29.11.2023
Справа № 494/2016/23
Провадження № 1-кп/494/160/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2023 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області кримінальне провадження № 0000423 від 01.08.2023 року щодо обвинувачення відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чижево Березівського району Одеської області, громадянин України, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, - в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 128 Кримінального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - КК України);

ВСТАНОВИВ:

На адресу Березівського районного суду Одеської області надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого статтею 128 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана справа передана канцелярією суду до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 30.10.2023 року призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до обвинувального акту, вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у період з 2020 року до теперішнього часу співмешкають та спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 , тобто перебувають у близьких відносинах. 30.07.2023 року, приблизно о 19:00 год. ОСОБА_5 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 перебували в гостях і ОСОБА_6 , яка являється матір`ю потерпілої ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , де у приміщенні веранди розпивали алкогольні напої. В ході розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , на грунті раптово иниклих неприязних відносни, виникла сварка. В ході даного конфлікту ОСОБА_4 взяла зі столу ніж та наблизилася до ОСОБА_5 . Останній спробував відібрати у ОСОБА_4 ніж та в ході боротьби опинився позаду впритул до останньої. У подальшому ОСОБА_5 з власної необережності, що виразилась у формі кримінальної протиправної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, при вчинення спроби забрати кухонного ножа з лівої руки співмешканки ОСОБА_4 , що виразилось у раптовому притисканні до її тулуба своєї руки, в якій перебував ніж, спричинив останній проникаюче колото-різане поранення живота з ушкодженням печінки. Своїми діями ОСОБА_5 спричинив своїй співмешканці ОСОБА_4 тілесне ушкодження, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України спричинення необережного тяжкого тілесного ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ст. 128 КК України - спричинення необережного тяжкого тілесного ушкодження.

Під час досудового розслідування, 18.10.2023 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладена угода про примирення.

Згідно даної угоди ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого (підозрюваного), істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_5 у вигляді громадських робіт на строк двісті годин, без застосування обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

У підготовчому судовому засіданні 29.11.2023 року прокурор, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали угоду про примирення сторін, яка надійшла з обвинувальним актом, та просять суд затвердити.

При цьому, ОСОБА_5 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав, клопоче затвердити угоду про примирення від 18.10.2023 року, досягнуту між ним та потерпілою ОСОБА_4 , за яким він визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, примирився з потерпілою, сторони дійшли згоди щодо призначення покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин, без застосування обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України. Також пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільною, він розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 Кримінально-процесуального кодексу України (далі- КПК України), наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження цієї угоди.

Потерпіла у судовому засіданні підтримала угоду про примирення, просить суд її затвердити, призначивши ОСОБА_5 покарання, визначене цією угодою. Також пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільною, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.

Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку прокурора, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , суд доходить висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону, і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, - ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та КК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченого взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ст. 128 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Частиною 5 ст.469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов потерпілою не пред`являвся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Скасувати арешт на речові докази, а саме: предмет ззовні схожий на ніж, скляну чашку та пластикову чашку фіолетового кольору; туніку сірого кольору зі слідами білого кольору, зовні схожими на кров - накладений ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_7 по справі №494/1388/23 від 02.08.2023 року.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000423 повернути потерпілій.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.368- 371, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Затвердити угоду про примирення від 18.10.2023 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді громадських робіт на строк двісті (200) годин, без застосування обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України.

Цивільний позов потерпілою не пред`являвся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Скасувати арешт на речові докази, а саме: предмет ззовні схожий на ніж, скляну чашку та пластикову чашку фіолетового кольору; туніку сірого кольору зі слідами білого кольору, зовні схожими на кров - накладений ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_7 по справі №494/1388/23 від 02.08.2023 року.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000423 повернути потерпілій.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості, у відповідності до ст. 476 КПК України, потерпіла чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1