Справа № 461/5174/23
Провадження № 1-кп/461/558/23
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

31.10.2023 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, має на утриманні сина ОСОБА_5 , 2019 р.н., доньку ОСОБА_6 , 2009 р.н., раніше судимого: 16.05.2022 Пустомитівським районним судом Львівської області за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, покарання не відбуте,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Зайцеве Синельниківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, неодруженого, перебуваючого в цивільному шлюбі, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, має на утриманні доньку ОСОБА_8 , 2015 р.н., раніше судимого: 09.06.2020 Сильнеківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

27.06.2023 в провадження Галицького районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 24.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001449, про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Ухвалою суду від 20.07.2023 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 24.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001449, про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні 31.10.2023 прокурор заявив клопотання, в якому просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, з альтернативою визначення застави у відповідності до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України. В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Прокурор стверджує, що на даний час є необхідність у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки ризики, які стали підставою для обрання даного виду запобіжного заходу не минули та не зменшились. Враховуючи міру покарання, яка загрожує обвинуваченому за вчинення інкримінованого йому тяжкого кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, він може переховуватись від суду, ухилятися від можливого покарання. Також обвинувачений може незаконно впливати свідків, так як йому відоме місце знаходження хостелу «Леосфера», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Дорошенка, 19, де працюють свідки, які викривають його злочинну діяльність, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_4 зможе незаконно впливати на них, з метою зміни наданих ними показань. Крім того спосіб вчинення злочину, який проявився у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, свідчить, що обвинувачений є особою, яка не має жодних морально етичних цінностей та схильний на досягнення своїх злочинних цілей вчиняти кримінальні правопорушення,офіційно не працевлаштований, тобто не має офіційного джерела доходу, веде антигромадський спосіб життя, що також може спонукати до вчинення правопорушення з метою власного матеріального збагачення, а також обстановка, час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення вказують на свідоме нехтування обвинуваченим вимогами законодавства, який згідно інформації правоохоронних органів перебуває у державному розшуку за попередньо вчинене кримінальне правопорушення.

Також, у судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб без альтернативи визначення застави. В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Прокурор стверджує, що на даний час є необхідність у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки ризики, які стали підставою для обрання даного виду запобіжного заходу не минули та не зменшились. Враховуючи міру покарання, яка загрожує обвинуваченому за вчинення інкримінованого йому тяжкого кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, він може переховуватись від суду, ухилятися від можливого покарання. Також обвинувачений може незаконно впливати на потерпілу та свідків: так як йому відоме місце знаходження хостелу «Леосфера», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Дорошенка, 19, де працюють свідки, які викривають його злочинну діяльність, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_7 зможе незаконно впливати на них, з метою зміни наданих ними показань. Крім того спосіб вчинення злочину, який проявився у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, свідчить, що обвинувачений є особою, яка не має жодних морально етичних цінностей та схильний на досягнення своїх злочинних цілей вчиняти кримінальні правопорушення, офіційно не працевлаштований, тобто не має офіційного джерела доходу, веде антигромадський спосіб життя, що також може спонукати до вчинення правопорушення з метою власного матеріального збагачення, а також обстановка, час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення вказують на свідоме нехтування обвинуваченим вимогами законодавства, який згідно інформації правоохоронних органів перебуває у державному розшуку за попередньо вчинене кримінальне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі.

Захисник ОСОБА_10 проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, повідомив, що прокурором необґрунтовані ризики, передбачені ст.177 КПК України, просить застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, долучив до матеріалів справи характеризуючи документи відносно ОСОБА_7 , просив врахувати такі під час прийняття рішення щодо продовження запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника, просив змінити запобіжний захід відносно нього на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_9 проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт. Вважає, що прокурором необґрунтовані ризики, передбачені ст.177 КПК України. Просив суд при вирішенні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу врахувати те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання та 2 дітей на утриманні.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника, проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив.

Заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши обвинувальний акт та долучені до такого матеріали, суд приходить до такого висновку.

Згідно з положеннями ч.ч. 1,2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Статтею 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 .

Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 26.05.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 23.07.2023, визначено заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161040 грн.

Ухвалами Галицького районного суду міста Львова від 20.07.2023 та 13.09.2023 запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», продовжено до 60 днів, а саме до 11.11.2023. Визначено обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161040 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Відтак, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою відповідно до ухвали суду від 13.09.2023 завершується 11.11.2023.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, а відтак і під час розгляду клопотання про продовження такого, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відтак ризиками, які дають підстави суду продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, існують підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду, вчинити нові кримінальні правопорушення та незаконно впливати на свідків, відтак наявні всі підстави для продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам ч.2 ст. 183 КПК України.

Суд при продовженні запобіжного заходу приймає до уваги той факт, що ОСОБА_4 розлучений, має на утриманні сина ОСОБА_5 , 2019 р.н., доньку ОСОБА_6 , 2009 р.н., з середньою освітою, не працює, не має жодних джерел доходів, що свідчить про недостатньо міцні соціальні зв`язки.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, а тому може продовжити злочинну діяльність.

З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 КПК України ризикам переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Наведені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 не гарантують запобігання встановленим ризикам без продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на строк, що не перевищує 60 (шістдесяти) днів.

При цьому у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слід визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим кодексом.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, з врахуванням наявних в суду даних про особу, суд вважає, що у даному випадку необхідно визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161040 грн.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок на обвинуваченого ОСОБА_4 слід покласти обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 26.05.2023 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 23.07.2023, без визначення застави.

Ухвалами Галицького районного суду міста Львова від 20.07.2023 та 13.09.2023 запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», продовжено до 60 днів, а саме до 11.11.2023. Відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначено.

Відтак, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою відповідно до ухвали суду від 13.09.2023 завершується 11.11.2023.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, а відтак і під час розгляду клопотання про продовження такого, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відтак ризиками, які дають підстави суду продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, існують підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду, вчинити нові кримінальні правопорушення та незаконно впливати на потерпілу та свідків, відтак наявні всі підстави для продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам ч.2 ст. 183 КПК України.

Суд при продовженні запобіжного заходу приймає до уваги той факт, що ОСОБА_7 неодружений, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, має на утриманні доньку ОСОБА_8 , 2015 р.н., не має жодних джерел доходів, що свідчить про недостатньо міцні соціальні зв`язки.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, а тому може продовжити злочинну діяльність.

З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 КПК України ризикам переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Наведені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , не гарантують запобігання встановленим ризикам без продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на строк, що не перевищує 60 (шістдесяти) днів.

Крім того, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 331, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», продовжити до 60 днів - до 29.12.2023.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161040 гривень (сто шістдесят одна тисяча сорок гривень), яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Львівський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_4 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави наступні обов`язки, строком на 2 місяці, а саме до 31.12.2023:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», продовжити до 60 днів - до 29.12.2023.

Відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначати.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим та направити начальнику державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 31.10.2023.

Суддя ОСОБА_1