Справа №469/1858/23
Провадження №1-кп/487/480/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника - ОСОБА_7 , потерпілої - ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України,

Ухвалою суду від 27.12.2023 призначено до підготовчого судового засідання.

Судом вирішується питання щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду та розглядаються заяви і клопотання учасників кримінального провадження:

Потерпілі ОСОБА_9 і ОСОБА_10 надали до суду заяви, в яких просили про проведення підготовчого судового засідання без їхньої участі, проти призначення обвинувального акту до судового розгляду не заперечували, клопотань не мають, цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди не бажають пред`являти.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити справу до судового розгляду, обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України, підсудність кримінального провадження Заводському районному суду м. Миколаєва визначена Миколаївським апеляційним судом.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла - ОСОБА_8 підтримала думку прокурора та просила прийняти до провадження цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого вважала неможливим призначити обвинувальний акт до судового розгляду посилаючись на те, що потерпілі ОСОБА_10 і ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з`явилися, їхня участь є обов`язковою, незважаючи на наявність їхніх заяв. Крім того, потерпілою подано цивільний позов , у зв`язку з чим стороні захисту необхідно ознайомитися із позовом та додатками до нього та надати свої заперечення. Вказані обставини є підставою для відкладення підготовчого судового засідання.

Крім того, захисник обвинуваченого заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав того, що обвинувальний акт не відповідає статуту офіційного документи, оскільки відсутність скріпленого печаткою підпису прокурора при затвердженні обвинувального акту є порушенням завдань кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України та тягне за собою повернення обвинувального акту.

Також в порушення п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить правдивих анкетних даних потерпілого ОСОБА_10 , який раніше судимий та відбував покарання.

В порушення п. 4 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить повного ім`я, по батькові прокурорів Ладняка, Заворотньої, Параконної і Коновалова.

В порушення п. 3 ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту в додатках не зазначено розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім того, в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, обвинувальний акт дублює повідомлення про підозру, що є недопустимим, правова кваліфікація дій особи повинна містити не тільки посилання на окрему статтю та її частину, а й точне формулювання, зокрема кваліфікуючих ознак, об`єктивної і суб`єктивної сторони злочину, не встановлені мотив та мета, що є порушенням п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України та унеможливлює в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення та порушує право на захист.

Крім того, при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування слідчим не в повному обсязі зазначено про прийняті процесуальні рішення, номера й дати проваджень, осіб, які приймали рішення тощо, реєстр містить протиріччя та неповний перелік процесуальних дій та процесуальних рішень. Викладені у реєстрі процесуальні дії та рішення майже не відрізняються. Отже вважає, що реєстр складено з порушенням п. 1 ч.2 ст. 109 КПК України

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор заперечував проти клопотання захисника про повернення обвинувального акту, зазначивши, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст.. 291 КПК України, в ньому викладені обставини вчинення злочину та формулювання обвинувачення. Стаття 291 КПК України не містить вимоги щодо печатки на підпису прокурора при затвердженні обвинувального акту. Крім того, в обвинувальному акті зазначені анкетні дані потерпілих, не вимагає ст. 291 КПК України зазначати судимість потерпілих. Не є істотнім порушенням, не зазначення ім`я, по батькові деяких прокурорів. До обвинувального акту додана розписка ОСОБА_6 про отримання ним копії обвинувального акту та реєстру, в обвинувальному акті вказані розписки не зазначаються.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного:

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України (ч. 3 ст. 110 КПК України).

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а тому значення обвинувального акта як процесуального рішення сторони обвинувачення полягає у тому, що він формалізує правову позицію обвинувачення, ініціює судовий розгляд і тим самим відкриває особі доступ до правосуддя. Тож саме сформульованим обвинуваченням визначаються межі судового розгляду (ч. 1 ст. 337 КПК України).

У підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України (п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України). Тобто, виключною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є його невідповідність вимогам закону, а саме наявність таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Оскільки п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акта як право, а не обов`язок суду, то підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акта вимогам КПК. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року (справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203 км 17).

За змістом вищевказаної норми для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта суд має встановити невідповідність відомостей, що фактично наявні у обвинувальному акті тим відомостям, які він має містити, згідно з вимогами КПК України. Таким чином, з урахуванням задач підготовчого провадження, суд здійснює перевірку обвинувального акта на наявність невідповідності кримінальному процесуальному закону, яка б перешкоджала призначенню судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування): 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

За вимогами п. 1 ч.4 ст.291 КПК України, до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Статтею 109 КПК України передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Враховуючи наведені норми законодавства суд приходить до висновку, що за своєю суттю обвинувальний акт є процесуальним рішенням, а реєстр матеріалів досудового розслідування - формою фіксування кримінального провадження.

Повернення обвинувального акта прокурору може мати місце у тому випадку коли при його складанні були допущені порушення вимог ч.2 ст.291 КПК України, а невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам закону не є підставою для повернення обвинувального акта відповідно до КПК України.

Реєстр матеріалів досудового розслідування як процесуальний документ фіксування кримінального провадження, є інформаційним додатком до обвинувального акта. Реєстр містить формально-довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження.

Реєстр матеріалів досудового розслідування, який зазначений у ч.4 ст.291 КПК України, є додатком до обвинувального акта, який носить допоміжний характер і не впливає на обвинувальний акт як такий, а тому наявність певних недоліків у такому реєстрі не може слугувати підставою для повернення обвинувального акта прокурору у разі, якщо ці недоліки не перешкоджають завданням підготовчого провадження та судовому розгляду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 отримали копії матеріалів слідства, про що свідчить його розписка, тобто їм було відомо про всі докази, зібрані в ході досудового розслідування, та про шлях утворення доказової бази, що свідчить про належне забезпечення прав учасників судового провадження.

У обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 містяться усі відомості, що передбачені ч.2 ст.291 КПК України.

У реєстрі матеріалів досудового розслідування також містяться всі необхідні відомості, передбачені ч.2 ст. 109 КПК України.

Крім того, згідно ч.3 ст.291 КПК України обвинувальний акт набуває статусу офіційного документу з моменту його затвердження прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні.

Зі змісту даної статті вбачається, що нормами кримінального процесуального закону не передбачено обов`язкової вимоги щодо необхідності скріплення гербовою печаткою підпису уповноваженої особи компетентного органу для надання обвинувальному акту статусу офіційного документа.

З додатку №55 до Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 12.02.2019 №27, визначено орієнтовний перелік документів, підписи на яких скріплюються гербовою печаткою у разі їх створення у паперовій формі або засвідчуються кваліфікованою електронною печаткою прокуратури у разі їх створення в електронній формі. В даному додатку №55 до Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури не передбачено застосування гербової печатки щодо затвердження обвинувального акта. Натомість зазначено, що в інших необхідних випадках гербова печатка проставляється на документах за рішенням Генерального прокурора, його першого заступника чи заступника, керівників регіональних, місцевих прокуратур, що здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 та п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті належить до дискреційних повноважень прокурора. Кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій (ст. 22 КПК України). Отже, прокурор як сторона кримінального провадження, є самостійним у визначені правової кваліфікації кримінального правопорушення та доведенні її обґрунтованості у змагальному судовому процесі.

Таким чином, формулювання обвинувачення, правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 03.07.2019 у справі № 273/1053/17 кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо.

В обвинувальному акті повно та послідовно викладені фактичні обставини інкримінованого діяння щодо обвинуваченого, які прокурор вважає встановленими, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію, яка дає повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення та дає змогу зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення в даному кримінальному провадженні, тому посилання захисника на порушення права обвинуваченого на захист не відповідає дійсності та ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті.

Крім цього, слід зауважити, що суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення або поліпшити якість обвинувального акту, тим самими проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору як краще викласти обвинувачення.

В обвинувальному акті викладене те обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим.

Оцінка суб`єктивної сторони правопорушення та мотивів його вчинення виходить за межі повноважень суду на стадії підготовчого провадження, оскільки предметом підготовчого засідання є лише перевірка відповідності обвинувального акту вимогам закону, а не обґрунтованість правової кваліфікації дій обвинуваченого, яка може та повинна перевірятися на стадії судового розгляду.

Крім того, суд вважає, що прокурор, відповідно до ст.338 КПК України, не позбавлений можливості на стадії судового розгляду змінити чи доповнити висунуте обвинувачення, з урахуванням даних, отриманих під час судового розгляду, а також уточнити фактичні обставини кримінального правопорушення.

В обвинувальному акті, відповідно до ч.2 ст. 291 КПК України зазначені анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) та вказаною нормою не передбачено зазначення відомостей про судимості потерпілих.

Посилання захисника обвинуваченого щодо не зазначення в обвинувальному акті повного ім`я, по батькові прокурорів Ладняка, Заворотньої, Параконної і Коновалова, не є тим істотнім порушенням, що є наслідком повернення обвинувального акту прокурору.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору слід відмовити, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам передбаченим ст. 291 КПК України, будь-яких інших підстав для повернення обвинувального акту прокурору стороною захисту не доведено та судом не встановлено.

Судом встановлено, що підсудність кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України, Заводському районному суду м. Миколаєваа визначена ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26.12.2023.

Підстав для його закриття, повернення, зупинення, направлення до іншого суду - немає. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України і підстави для його повернення прокурору відсутні.

Клопотань про витребування певних речей чи документів від учасників судового провадження не надійшло.

Відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 до судового розгляду.

Суд ставиться критично до посилання захисника обвинуваченого про неможливість призначення кримінального провадження до судового розгляду через відсутність потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , оскільки останні надали до суду заяви просили про проведення підготовчого судового засідання без їхньої участі, проти призначення обвинувального акту до судового розгляду не заперечували, клопотань не мають, цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди не бажають пред`являти. Відсутні підстави для відкладення підготовчого судового засідання, у зв`язку з необхідністю подати відповідачем та його захисником заперечення на цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 .

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені частиною 2 ст.27 КПК України відсутні.

Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату і місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегією суддів.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди прийняти до розгляду у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 314 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК Українидо судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва (м. Миколаїв вул. Радісна, 3, зал судового засідання №1) на 29.01.2024 о 11.00 годин.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегією суддів.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди прийняти до розгляду.

В судове засідання викликати сторони кримінального провадження та потерпілих.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2

Повний текст ухвали оголошено 05.02.2024 о 14:50 год.