ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/124/24 Провадження 1-кс/636/40/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 місто Чугуїв

Слідчий суддя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Чугуєві клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000001 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт на вилучене під час проведення огляду місця події 02.01.2024 посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий ТСЦ 1444.

Клопотання обґрунтовано тим, що до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 02.01.2024 о 13 год. 00 хв. за адресою: Харківська область, Чугуївський район на блок посту «Дім» автоджороги Київ-Харків-Довжанський працівниками поліції під час перевірки документів у водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено посвідчення водія, яке належить іншій особі.

Відомості про кримінальне правопорушення кримінальний проступок, відповідно до вимог ч.1,4 ст.214 КПК України сектором дізнання Чугуївського РУП внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від «02» січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

02.01.2024 в період часу з 11 години 50 хвилин до 11 години 55 хвилини в ході проведення огляду місця події за адресою: Харківська область, Чугуївський район автодороги Київ-Харків-Довжанський на блок-посту «Дім», з метою відшукання та вилучення, предметів, знарядь, що могли б свідчити про причетність ОСОБА_4 , до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення, через існування ризиків та реальних загроз зміни або знищення предметів, які мають істотне значення для проведення досудового розслідування, та в присутності двох понятих було виявлено та вилучено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий ТСЦ 1444, яке визнано речовим доказом. Орган досудового розслідування вважає, що з метою забезпечення збереження вилученого речового доказу, який являється предметом кримінального правопорушення необхідно накласти арешт.

Прокурор підтримав подане клопотання, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження №0000001.

В ході складання протоколу огляду місця події від 02.01.2024, виявлено та вилучено, у встановленому законом порядку посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий ТСЦ 1444.

Вказана річ може бути предметом (знаряддям) вчиненого злочину, тому органом досудового розслідування, на підставі ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98, ч. 3 ст. 110 КПК України, 02 січня 2024 року винесено постанову про визнання його речовим доказом.

Частиною першою ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною третьою ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ст. 98 КК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначено в ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані, лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Прокурором доведено існування таких обставин, а тому слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000001 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час проведення огляду місця події 02.01.2024 посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий ТСЦ 1444.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала прокурора судді не набрала законної сили.

Слідчий суддя ОСОБА_1