Справа №585/1799/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1110/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у режимі відеоконференції, у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 березня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Ромни, Сумської області, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій останній просить вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 березня 2023 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким із застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 05 років 04 місяців.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2020 р., остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання ОСОБА_7 під вартою залишено застосованим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу його фактичного затримання, а саме з 02 вересня 2022 року, зарахувавши до строку відбування покарання строк попереднього ув`язнення згідно вимог ч.5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, який обраховувати з 02 вересня 2022 року та до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 943 грн. 90 коп., судової дактилоскопічної експертизи у розмірі 1132 грн. 68 коп., а всього стягнути 2076 грн. 58 коп.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_7 посилається на те, що призначене судом покарання є занадто суворим і не відповідає особі винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд не врахував наявність обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття у вчинених злочинів, сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданих збитків.

Крім того потерпілі просили суд призначити обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавлення волі та наголошували, що претензій до останнього не мають, оскільки всі збитки відшкодовано.

Також суд не взяв до уваги наявність у обвинуваченого ряд невиліковних хвороб, таких як ВІЛ інфекція, гепатит С. До того ж останній перебуває на замісній підтримуючій терапії та являється інвалідом 3 групи.

Обвинувачений акцентує увагу на те, що характеристика надана за його місцем проживання є недійсною, оскільки за вказаною адресою він не проживає багато років.

Згідно з вироком суду першої інстанції, 15 червня 2022 року близько 13 год. ОСОБА_7 перебуваючи на території Роменського ринку в м. Ромни, в умовах воєнного стану, реалізовуючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим, що його дії таємні та за ним ніхто не спостерігає, цілком знаючи, що діє незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, розуміючи, що за вчинення злочину невідворотно настане кримінальна відповідальність, повторно, умисно, з корисливих мотивів, підійшов до сумки чорного кольору, власником якої є ОСОБА_9 і яка знаходилася біля однієї із торгівельних палаток, з метою вчинення її крадіжки, взяв її з місця, де вона знаходилась та пішов в напрямку магазину «Сезон», тим самим незаконно заволодів майном.

У вище вказаній сумці знаходились наступні речі, а саме: 1) жіноча сукня чорного кольору в білий горошок «Deloras» 2)жіноча сукня в смужку 54 розміру «Deloras» 3)жіноча сукня в чорну крапку з низу з візерунком із квітів «Deloras», 4)жіноча сукня кольору хакі, 54 розміру, емблема «idiali», 5)жіноча сукня з геометричними квадратами, 54 розміру, емблема «idiali», 6)жіноча сукня синього кольору у візерунок в вигляді смужок з квітами, 56 розміру, емблема, 7)жіноча сукня червоного кольору із метеликами, 50 розміру, емблема «idiali», 8)жіноча сукня червоного кольору із метеликами, 52 розміру, емблема «idiali», 9)жіноча сукня червоного кольору із візерунком у вигляді кільця, 54 розміру, емблема «idiali», 10)жіноча сукня червоного кольору із візерунком у вигляді кільця, 60 розміру, емблема «idiali», 11)жіноча сукня червоного кольору із візерунком у вигляді кільця, 56 розміру, емблема «idiali», 12)жіноча сукня фіолетового кольору, 60 розміру, емблема «idiali», 13)жіноча сукня в квіточку з візерунком, 62 розміру, емблема «idiali», 14)жіноча сукня синього кольору, 44 розміру, емблема «idiali», 15)жіноча сукня з візерунком у вигляді квітів, 52 розміру, емблема «idiali», 16)жіноча сукня чорного кольору, 56 розміру, емблема «idiali», 17)жіноча сукня кольору хакі, 52 розміру, емблема «idiali», 18)жіноча сукня червоного кольору, 52 розміру, емблема «idiali», 19)жіноча сукня червоного кольору, 42 розміру, емблема «idiali», 20)жіноча сукня чорного кольору, 52 розміру, емблема «idiali», 21)жіноча сукня червоного кольору із візерунком у вигляді принта квітів, 54 розміру, емблема «idiali», 22)жіноча сукня червоного кольору, із принтом з квітів, 58 розміру, емблема «idiali», 23)жіноча сукня синього кольору, 60 розміру, емблема «idiali», 24)жіноча сукня білого кольору в чорну смужку, 48 розміру, емблема «idiali», 25)жіноча сукня в синю смужку, 48 розміру, емблема «idiali», 26)жіноча сукня синього кольору із візерунком з квітів, 54 розміру, емблема «idiali», 27)гумові капці чорного кольору, емблема «krok», 43, 43 і 45 розміру.

Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.

Згідно висновку експерта від 20.07.2022 р. №СЕ-19/119-22/7083-ТВ ринкова вартість викрадених речей станом на момент вчинення кримінального правопорушення складає 3728,82 грн.

Крім того, 01.09.2022 р. близько 11 год. 35 хв. ОСОБА_7 перебуваючи у кондитерському відділу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Г. Мазепи, 51, де здійснює реалізацію товару ФОП ОСОБА_10 , та реалізовуючи злочинний умисел, будучи впевненим, що його дії таємні та за ним ніхто не спостерігає, знаючи, що діє незаконно та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, в період воєнного стану, з метою незаконного збагачення, розуміючи, що за вчинення злочину невідворотно настане кримінальна відповідальність, повторно, умисно, з корисливих мотивів, підійшов до столика, який є робочим місцем продавця, за допомогою ключа, що перебував в замку шляхом обертання відчинив шухляду, звідки викрав грошові кошти в сумі 2678 гривень, тим самим незаконно заволодів ними та вийшов з магазину.

Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, в умовах воєнного стану.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував щодо поданої апеляційної скарги, просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Враховуючи, що фактичні обставини кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 ніким не оспорюються, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про заміну призначеного йому покарання, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і не ґрунтуються на вимогах закону України про кримінальну відповідальність.

Так, положеннями ст.ст. 50, 65 КК визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених протиправних дій, їх небезпечності та інформації про особу винного.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, суд першої інстанції, дотримуючись вимог вищезазначеного кримінального Закону, врахував відомості про особу обвинуваченого, який є неодноразово судимим, останній раз 03 квітня 2020 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України. Однак належних висновків для себе обвинувачений не зробив, на шлях виправлення на став, продовжив кримінально-карану діяльність та вчинив нові злочини. Також враховано, що з 25 листопада 2021 року обвинувачений перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «Психрозлади та розлади поведінки внаслідок комбінованого вживання декількох психоактивних речовин. Синдром залежності», на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

Обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи усі вищезазначені обставини, суд дійшов вірного висновку про необхідність призначення обвинуваченому остаточне покарання, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді 05 років 04 місяців позбавлення волі.

Твердження обвинуваченого про безпідставне неврахуванням судом щирого каяття, активного сприяння у розкритті злочину, добровільного відшкодування завданого збитку, та у зв`язку з чим можливість призначення останньому покарання у виді обмеження волі, колегія суддів відхиляє, оскільки судом першої інстанції не встановлено обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 , оскільки поведінка останнього не свідчила про наявність щирого каяття.

Виходячи із системного тлумачення законодавства та судової практики, щире каяття, характеризую ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Отже, той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину, не може безумовно свідчити про щире його каяття з приводу вчиненого. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки. В даному випадку визнання вини обвинуваченим було обумовлене наявністю беззаперечних доказів його винуватості, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині, до того ж жодних спроб відшкодувати заподіяну злочином шкоду обвинуваченим здійснено не було, а викрадене майно було повернуто потерпілим органами досудового розслідування, після викриття злочинних дій обвинуваченого.

Тому, зважаючи на вказані обставини, суд першої інстанції, виходячи з дискреційних своїх повноважень, дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 реального покарання, пов`язаного з позбавленням волі, що на думку колегії суддів, спряло б виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Окрім цього, суд, вирішуючи питання про визнання обставин, що пом`якшують покарання, вірно зазначив про відсутність такої обставини як активне сприяння розкриттю правопорушення.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 07.04.2021 у справі №263/15605/17 активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, наданні допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним.

Так, аналізуючи матеріали кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в діях обвинуваченого не вбачається активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Безпідставними є і твердження обвинуваченого про неврахування судом даних, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки всім цим обставинам судом дано належну оцінку і такі враховано судом при призначенні йому покарання, у тому числі наявність в нього 3 групи інвалідності.

Що стосується наявності у обвинуваченого ряду тяжких захворювань, про які він вказує в апеляційній скарзі, то колегія суддів зазначає, що вказані захворювання для обвинуваченого не були стримуючим фактором при вчиненні злочині, тому вважати їх підставою для пом`якшення призначеного покарання колегія суддів також не вбачає.

Підстав не довіряти характеристики наданої за місцем проживання обвинуваченого, у колегії суддів не має.

При цьому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що позиція потерпілих щодо призначення покарання останньому не була врахована місцевим судом, не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки потерпілі були допитані у судовому засіданні щодо обставин вчинених кримінальних правопорушень та встановлена їхня думка щодо виду та розміру покарання, яке слід призначити обвинуваченому.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що думка потерпілих хоч і враховується при призначенні покарання, однак така не є визначальною. Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21 лютого 2019 року у справі №742/584/18.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Підстав для пом`якшення покарання, як на цьому наполягає обвинувачений, колегія суддів не вбачає, оскільки при призначенні покарання суд першої інстанції достатньо врахував низку обставин, які мають значення для визначення виду і розміру покарання.

Колегія суддів вважає справедливим призначене остаточне покарання у виді 05 років 04 місяців позбавлення волі, призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції за ч. 4 ст. 185 КК України і визнавати його занадто суворим, підстави відсутні.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводів апелянта, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування не встановлено, у зв`язку з чим вирок суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 березня 2023 року відносно ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4