Справа № 502/2/24
УХВАЛА

03 січня 2024 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання

т.в.о. начальника сектору дізнання ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури

про

арешт тимчасово вилученого майна

В С Т А Н О В И В :

Т.в.о. начальника сектору дізнання ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області 01.01.2024 року звернувся до слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 30.12.2023 р. під час огляду місця події, про що 31.12.2023 р. до ЄРДР внесені відомості за № 0000117 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування відповідного клопотання вказано, що сектором дізнання ВП №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 31.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 30.12.2023 року до чергової частини ВП №1 Ізмаїльського РВП надійшло повідомлення від начальника сектору СРПП ВП №1 Ізмаїльського РВП ОСОБА_3 , про те що під час патрулювання за порушення ПДР, ним був зупинений трактор «Беларус 920» під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив співробітникам поліції у якості офіційного документу, який надає право на керування транспортним засобом, посвідчення тракториста із явними ознаками підробки.

30.12.2023 року у період часу з 15:37 години по 15:41 години за адресою АДРЕСА_1 , проведено огляд місця події, під час якого викрито громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля якого виявлено посвідчення тракториста-машиніста серія НОМЕР_1 від 22.10.2015 року на його ім`я, видане Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернігівській області, яке було вилучено та упаковано до паперового конверту з пояснювальним написом і підписами понятих.

31.12.2023 року постановою т.в.о. начальника сектору дізнання ВП№1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області вищевказане посвідчення визнане речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

01.01.2024 року у якості свідка було допитано начальника сектору СРПП ВП №1 Ізмаїльського РВП ОСОБА_3 , який пояснив, що 30.12.2023 року близько 14:30 години під час патрулювання території обслуговування за порушення ПДР, ним був зупинений трактор «Беларус 920», під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів громадянина ОСОБА_4 останній пред`явив співробітникам поліції у якості офіційного документу, який надає право на керування транспортним засобом, посвідчення тракториста-машиніста серія НОМЕР_1 від 22.10.2015 року на своє ім`я з явними ознаками підробки, а саме документ не відповідає встановленому зразку, частина тексту, яка має розміщуватися на лицьовій стороні документу, частково надрукована на зворотній. Окрім того, ОСОБА_4 пояснив, що не проходив навчання та не отримував вказаний документ офіційно, а придбав його через мережу інтернет в 2015 році і з тих пір використовував його. Вилучене майно необхідне органу досудового розслідування з метою подальшого призначення у кримінальному провадженні судової експертизи.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, а також зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно є речовими доказами, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, т.в.о. начальника сектору дізнання ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, просив слідчого суддю накласти арешт на тимчасово вилучене майно, заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення клопотання не заперечував.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури надав заяву, згідно якої підтримав подане клопотання у повному обсязі та просив його задовольнити.

Неявка сторін у судове засідання, не перешкоджає розгляду клопотання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без їх участі та фіксування за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України не проводиться.

Заслухавши прокурора, ознайомившись з клопотанням та доданими до нього матеріалами, проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчим суддею встановлено наступне:

Як зазначено в ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим, серед іншого, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як зазначено в ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

А згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 даної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено в ході розгляду, СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 31.12.2023 р. за № 0000117 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та в ході досудового розслідування 30.12.2023 р. дізнавачем проведено огляд місця події.

При цьому в ході проведеного 30.12.2023 р. огляду, дізнавачем сектору дізнання було виявлено та вилучено відповідну річ, зазначену у клопотанні, яка постановою від 31.12.2023 року визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

Майно, стосовно якого подано клопотання про арешт, відповідає вимогам, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, отже на нього може бути накладено арешт за клопотанням сторони обвинувачення.

А також враховуючи, що для виконання завдань кримінального провадження є необхідність, щоб тимчасово вилучене майно на період досудового розслідування залишалось у незміненому стані, приходжу до висновку, про необхідність накладення арешту на відповідне майно, оскільки в даному випадку обмеження права власності є співрозмірним завданням кримінального провадження лише в частині заборони користування та розпорядження, оскільки вказане майно по своїй природі не може бути відчужено.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 30.12.2023 р. дізнавачем сектору дізнання ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області під час проведення огляду у кримінальному провадженні, внесеному 31.12.2023 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, майно:

-посвідчення тракториста машиніста серії НОМЕР_1 від 22.10.2015 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане Головним управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області, яке упаковане до паперового конверту з пояснювальним написом і підписами понятих, вилучене в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт, залишивши його на зберіганні у визначеному органом досудового розслідування місці.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно після оголошення вручити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1