Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3428/21
Провадження № 1-кп/935/85/23
У Х В А Л А

Іменем України

03 жовтня 2023 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів Житомирської області, кримінальне провадження № 0000326 від 03.12.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які утримуються в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

встановив:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор у судовому засіданні подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , яке обґрунтовано тим, застосування іншого запобіжного заходу до обвинувачених, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, не здатне запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Метою та підставами застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, продовжити вчинення кримінального правопорушення, тобто ризикам, передбаченим п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували щодо заявленого прокурором клопотання, захисник просила обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, зазначила, що у кримінальному провадженні допитані усі свідки, потерпілі, досліджено докази, обвинувачений має постійне місце проживання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували щодо заявленого прокурором клопотання, захисник вважає, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні не знайшли свого підтвердження, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому не є підставою для продовження строку тримання під вартою що ризики, крім того у кримінальному провадженні допитані усі свідки, потерпілі, обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, кримінального провадження, дійшов такого висновку.

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Судом при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуються положення законодавства, «Конвенції про захист прав людини», а також практика Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також враховує конкретні обставини по даному провадженню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, тобто існує реальний ризик переховування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість покарання, яке їм загрожує у разі визнання винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча є не самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики можливості обвинувачених переховуватися від суду, оскільки триває судовий розгляд кримінального провадження.

Враховуючи продовження існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також враховуючи особи обвинувачених, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає як сторона захисту так і сторона обвинувачення, який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 315 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто по 01 грудня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто по 01 грудня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1