Провадження № 1-кп/204/1758/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000195 від 19 серпня 2022 року, відносно -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецька, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.4 ст.111-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

16.07.1990 Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошено державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України, а також встановлено, що територія України визнана неподільною та недоторканою.

Статтями 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18.10.1907, яка вступила в дію 26.01.1910 та 07.03.1955 визнана Союзом Радянських Соціалістичних Республік, правонаступником якого є Російська Федерація, передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього та недвозначного попередження у формі або мотивованого оголошення війни, або ультиматуму з умовним оголошенням війни. Про існування стану війни має бути без зволікання оповіщено нейтральним державам, і він матиме для них дійсну силу лише після отримання оповіщення.

Меморандумом про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, який був підписаний та набув чинності 05.12.1994, встановлено, що Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтверджують Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України; підтверджують їх зобов`язання утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом Організації Об`єднаних Націй; підтверджують Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 утримуватись від економічного тиску, спрямованого на те, щоб підкорити своїм власним інтересам здійснення Україною прав, притаманних її суверенітету, і таким чином отримати будь-які переваги.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон, який був підписаний 28.01.2003 та набув чинності 23.04.2004, зокрема територія Донецької області відноситься до території України.

Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132, 133 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права невстановлені на цей час представники влади Російської Федерації, діючи всупереч вимогам принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч.4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (ХХV), від 21.12.1965 №2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), Гаазьких конвенцій 1907 року, IV Женевської конвенції 1949 року, спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів збройних формувань Російської Федерації на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

У свою чергу, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого із 05:30 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Разом із тим, 07.04.2014 у м.Донецьку утворено терористичну організацію т.зв. «ДНР», одних із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, а саме шляхом відокремлення від України частини території Донецької області.

Зверненням Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затверджене постановою Верховної Ради України №129-VIII від 27.01.2015, Заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичної організації «ДНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схвалену постановою Верховної Ради України №145-VIII від 04.02.2015, Заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схвалену постановою Верховної Ради України №337-VIII від 21.04.2015, «Донецьку народну республіку» визнано терористичною організацією.

Так, після незаконного вторгнення на територію України збройних сил Російської Федерації, тобто після 24.02.2022, у громадянина України ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на підготовку до провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

З цією метою, 13.07.2022 та 14.07.2022 ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , під час розмови з раніше знайомим представником збройного воєнізованого формування - т.зв. «Народної міліції Донецької народної республіки» (далі т.зв. «НМ ДНР») надав згоду на підготовку до проведення господарської діяльності шляхом здійснення фінансових операцій щодо перерахування та конвертування (обміну) коштів фізичним особам, які знаходяться на тимчасово окупованій території, отриманням прибутку від надання таких послуг у розмірі 5-10% від операції з його розподілом між собою та на потреби збройного воєнізованого формування - т.зв. «Народної міліції ДНР».

У подальшому з метою підготовки на провадження господарської діяльності щодо здійснення конвертації (обміну) грошових коштів у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, т.зв. «НМ ДНР», ОСОБА_5 , після 14.07.2022, більш точну дату не встановлено, вчинив дії, спрямовані на підшукування та пристосування засобів і знарядь, а також усунення перешкод вчинення кримінального правопорушення, а саме:

-здійснив збір документів для оформлення фізичної особи - підприємця для проведення господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора;

-на належному йому мобільному телефоні HUAWEI, IMEI: НОМЕР_1 , встановив наступні додатки: месенджери «Telegram» та «WhatsApp» з метою отримання вказівок щодо здійснення конкретної дії та проведення відповідної фінансової операції в онлайн режимі, а також додаток для здійснення Інтернет-банкінгу «Приват 24» з метою проведення відповідних фінансових операцій у будь-який час;

-придбав SIM-картки операторів мобільного зв`язку з наступними абонентськими номерами: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 , НОМЕР_35 , з метою безперешкодного доступу до мережі Інтернет відповідно до обсягу Інтернет-трафіку згідно тарифного плану кожної SIM-картки;

-пристосував відкриті на його ім`я банківські рахунки №№ НОМЕР_36 , НОМЕР_37 , НОМЕР_38 , НОМЕР_39 АТ КБ «Приватбанк» шляхом наявного на вказаному мобільному телефоні додатку для здійснення Інтернет-банкінгу «Приват 24» до безперешкодного проведення фінансових операцій у будь-який час;

-у торговельному центрі «Славянський», що розташований за адресою: м.Дніпро, Чечелівський район, вул.Курчатова, 1, придбав комплект посилення сигналу GSM 900 МГц для телефону з кімнатною антеною для підвищення якості Інтернет-зв`язку;

-здійснював постійний моніторинг інформації у «Telegram»-каналах щодо курсу валют, у тому числі щодо обміну грошових коштів на тимчасово окупованих територіях України.

Однак, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, пристосувавши вищевказані речі для подальшого вільного вчинення кримінального правопорушення, реалізувати свій злочинний умисел не зміг, з причин, що не залежать від його волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушень визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд звільнити його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

Захисник адвокат ОСОБА_4 підтримав думку обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд, допитавши обвинуваченого, дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів, та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у готуванні до провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.14 ч.4 ст.111-1 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, всі обставини справи.

Так обвинувачений ОСОБА_5 вчинив нетяжке кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, неодружений.

У відповідності до ст.66 КК України у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.68 КК України, за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

На підставі викладеного, з урахуванням вимог, передбачених ч.3 ст.68 КК України щодо призначення покарання за незакінчене кримінальне правопорушення,суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.1 ст.14 ч. 4 ст.111-1 КК України у виді позбавлення волі із позбавленням права обіймати певні посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю пов`язаною з наданням публічних послуг. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують покарання останньому. Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , той факт, що він щиро каявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судимий, а також позицію прокурора щодо можливого виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання, суд дійшов висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування основного покарання та на підставі ст.75 КК України обвинуваченого від призначеного основного покарання звільняє, якщо протягом випробувального строку, ухваленого судом, він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, покладені на нього судом відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді конфіскації майна, передбаченого санкцією ч.4 ст.111-1 КК України, суд зазначає наступне.

Статтею 77 КК України визначено вичерпний перелік додаткових покарань, які можуть бути призначені у разі звільнення від основного покарання з випробуванням, серед яких конфіскація майна відсутня. Якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, воно не застосовується.

Крім того, при вирішенні питання про застосування додаткового покарання, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, у виді конфіскації майна, суд бере до уваги положення п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до якого, якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки ст.77 КК України, передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.

Витрати на проведення експертиз в кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 12.07.2023, а саме: мобільний телефон марки Redmi, imei: НОМЕР_40 , imei: НОМЕР_41 , з сім-картками з абонентськими номерами операторів мобільного зв`язку НОМЕР_42 , НОМЕР_43 , мобільний телефон Nokia, imei: НОМЕР_44 , з сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_45 , банківську картку А-банк НОМЕР_46 , банківську картку Приватбанк НОМЕР_47 , банківську картку Приватбанк НОМЕР_48 , банківську картку Приватбанк НОМЕР_49 , які зберігаються у камері зберігання речових доказів Управління СБ України у Дніпропетровській області - повернути ОСОБА_5 .

Речові докази долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 10.08.2023, а саме: стартові пакети операторів мобільного зв`язку з наступними абонентськими номерами: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 , НОМЕР_35 , які зберігаються у камері зберігання речових доказів Управління СБ України у Дніпропетровській області - знищити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.4 ст.111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна, із позбавленням права обіймати певні посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю пов`язаною з наданням публічних послуг строком на 10 (десять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 12.07.2023, а саме: мобільний телефон марки Redmi, imei: НОМЕР_40 , imei: НОМЕР_41 , з сім-картками з абонентськими номерами операторів мобільного зв`язку НОМЕР_42 , НОМЕР_43 , мобільний телефон Nokia, imei: НОМЕР_44 , з сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_45 , банківську картку А-банк НОМЕР_46 , банківську картку Приватбанк НОМЕР_47 , банківську картку Приватбанк НОМЕР_48 , банківську картку Приватбанк НОМЕР_50 , які зберігаються у камері зберігання речових доказів Управління СБ України у Дніпропетровській області - повернути ОСОБА_5 .

Речові докази долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 10.08.2023, а саме: стартові пакети операторів мобільного зв`язку з наступними абонентськими номерами: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 , НОМЕР_35 , які зберігаються у камері зберігання речових доказів Управління СБ України у Дніпропетровській області - знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня оголошення вироку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1