Справа № 307/1822/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У Х В А Л А

15.11.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/416/23 за апеляційною скаргою прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.06.2023.

Цією ухвалою кримінальне провадження, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого на посаді майстра лісу обходу № 6 Краснянського лісництва ДП «Мокрянське лісомисливське господарство», уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, - закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді майстра лісу обходу № 6 Краснянського лісництва ДП «Мокрянське ЛМГ», тобто являючись службовою особою, яка постійно обіймає на державному підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, які полягали у здійсненні керівництва ділянкою роботи та виробничою діяльністю окремих працівників ДП «Мокрянське ЛМГ», в період 2018-2019 років, неналежно виконуючи свої службові повноваження через несумлінне ставлення до них, незаконно допускав проведення рубок на ввіреній йому території дерев, які не були відведенні в рубку, тобто на які не було виписано лісорубного квитка, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам у сфері охорони, відтворення, сталого і раціонального використання лісових ресурсів, громадським інтересам на безпечне для життя і здоров`я довкілля та користування природними ресурсами, що завдало збитків а розмірі 3058067, 54 грн.

Ухвала суду мотивована тим, що підстави для закриття кримінального провадження за № 0000303 від 10.09.201 9 відносно ОСОБА_6 існують і такі заслуговують на увагу. У судовому засіданні встановлено, що 15.04.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

-2-

12.06.2020 ОСОБА_6 та його захиснику-адвокату ОСОБА_7 повідомлено про відкриття матеріалів кримінального провадження та завершення досудового розслідування, з якими сторона захисту ознайомилась 26.06.2020, про що складено протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Цього ж дня, 26.06.2020 було складено та вручено ОСОБА_6 обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні. Прокурор в судовому засіданні підтвердив, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 не зупинялось та останній не оголошувався у розшук. 03.07.2020 прокурором обвинувальний акт направлено до Тячівського районного суду Закарпатської області та цього ж дня, 03.07.2020 обвинувальний акт разом з реєстром матеріалів досудового розслідування був відправлений поштовим відправленням, про що свідчить поштовий штемпель на конверті. До Тячівського районного суду Закарпатської області вказаний обвинувальний акт надійшов 06.07.2020, тобто поза межами строку досудового розслідування, визначеного положеннями ст. 219 КПК України. Тому, враховуючи вищенаведені обставини кримінального провадження, зокрема, питання щодо дотримання прокурором строків направлення до суду обвинувального акту, суд дійшов висновку про те, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 слід задовольнити та закрити кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Прокурором у межах досудового розслідування затверджено обвинувальний акт та вручено його копію обвинуваченому, у зв`язку з чим права ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування порушені не були. Між тим, обвинувачений отримавши обвинувальний акт, набув статусу обвинуваченого у межах строку досудового розслідування та мав можливість готуватися до захисту від пред`явленого йому обвинувачення. Ці обставини судом першої інстанції враховані не були. Крім того, період відкриття стороні матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, а саме з 12.06.2020 до 26.06.2020, не включається до строку досудового розслідування. Просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову, якою призначити у кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

-3-

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК).

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Послідовно реалізуючи політику, спрямовану на підвищення гарантій захисту прав і свобод людини, український законодавець на протязі останніх декількох років вніс низку важливих змін до чинного КПК стосовно строків досудового розслідування, починаючи з впровадження механізму судового контролю за строками розслідування і закінчуючи введенням процесуальних санкцій, під якими необхідно розуміти негативні наслідки для сторони обвинувачення у разі недотримання нею чітких вимог КПК і вчинення процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень поза межами цих строків.

Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 ч. 1 ст. 284 КПК України доповнено пунктом 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Вказана норма була введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотної дії в часі та застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Внесені зміни кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у ст. 28 КПК України, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Так, у справі «Іванов проти України» зазначено, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (пункт 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах «Карт проти Туреччини» (пункт 68), «Вемхофф проти Німеччини» (пункт 18). При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (пункт 63).

В інтерпретації ж до чинного КПК України цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка, згідно з пунктом 14 частини 1 статті 3 КПК України, починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею (ч. 5 ст. 219 КПК України).

-4-

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Частина 4 статті 219 КПК України встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з положеннями ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Зазначене повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 26.05.2020 у справі № 556/1381/18, від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20 тощо.

Таким чином, виходячи зі змісту ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.06.2023, рішення щодо закриття кримінального провадження суд мотивував тим, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні було направлено до суду після закінчення строків досудового розслідування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з такого.

Згідно приписів ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Тобто, суд може проводити розгляд кримінального провадження лише щодо особи, якій висунуто обвинувачення. При цьому, висунення обвинувачення повинно бути проведено у законодавчо визначений процесуальний спосіб, що передбачає вчинення такої дії компетентною особою та в межах строків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК України.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_6 , внесено 10.09.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303.

15.04.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

-5-

12.06.2020 ОСОБА_6 та його захиснику-адвокату ОСОБА_7 повідомлено про відкриття матеріалів кримінального провадження та завершення досудового розслідування, з якими сторона захисту ознайомилась 26.06.2020, про що складено протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Згідно правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.10.2022, справа № 216/4805/20 (провадження № 51-4684 кмо 21), відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК (в редакції Закону України № 2201-IX від 14.04.2022), не включається у строк досудового розслідування, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, який обраховується з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням дати, часу та місця ознайомлення із матеріалами розслідування, до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування.

День направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

Згідно ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня повідомлення підозрюваному та його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, а тому в даному кримінальному провадженні з 13.06.2020 обчислення строків досудового розслідування зупинено, і такий строк відновлено 26.06.2020, в день, коли сторони реалізували своє право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Таким чином, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчувався 29.06.2023.

Факт визначення судом дати закінчення досудового розслідування, прокурором не заперечується, однак, всупереч доводів прокурора, висновок суду першої інстанції про звернення прокурора до суду з обвинувальним актом вже після закінчення строку досудового розслідування, є правильним.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000303 від 10.09.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, був складений та затверджений прокурором 26.06.2020, а до Тячівського районного суду Закарпатської області скеровано 03.07.2020, згідно відмітки на поштовому відправленні, а в суді зареєстровано 06.07.2020, про що свідчить реєстраційна відмітка.

Проте, як зазначалось вище, приписами ст. 219 КПК України граничним строком досудового розслідування визначено саме день звернення до суду з обвинувальним актом, а не його складання та затвердження.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, супровідний лист про направлення вищевказаного обвинувального акта до Тячівського районного суду Закарпатської області виготовлено та підписано 03.07.2020, тобто поза межами строків досудового розслідування, граничним терміном якого була дата 29.06.2020.

-6-

Як встановив суд першої інстанції, безпосередньо до суду обвинувальний акт надійшов 06.07.2020 та зареєстровано як вхідну кореспонденцію цією ж датою, про що прокурор підтвердив під час судового засідання суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив факт порушення стороною обвинувачення строків досудового розслідування, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України є підставою для закриття кримінального провадження, а тому доводи прокурора про невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження є необґрунтованими і такі відхиляються.

Не погоджується також колегія суддів з доводами апеляційної скарги про отримання обвинуваченим ОСОБА_6 копії обвинувального акту в межах строку досудового розслідування та набуття ним статусу обвинуваченого, оскільки такі не впливають на остаточний висновок про недотримання стороною обвинувачення вимог ст. 219 КПК України.

Стосовно доводів сторони обвинувачення про неоднозначне регулювання та невизначеність у КПК України чіткого строку для складання обвинувального акту, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що системний аналіз ст. 219 КПК України свідчить про те, що обвинувальний акт, у будь-якому випадку, має бути складений, затверджений та отриманий судом в межах строків досудового розслідування, визначених вказаною нормою.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.06.2023 про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України відповідає вимогам закону і підстав для її скасування, з підстав зазначених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.06.2023 про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, - без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді