Провадження №1-кп/761/1521/2024
В И Р О К

Іменем України

23 січня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 120 221 001 000 002 32 від 19.01.2022, у якому

гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Богуслав Обухівського району Київської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , судимий:

-17.11.2011 Миронівським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна;

-19.03.2019 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.;

-23.01.2023 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту за таких обставин.

У ОСОБА_6 , не пізніше 19.01.2022, виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом - мопедом «YAMAHA», моделі «Jog SA36J», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 19.01.2022, приблизно о 04 год. 30 хв., спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , прибули на автомобілі «OPEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за адресою - м. Київ, вул. Богдана Гаврилишина, 10.

У цей же час ОСОБА_6 , приховуючи від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 свої справжні наміри щодо заволодіння транспортним засобом, повідомивши останнім неправдиві відомості про нібито належність йому вказаного мопеда, за допомогою ОСОБА_10 помістив мопед «YAMAHA», моделі «Jog SA36J», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до салону автомобіля марки «OPEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , тим самим незаконно ним заволодів.

У подальшому ОСОБА_6 , діючи повторно, спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які не були обізнані в істинних намірах ОСОБА_6 , залишили місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим завдавши майнової шкоди ОСОБА_4 на суму 4931 грн. 15 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину беззаперечно визнав, дав показання, які повністю збігаються з обставинами вчинення злочину, викладеними у цьому вироку. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, взяти до уваги, що його діями фактично шкода не завдана, потерпілий претензій до нього не має.

Суд, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, приймаючи до уваги правильність розуміння ними обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільний характер вказаної позиції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

У зв`язку з цим суд вважав за необхідне, крім допиту обвинуваченого, дослідити висновок судової автотоварознавчої експертизи, відомості щодо подальшої долі викраденого транспортного засобу, дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_11 від 30.05.2022 № СЕ-19/111-22/12552-АВ встановлено, що ринкова вартість мопеда «YAMAHA», моделі «Jog SA36J», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 19.01.2022 становила 4931,15 грн.

Відповідно до розписки потерпілого ОСОБА_4 від 13.05.2022 останній отримав від слідчого зазначений мопед.

Суд, дослідивши всебічно, повно та неупереджено усі обставини кримінального провадження, оцінивши у відповідності до вимог ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України стороною обвинувачення кваліфіковані правильно, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий, на час ухвалення цього вироку відбуває покарання у місцях позбавлення волі, за місцем свого фактичного проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які згідно з ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Таким чином, за сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що до ОСОБА_6 має бути застосоване покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій зазначеної статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Таким чином, покарання ОСОБА_6 має бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного останньому вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23.01.2023, більш суворим, що призначене ОСОБА_6 цим вироком.

Враховуючи, що обвинувачений вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 19.03.2019 засуджений до покарання у виді штрафу, остаточне покарання має бути ухвалене за сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 72, згідно з якими основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає та виконується окремо.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи становлять 1029,72 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 63, 65, ст. 70, 72 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ОСОБА_6 вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23.01.2023, більш суворим, призначеним ОСОБА_6 цим вироком, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

На підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, покарання за цим вироком та вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 19.03.2019, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафуу розмірі 850 грн.,належить виконувати самостійно.

Строк відбування призначеного цим вироком покарання відраховувати з дня фактичного затримання ОСОБА_6 за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23.01.2023.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати на залучення судового експерта у сумі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) грн., 72 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1