КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6841/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2023 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на повідомлення старшого слідчого Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_9 від 27.07.2023 року про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст. 191 ч. 2 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою скасувати письмове повідомлення про підозру від 27.07.2023 ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, складене старшим слідчим слідчого відділу Деснянського УП ГУНП у м. Києві капітаном поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 у кримінальному провадженні за № 0002026 від 30.07.2021.

Зобов`язати прокурора/слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві (у провадженні якого перебуває кримінальне провадження) внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості щодо скасування повідомлення про підозру ОСОБА_11 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні за№ 0002026 від 30.07.2021.

Витребувати в органу досудового розслідування - слідчого відділу Деснянського УП ГУНП у м. Києві відеозапис вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 27.07.2023

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та належним чином невмотивованою.

Апелянт вказує на те, що під час розгляду скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя не перевірив, наявність достатності доказів для підозри та обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_11 підозри, хоча відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Також апелянт зазначає, що жодного доказу вини директора Київського пансіонату ветеранів праці ОСОБА_12 на момент повідомлення про підозру 27.07.2023 зібрано не було і немає на теперішній час, а тому підозра, повідомлена ОСОБА_11 , є необґрунтованою, передчасною та висунутою без достатніх доказів.

З моменту повідомлення про підозру (27.07.2023), протягом майже трьох місяців, жодного нового доказу вини підозрюваного стороною обвинувачення не здобуто, натомість стороною захисту за цей час отримано висновок судової економічної експертизи та ряд інших документів (листи-відповіді на адвокатські запити від ТОВ «ОЛІМП МОТОР», ТОВ «АВТОБЕРЕГ» та ТОВ «ДХОЛЛАНДІЯ УКРАЇНА»), які вказують на непричетність ОСОБА_12 до вчинення кримінального правопорушення, недостовірність висновку проведеної стороною обвинувачення судової автотоварознавчої експертизи, на підставі якої слідчим самостійно зроблено висновок про наявність збитків, заподіяних кримінальним правопорушення та їх розмір, відтак на необґрунтованість та передчасність повідомленої ОСОБА_11 підозри.

Апелянт також зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру ОСОБА_11 27.07.2023 та не роз`яснення йому прав підозрюваного. Під час вручення повідомлення про підозру ОСОБА_11 фактично мало місце подвійне вручення одного і того ж документа (повідомлення про підозру). Вперше його було вручено о 16:20 год. 27.07.2023, а вдруге о 16:57 год. 27.07.2023. Зазначення власноручно слідчим дати вручення - 27.06.2023 дійсно можна вважати опискою (про що йдеться в ухвалі слідчого судді від 20.10.2023). Однак стороні захисту на теперішній час невідомо, з якого часу ОСОБА_7 вважається підозрюваним - із 16:20 год. чи 16:57 год. 27.07.2023. При цьому, понятих під час вручення повідомлення про підозру о 16:20 год. 27.07.2023 не було, а тому зазначення їх підписів внизу сторінки №6 повідомлення про підозру є ознакою підробки документа.

Під час вручення повідомлення про підозру ОСОБА_11 27.07.2023 останньому, не зважаючи на вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, не були роз`яснені його права і обов`язки підозрюваного, передбачені ст. 42 КПК України.

В доповненнях до апеляційної скарги апелянт зазначає, що у зв`язку з недостовірністю висновку експерта №СЕ-19/111-23/18140-АВ, відсутністю висновку судової економічної експертизи щодо визначення розміру збитків у кримінальному провадженні та не проведенням допитів ключових свідків,повідомлення про підозру від 27.07.2023 було передчасним та без достатньої сукупності доказів.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, з доповненнями та просили її задовольнити з наведених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями сторони захисту, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга,з доповненнями захисникаОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів судового провадження, що 16.10.2023 адвокат ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення старшого слідчого Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_9 від 27.07.2023 року про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст. 191 ч. 2 КК України.

Дану скарга мотивував тим, що слідчим ОСОБА_9 було вручено повідомлення про підозру безпідставно, оскільки органом досудового розслідування не було встановлено фактів, які б свідчили, що ОСОБА_7 будучи на посаді директора Київського пансіонату ветеранів праці, маючи умисел на розтрату бюджетних коштів, підписав договір №125 від 30.10.2020 року про закупівлю товарів на суму 1798000 грн. за державні кошти, знаючи, що вартість товаро-вантажно-пасажирського автомобіля для перевезення мало мобільних груп підопічних та людей з особливими потребами є завищеною. Вказує, що договір №125 від 30.10.2020 року був укладений з ТОВ "ТД УКВЗ-Україна" на підставі проведеного тендеру на електронній системі публічних закупівель Prozorro, даний договір виконаний, відсутні спори між організаціями, що свідчить про відсутність складу злочину в діях ОСОБА_7 , що також підтверджується висновки судово-економічної експертизи проведеної стороною захисту. Крім того, вказав на те, що повідомлення про підозру було погоджено прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , який був включений у групу прокурорів 28.07.2023 року та мав обмежений час на вивчення матеріалів кримінального провадження, що свідчить, що погодив підозру неналежний суб`єкт, що свідчить про недопустимість цього доказу. Зазначив, що ОСОБА_7 підозра була вручена фактично двічі, про що свідчать дати в тексті підозри, зокрема 27.07.2023 року 16.20год., 27.06.2023 року 16.57 год.

20.10.2023 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на повідомлення старшого слідчого Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 від 27.07.2023 року про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя встановив, що в провадженні Деснянського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0002026 від 30.07.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

27.07.2023 року старшим слідчим Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 , за погодження прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , ОСОБА_13 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 2 ст.191 КК України.

Кримінальна відповідальність за ч. 2ст. 191 КК України настає за розтрату чужого майна, яке було ввірене особі, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Дослідивши надані слідчому судді матеріали у межах доводів скарги, слідчий суддя встановив, що вимоги ст. ст. 276, 277 КПК України, Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і рішень Європейського суду з прав людини, постановлених у справах проти України, та в інших справах, були враховані у повідомленні про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 2 ст.191 КК України.

Слідчий суддя вважав, що викладені в повідомленні про підозру фактичні обставини та наявні в матеріалах провадження докази, свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчиненого кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг скоїти кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування має право оцінювати докази з точки зору їх допустимості та достатності для висунутої особі підозри і не вправі оцінювати їх з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення у виді вироку, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

З огляду на вищенаведені обставини та здобуті докази, доводи у скарзі адвоката ОСОБА_6 про відсутність складу,у діях ОСОБА_7 ,кримінального правопорушення слідчий суддя відхилив, як такі, що жодним чином не спростовують доведеність підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Наведені адвокатом ОСОБА_6 обставини, не можуть бути підставами для скасування підозри ОСОБА_7 у вчиненні, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України злочину, а є предметом перевірки в ході досудового розслідування, а тому вважав, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування були дотримані вимоги ст. 276-278 КПК України.

Слідчий суддя також вважав, що наявні у матеріалах кримінального провадження докази є достатніми для повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2ст. 191 КК України; слідчий та прокурор обґрунтовано дійшли висновку про наявність фактичних обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та обґрунтовано прийняли процесуальне рішення, яке оскаржується; в сторони обвинувачення наявні достатні докази, у підтвердження підозри, а стороною захисту не вказувалось на дані, які свідчать про те, що вищевказані зібрані у кримінальному провадженні докази здобуті внаслідок істотного порушення прав та свобод ОСОБА_7 , або внаслідок порушення його права на захист.

Крім того, слідчий суддя вважав, що висунута підозра є достатньою, щоб забезпечити подальше розслідування у кримінальному провадженні.

Отже, на підставі вищевикладеного, слідчий суддя прийшовдо висновку, що скарга адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Дане рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, в межах викладених апелянтом доводів, колегія суддів виходить з такого.

КПК України не містить визначення терміну "обгрунтована підозра" і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Отже, на стадії досудового розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_7 від 27.07.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191КК України у кримінальному провадженні №0002026 від 30.07.2021 року, викладено зміст підозри та правову кваліфікацію кримінальногоправопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки, у сукупності з іншими доказами, у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Даний висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (заява № 14310/88) від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, доводи захисника про невідповідність повідомлення про підозру вимогам с. 277 КПК України, є необґрунтованими.

Посилання апелянта на порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 , є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи, при цьому вони також були перевіренні слідчим суддею, під час розгляду вище зазначеної скарги, однак не знайшли підтвердження.

Таким чином, підстав вважати, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 було вручене з грубим порушенням вимог КПК України, як про це зазначає сторона захисту, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що повідомлення про підозру складено без достатніх доказів на підтвердження обставин інкримінованого діяння, тобто фактично зведені до питань доведеності винуватості, наявності складу інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення є безпідставними.

Оскільки, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності таких доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали не можуть бути визнані переконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, які стосуються повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, про обґрунтованість такої підозри.

Під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнямизахисника, - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4