09.01.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в колегіальному складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_4 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0003016 від 04.07.2020 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іркутськ російської федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 345, ст. 348 КК України,

встановив:

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки відсутні підстави для зміни обраного запобіжного заходу, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, на теперішній час не змінилися, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений заперечував щодо задоволення клопотання прокурора. Зазначив, що ризики, які вказані прокурором, не підтверджені, вчиняються відносно нього репресії. Просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Захисник також заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора. Зазначила, що обвинувачений хворіє, має місце реєстрації та постійне місце проживання, маму.

Просила змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 18.06.2021 обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз до 09.01.2024 (включно).

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі запобігання спробам переховуватися від суду; незаконно впливати на учасників у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Враховуючи викладене, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 345, ст. 348 КК України, за найтяжче з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 15 років або довічне позбавлення волі, а також те, що обвинувачений ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, розлучений, за віком останній не є особою похилого віку, під час досудового розслідування ухилявся від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим оголошувався 11.05.2021 слідчим в розшук, є обґрунтовані підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність в поведінці ОСОБА_6 обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися.

За таких обставин, суд вважає що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, згідно положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

При цьому, суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

Враховуючи викладене, доводи сторони захисту не є такими, що беззаперечно можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу, тому суд не може покласти їх в основу свого рішення. Стороною захисту в судовому засідання не спростовані ризики, визначені ст. 177 КПК України на підставі яких було обрано забіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 199, 331 КПК України,

постановив:

Продовжити ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 08.03.2024 (включно), без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3