Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/580/23
Провадження № 1-кп/506/4/24
У Х В А Л А

про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження

18.01.2024смт. Окни

18 січня 2024 року Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в залі судового засідання у відкритому судовому засіданні клопотання захисника по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР від 28.06.2019 року за №0000838 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Коси Котовського району Одеської області, громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працює, перебуває у шлюбі, раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.190 КК України,

за участю сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

сторони захисту

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 обвинувачується в тому , що, працюючи на посаді економіста 1 категорії сектору роздрібного бізнесу ТВБВ № 10015/0477 філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», що розташоване по вул. Першотравнева, 23, достовірно знаючи ,що на рахунку клієнта банку ОСОБА_6 на той час зберігалися грошові кошти та по якому тривалий час руху грошових коштів не було , маючи доступ до особистих даних та банківського рахунку вказаного клієнта вирішила шахрайським шляхом ,зловживаючи довірою старшого контролера-касира сектору касових операцій цього ж відділення ОСОБА_7 ,незаконно заволодіти грошовими коштами у сумі 1200 грн ,які належали клієнту банка ОСОБА_6 і зберігалися на її банківському рахунку , з метою обернення їх на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел , направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою , ОСОБА_3 , 25 квітня 2017 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час ,усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ,діючи умисно, особисто виготовила та роздрукувала заяву на видачу готівки ОСОБА_6 у сумі 1200 грн та у графі «Підпис банку» поставила свій особистий підпис ,після чого передала вказану заяву старшому контролеру-касиру ОСОБА_7 в касу №3 та , зловживаючи довірою касира, переконала її в тому ,що вона належним чином ідентифікувала вказаного клієнта та через неї необхідно передати клієнту вказану в заяві суму грошових коштів, отримала з каси зняті з рахунку ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 1200 грн.

В подальшому ОСОБА_3 ,заволодівши шляхом зловживання довірою вказаними грошовими коштами у сумі 1200 грн, розпорядилася ними на власній розсуд, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того , ОСОБА_3 обвинувачується в тому , що, працюючи на посаді економіста 1 категорії сектору роздрібного бізнесу ТВБВ № 10015/0477 філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» , що розташоване по вул.Першотравнева,23, достовірно знаючи ,що на рахунку клієнта банку ОСОБА_8 на той час зберігалися грошові кошти та по якому тривалий час руху грошових коштів не було , маючи доступ до особистих даних та банківського рахунку вказаного клієнта вирішила шахрайським шляхом ,зловживаючи довірою старшого контролера-касира сектору касових операцій цього ж відділення ОСОБА_9 ,незаконно заволодіти грошовими коштами у сумі 350 грн ,які належали клієнту банка ОСОБА_6 і зберігалися на її банківському рахунку , з метою обернення їх на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел , направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою , ОСОБА_3 , 22 червня 2017 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час ,усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ,діючи умисно, повторно, особисто виготовила та роздрукувала заяву на видачу готівки ОСОБА_8 у сумі 350 грн та у графі «Підпис банку» поставила свій особистий підпис ,після чого передала вказану заяву старшому контролеру-касиру ОСОБА_9 в касу №1 та , зловживаючи довірою касира, переконала її в тому ,що вона належним чином ідентифікувала вказаного клієнта та через неї необхідно передати клієнту вказану в заяві суму грошових коштів, отримала з каси зняті з рахунку ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 350 грн.

В подальшому ОСОБА_3 ,заволодівши шляхом зловживання довірою вказаними грошовими коштами у сумі 350 грн, розпорядилася ними на власній розсуд, чим спричинила ОСОБА_8 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того , ОСОБА_3 обвинувачується в тому , що, працюючи на посаді економіста 1 категорії сектору роздрібного бізнесу ТВБВ № 10015/0477 філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» , що розташоване по вул.Першотравнева,23, достовірно знаючи ,що на рахунку клієнта банку ОСОБА_10 на той час зберігалися грошові кошти та по якому тривалий час руху грошових коштів не було , маючи доступ до особистих даних та банківського рахунку вказаного клієнта вирішила шахрайським шляхом ,зловживаючи довірою старшого контролера-касира сектору касових операцій цього ж відділення ОСОБА_11 ,незаконно заволодіти грошовими коштами у сумі 930 грн ,які належали клієнту банка ОСОБА_10 і зберігалися на її банківському рахунку , з метою обернення їх на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел , направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою , ОСОБА_3 , 27 червня 2017 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час ,усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ,діючи умисно, повторно, особисто виготовила та роздрукувала заяву на видачу готівки ОСОБА_10 у сумі 930 грн та у графі «Підпис банку» поставила свій особистий підпис ,після чого передала вказану заяву старшому контролеру-касиру ОСОБА_7 в касу №3 та , зловживаючи довірою касира, переконала її в тому ,що вона належним чином ідентифікувала вказаного клієнта та через неї необхідно передати клієнту вказану в заяві суму грошових коштів, отримала з каси зняті з рахунку ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 930 грн.

В подальшому ОСОБА_3 ,заволодівши шляхом зловживання довірою вказаними грошовими коштами у сумі 930 грн, розпорядилася ними на власній розсуд, чим спричинила ОСОБА_12 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того , ОСОБА_3 обвинувачується в тому , що, працюючи на посаді економіста 1 категорії сектору роздрібного бізнесу ТВБВ № 10015/0477 філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» , що розташоване по вул.Першотравнева,23, достовірно знаючи ,що на рахунку клієнта банку ОСОБА_13 на той час зберігалися грошові кошти та по якому тривалий час руху грошових коштів не було, маючи доступ до особистих даних та банківського рахунку вказаного клієнта вирішила шахрайським шляхом ,зловживаючи довірою старшого контролера-касира сектору касових операцій цього ж відділення ОСОБА_9 ,незаконно заволодіти грошовими коштами у сумі 600 грн ,які належали клієнту банка ОСОБА_13 і зберігалися на її банківському рахунку, з метою обернення їх на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел , направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою , ОСОБА_3 , 26 серпня 2017 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час ,усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ,діючи умисно, повторно, особисто виготовила та роздрукувала заяву на видачу готівки ОСОБА_13 у сумі 600 грн та у графі «Підпис банку» поставила свій особистий підпис ,після чого передала вказану заяву старшому контролеру-касиру ОСОБА_9 в касу №1 та , зловживаючи довірою касира, переконала її в тому ,що вона належним чином ідентифікувала вказаного клієнта та через неї необхідно передати клієнту вказану в заяві суму грошових коштів, отримала з каси зняті з рахунку ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 600 грн.

В подальшому ОСОБА_3 ,заволодівши шляхом зловживання довірою вказаними грошовими коштами у сумі 600 грн, розпорядилася ними на власній розсуд, чим спричинила ОСОБА_13 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того , ОСОБА_3 обвинувачується в тому , що, працюючи на посаді економіста 1 категорії сектору роздрібного бізнесу ТВБВ № 10015/0477 філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» , що розташоване по вул.Першотравнева,23, достовірно знаючи ,що на рахунку клієнта банку ОСОБА_14 на той час зберігалися грошові кошти та по якому тривалий час руху грошових коштів не було, маючи доступ до особистих даних та банківського рахунку вказаного клієнта вирішила шахрайським шляхом ,зловживаючи довірою старшого контролера-касира сектору касових операцій цього ж відділення ОСОБА_9 ,незаконно заволодіти грошовими коштами у сумі 1500 грн ,які належали клієнту банка ОСОБА_14 і зберігалися на її банківському рахунку , з метою обернення їх на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел , направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою , ОСОБА_3 , 06 грудня 2017 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час ,усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ,діючи умисно, повторно, особисто виготовила та роздрукувала заяву на видачу готівки ОСОБА_14 у сумі 1500 грн та у графі «Підпис банку» поставила свій особистий підпис ,після чого передала вказану заяву старшому контролеру-касиру ОСОБА_9 в касу №1 та , зловживаючи довірою касира, переконала її в тому ,що вона належним чином ідентифікувала вказаного клієнта та через неї необхідно передати клієнту вказану в заяві суму грошових коштів, отримала з каси зняті з рахунку ОСОБА_14 грошові кошти у сумі 1500 грн.

В подальшому ОСОБА_3 ,заволодівши шляхом зловживання довірою вказаними грошовими коштами у сумі 1500 грн, розпорядилася ними на власній розсуд, чим спричинила ОСОБА_14 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.ч.1,2 ст.190 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину визнала повністю, щиросердно розкаялася ,підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті та повідомила, що повністю відшкодувала завдану нею матеріальну шкоду.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності і закрити відносно неї кримінальне провадження ,посилаючись на те ,що ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, санкція якого передбачає покарання у виді обмеження волі , та у кримінальному правопорушенні, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, які вона вчинила у 2017 році. Тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України , строки давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності скінчилися у 2022 році .

Обвинувачена підтримала клопотання захисника і просила його задовольнити. Судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами і бажає такого звільнення.

Прокурор щодо задоволення клопотання не заперечував, підтвердив, що строки притягнення до кримінальної відповідальності закінчилися, у зв`язку з чим вважав за можливе звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.190 КК України та закрити провадження у справі.

Особи, з рахунків яких ,були зняті грошові кошти, померли (т.1, а.с.84).Їх спадкоємці були повідомлені судом про можливість звернення їх до суду із заявами про визнання їх потерпілими, однак таких заяв до суде не надійшло.(т.2, а.с. 1-5)

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно з п.п. 2,3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років ; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так , дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.ч.1,2 ст.190 КК України.

Санкція ч.1 ст.190 КК України ( станом на час вчинення інкримінованих обвинуваченій дій) передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, є кримінальним проступком.

Санкція ч.2 ст.190 КК України( станом на час вчинення інкримінованих обвинуваченій дій) передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинуваченій інкримінується вчинення кримінальних правопорушень 25 квітня 2017 року, 22 червня 2017 року, 27 червня 2017 року, 26 серпня 2017 року та 06 грудня 2017 року.

Отже, строк давності щодо останнього кримінального правопорушення сплинув 06 грудня 2022 року.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд враховує правову позицію, викладену Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к, відповідно до якої звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.190 КК України, оскільки, строки притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст.49 КК України ,сплинули.

Що стосується процесуальних витрат , то відповідно до висновку, викладеному в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 року у справі № 203/241/17 (провадження № 51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Тому витрати на проведення судових експертиз у вказаному кримінальному провадженні відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.12, п.2,3 ч.1 ст.49 КК України , п.1 ч.2 ст.284, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити .

На підставі п.п. 2,3 ч.1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.ч.1,2 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності .

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , внесене до ЄРДР 28.06.2019 року за №0000838, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено у залі судових засідань 23 січня 2024 року о 16.45 г.

Суддя ОСОБА_1