1Справа № 335/9375/23 1-кп/335/835/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, кримінальне провадження відомості по якому внесені до ЄРДР за № 0001397 від 01.09.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у Запоріжжі, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2023 за ч. 4 ст. 185 КК У країни до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка раніше засуджена за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення і перевиховання не став, перебуваючи на іспитовому терміні, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

01.09.2023, приблизно о 13.00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи на території дитячого майданчика, що розташований у подвір`ї буд. 6 по вул. Михайла Гончаренка у м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, який введено на території України згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, та продовжує діяти і на теперішній час, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, таємно викрав дитячу сумку червоного кольору, яка матеріальної цінності не представляє, в якій знаходився мобільний телефон Samsung Galaxy A02s, ІМЕІ НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, в справному стані, вартість якого згідно висновку експерта складає 2316 гривень 67 копійок, що перебували у користуванні малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Будучи допитаним у судовому засіданні 09.11.2023, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він у повному обсязі визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано та надав суду такі пояснення.

01.09.2023 він проходив повз дитячого майданчика, на лавочці сиділи хлопець та жінка, вони дивились як діти займаються спортом. Він побачив сумку, яка лежала, взяв сумку та пішов з нею, сумку він залишив біля кіоску, а телефон, який був у сумці, забрав. Потім він був затриманий працівниками поліції разом із телефоном біля центрального входу у Критий Ринок. Щиро розкаюється у вчиненому.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, крім його показань по суті пред`явленого обвинувачення, підтверджується наступними доказами.

Допитана у судовому засіданні, за участю законного представника ОСОБА_7 та психолога ОСОБА_8 , малолітня потерпіла ОСОБА_6 , пояснила, що 01.09.2023 приблизно о 12-00 год. вона разом з подругою прийшла на дитячий майданчик, який знаходився в районі вул. Михайла Гончаренка, вул. Миру та вул. Рекордної, щоб пограти. У неї із собою була червона сумочка (бананка), в якій був мобільний телефон, помада, брелок. На лавочці біля турніку сиділи два чоловіки, один з яких обвинувачений, та жінка. Вони з подругою робили трюки, та вона попросила свою подругу потримати сумку, в якій був мобільний телефон, а її подруга поклала сумку поряд. З ними розмовляла жінка, та обвинувачений, які попросили ще зробити трюки. Вона відійшла аби зробити трюк, у цей час обвинувачений пішов, що побачила її подруга. Через 30 хв. вона захотіла зателефонувати своїй подрузі, та помітила, що її сумка зникла. Вони підійшли до жінки та запитали чи знає вона чоловіка який взяв сумку, та просили аби вона йому зателефонувала щоб він віддав телефон, жінка відповіла щоб вони приходили о 5 ранку та він віддасть їм телефон. Потім її подруга зателефонувала на її мобільний телефон, підняв слухавку поліцейський і вони дізнались, що телефон вкрали, та їм запропонували підійти на Критий ринок. Далі вона з подругою пішли на Критий ринок де були поліцейській разом з чоловіком (обвинуваченим), який лежав на підлозі, та поліцейські показали їй її телефон, сумка лежала за 20-50 м. від Критого ринку.

Цей чоловік був одягнений в джинсові шорти, футболку, яку він зняв та поклав на сходи, він мав на плечі татуювання, також на ньому була подряпина та розбита губа. Зазначила, що вона впевнена, що обвинувачений це саме той чоловік, який вкрав її телефон.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 , яка також є законним представником малолітньої потерпілої, пояснила, що 01.09.2023 вона була на роботі, їй зателефонували співробітники поліції та сказали, що у її доньки вкрали мобільний телефон, та вони вже його знайшли. Також, сказали що потрібно приїхати забрати дитину. Вона приїхала на Критий ринок за донькою, та бачила затриманого чоловіка, це був обвинувачений. Донька розповіла їй та співробітниками поліції те саме, що і в судовому засіданні, описувала чоловіка, який був на дитячому майданчику. Вказала, що співробітниками поліції повернута сумка та мобільний телефон, матеріальних претензій до обвинуваченого вона не має.

Інші докази у кримінальному провадженні не досліджувались, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитавши обвинуваченого та потерпілих у кримінальному провадженні, суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

Таким чином, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого він визнається винним, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Також, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше був судимий за вчинення корисливого злочину, вказаний злочин вчинив, перебуваючи на іспитовому терміні, через 3 місяця після звільнення його від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком суду, що свідчить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став, висновки для себе не зробив та знову продовжив вчиняти корисливі злочини, має місце проживання, за сімейним станом не одружений та дітей на утриманні не має, разом із тим, проживає із матір`ю, яка має хронічні захворювання, офіційно не працевлаштований, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, проте з 2007 року неодноразово був оглянутий лікарем-наркологом, востаннє 09.03.2023, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіоїдів, алкоголю.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому злочині, що проявляється у осуді обвинуваченим своїх дій.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, який був судимий за вчинення злочинів проти власності, від відбування покарання звільнявся судом, однак перебуваючи на іспитовому терміні, через невеликий проміжок часу, знову вчинив злочин, що свідчить про те, що на шлях виправлення він не став та попереднє покарання не досягло своєї мети, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 остаточного покарання суд керується положеннями ст. 71 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, та покладеного на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

З наведеного слідує, що вказане кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим у період невідбутої частини покарання за вищевказаним вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, під час перебування на іспитовому терміні, а відтак йому необхідно призначити покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2023 до покарання призначеного за новим вироком, та призначити йому остаточне покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі.

На переконання суду, лише покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням, тобто з ізоляцією обвинуваченого від суспільства, є справедливим, співмірним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. ст. 69, 75, 76 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, враховуючи обраний йому судом вид покарання та існування ризиків ухилення від виконання вироку суду, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Враховуючи те, що згідно протоколу затримання, ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні злочину 01.09.2023, після чого він утримувався під вартою на підставі відповідних судових рішень, строк відбування ним покарання слід рахувати саме з 01.09.2023, а строк попереднього ув`язнення обвинуваченого слід зарахувати у строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню було проведено судову товарознавчу експертизу, і висновки експерта №СЕ-19/108-23/14607-ТВ від 19.09.2023, вартістю 478,00 грн., покладено в основу обвинувачення, то процесуальні витрати в загальній сумі 478,00 грн. 00 коп. на залучення експерта підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Цивільні позови під час досудового розслідування та судового розгляду не заявлялись.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цією статтею у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2023 року, від відбування якого ОСОБА_4 було звільнено з іспитовим строком 1 рік, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, з 01.09.2023.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання, час перебування його під вартою з 01.09.2023 по 21.11.2023, у якості запобіжного заходу, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 478 (чотириста сімдесят вісім) гривень 00 копійки.

Після набрання вироком суду законної сили, речові докази:

-мобільний телефон Samsung Galaxy A02s, ІМЕІ НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - залишити останній;

-мобільний телефон «Nokia», імеі: НОМЕР_2 , який знаходиться у камері схову ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, - повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі п. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Повний текст вироку після його проголошення вручається учасникам кримінального провадження, які присутні у судовому засіданні, та не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який в судове засідання на проголошення вироку не прибув.

Суддя ОСОБА_1