Справа № 157/797/20
Провадження №1-кп/157/5/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

19 січня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000046 від 28.01.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України.

Прокурор подав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів, яке мотивує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується в умисному заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, у вчиненні таких дій повторно та в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим повторно. Підготовче судове засідання на цей час не проведене у зв`язку з неявкою ОСОБА_4 до суду. Також, неодноразово ухвалами Камінь-Каширського районного суду до ОСОБА_6 застосовані приводи та останній оголошувався в розшук. Крім цього, згідно з інформацією щодо судимостей ОСОБА_4 . Луцькою місцевою прокуратурою 20 липня 2020 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області скеровано обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалами Камінь-Каширського районного суду неодноразово надавались дозволи на затримання ОСОБА_4 із метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_4 неодружений, ніде не працює, не навчається, не має постійного джерела доходу, вчинив ряд кримінальних правопорушень, а саме сім епізодів шахрайства та незаконне заволодіння транспортним засобом, останнє відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої. З потерпілими ОСОБА_4 не примирився, збитки не відшкодував. Вина обвинуваченого повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які беззаперечно вказують на вчинення ним інкримінованих йому діянь. Вказане вище свідчить про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, які на цей час у судовому засіданні не допитані, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а інші, більш м`які, запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вказаних ризиків.

Посилаючись на викладене, прокурор просить застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 також вважає, що більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Потерпілі на розгляд клопотання не з`явилися.

Заслухавши пояснення прокурора, з`ясувавши думку інших учасників судового провадження, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд встановив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України, які відносяться до кримінальних проступків, нетяжких та тяжкого злочинів проти власності та проти безпеки руху й експлуатації транспорту, за скоєння останнього передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

У ході підготовчого провадження обвинувачений ОСОБА_4 у жодне із судових засідань не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце їх проведення. В зв`язку з цим ухвалами суду від 26 серпня 2020 року та від 26 серпня 2021 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовані приводи в судове засідання, які виконані не були через неможливість встановити його місцеперебування. На підставі ухвали Камінь-Каширського районного суду від 26 жовтня 2020 року було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , а згідно з ухвалою цього ж суду від 13 жовтня 2021 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі ухвали Камінь-Каширського районного суду від 11 травня 2023 року було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та надано дозвіл на його затримання з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У зв`язку з закінченням строку дії цієї ухвали, ухвалою цього ж суду від 10 січня 2024 року повторно надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із доданих до клопотання документів, які характеризують особу обвинуваченого, вбачається, що, окрім цього обвинувачення, йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 307 КК України, обрано запобіжних захід у виді домашнього арешту, а обвинувальний акт направлено до суду.

Наведе вище свідчить про схильність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень та відсутність стійких соціальних зв`язків у місці постійного проживання.

Аналіз доданих до клопотання матеріалів вказує на те, що застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та потягне наслідки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема переховування обвинуваченого від суду, незаконний вплив на потерпілих, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Проаналізувавши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з положень статей 177, 178, 194 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, які є кримінальним проступком, нетяжким та тяжким злочинами, його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, відсутність міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, в ухвалі суду зазначається, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави та наслідки їх невиконання.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, його матеріальний та сімейний стан, ступінь вказаних вище ризиків, суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та в разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за судовим викликом; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 193, 194, 196 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити повністю.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з 18 січня до 17 березня 2024 року включно.

Визначити розмір застави 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, за умови внесення якої на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області (рахунок №UA0002504, код ЄДРПОУ 26276277, ДКСУ м. Київ, МФО 820172) ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до суду за судовим викликом;

2) не відлучатися з с. Хотешів Камінь-Каширського району Волинської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду, обвинуваченим у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1