Справа № 309/20/24
Провадження № 1-кс/309/3/24
У Х В А Л А

01 січня 2024 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000734, внесеного до ЄРДР 31.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України про надання дозволу на проведення обшуку,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000734, внесеного до ЄРДР 31.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України звернувся в суд з клопотанням про надання дозволу на обшук.

Клопотання слідчим вмотивовано тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 маючи намір на викрадення чужого майна, віднайшовши схованку з ключем від вхідних дверей, проник до підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де власник ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 при спробі затримати ОСОБА_6 , який з пояснень ОСОБА_7 намагався спричинити йому тілесні ушкодження, здійснив постріл в ОСОБА_6 з власного мисливського карабіну МКМ-072Сб, № НОМЕР_1 , кал. 7.62х39 (запис про реєстрацію зброї: НОМЕР_2 ) в нижні кінцівки. Після чого, ОСОБА_6 вибіг на вул. Спортивну в м.Хуст та зник у напрямку Хустської ЗОШ №3. Від отриманої травми ОСОБА_6 помер та його труп було виявлено на земельній ділянці, яка знаходиться між будинкам АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 .

В період часу з 12:07 год. по 12:31 год. 31.12.2023 слідчим СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 , в ході проведення огляду за адресою АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено один патрон калібру 7,62*39 «Tulammo», який поміщено до спеціального пакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ» №PSP1238444.

Приймаючи до уваги викладене і те, що в період часу 12:07 год. по 12:31 год. 31.12.2023 огляд місця події проводився за адресою АДРЕСА_2 був проведений без ухвали слідчого судді, у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з врятуванням майна, яке відповідає критеріям ст.98 КПК України та має значення речових доказів, тому з метою його збереження та забезпечення його допустимості в як речових доказів, є необхідність звернутись до слідчого судді за правилами визначеними ч.3 ст.233 КПК України.

У клопотанні слідчий просить постановити ухвалу, якою надати стороні кримінального провадження - слідчому СВ Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанту поліції ОСОБА_8 дозвіл на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 , з метою виявлення та вилучення речей та предметів, які фактично вилучені в період часу з 10:50 год. по 11:56 год. 31.12.2023, під час проведення огляду за вказаною адресою.

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 подав письмову заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Відповідно до п.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.98 КПК України речовими доказами являються предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а також зберегли на собі їх сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Стаття 30 Конституції гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння. Так, згідно із цією статтею «не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Системний аналіз положень ст.ст.7-9, 13, 223, 233-236 КПК України свідчить про те, що обшук є слідчою дією, яка спрямована на збирання доказів: виявлення та фіксацією відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукування знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуто у результаті його вчинення, а так само і встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Для досягнення вказаної мети може застосовуватись обмеження недоторканості житла чи іншого володіння особи.

Так, у справі «Серявін та інші проти України» (скарга №4909/04, рішення від 10 лютого 2010 року) ЄСПЛ зазначає, що, згідно з його усталеною практикою, яка відбиває принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року).

У справі «Алексанян проти Росії» (рішення від 22 грудня 2008 року, скарга №46468/06) ЄСПЛ стверджує: суд свідомий того, що детально мотивувати постанову на обшук може виявитися важко, виходячи з того, що обшук проводиться на ранній стадії слідства і з метою відшукання доказів, якими і буде обґрунтовуватися винуватість.

Згідно з пунктами 78, 80, 81, 82, у рішенні по справі «Ратушна проти України» (від 2 грудня 2010 року, скарга №17318/06) ЄСПЛ вказав: «Що стосується обґрунтування, наведеного в постанові про проведення обшуку, Суд зазначає, що підозра, зазначена в цій постанові, базувалась на інформації, отриманій в ході оперативно-розшукових заходів. Суд нагадує, що, коли країни-учасниці вважають за необхідне вдаватися до таких заходів, як проведення обшуків житлових приміщень з метою отримання доказів вчинення правопорушень, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними і достатніми та чи було дотримано принцип пропорційності (див. рішення у справі «Бук проти Німеччини» (Виск v. Germany), заява №41604/98, п. 45, ECHR 2005-IV).

Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Відповідно до ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання слідчого, та долучені до нього матеріали, вважає, що у клопотанні наявні в цілому відомості визначені ст. 234 КПК України, обставин, регламентованих частиною 5 вказаної статті, які б слугували підставою для відмови у задоволенні клопотання, у судовому засіданні, слідчим суддею не встановлено.

Порушень вимог ст. 234 КПК України, Глави 20 КПК України - слідчі (розшукові) дії, та Глави 2 КПК України - засади кримінального провадження, у судовому засіданні, слідчим суддею не виявлено.

Згідно Узагальнення судової практики ВССУ від 07 лютого 2014 року «Щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження»: з метою належного виконання зазначеної вимоги слідчим суддям доцільно керуватись правовими позиціями ЄСПЛ.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Окрім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

ЄСПЛ у своєму рішенні від 7 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст. 6 Конвенції.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

У своєму клопотанні слідчий виклав мету проведення обшуку та вказав на предмети та речі, що підлягають вилученню, які на його думку є доказами вчиненого кримінального правопорушення.

Слід враховувати, що визначення речей, для виявлення яких надається дозвіл на обшук, має істотне значення для забезпечення гарантій при проведенні обшуку. Так, відповідно до ч.7 ст.236 КПК вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, вважаються тимчасово вилученим майном. Згідно з ч.5 ст.171 КПК клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

Таким чином, у разі вилучення майна, на відшукання якого не було надано дозвіл, КПК передбачає гарантію реалізації права власності, а саме оскарження бездіяльності, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК.

В клопотанні слідчого та доданих до нього документах наведено підстави вважати, що кримінальне правопорушення було вчинено, виявлені та вилучені речі, які зазначені у клопотанні, мають значення для справи і знаходяться за адресою: м. Хуст, вул. Спортивна, 17 Закарпатської області.

Слідчим суддею, у судовому засіданні, не було встановлено відомостей, які б беззаперечно свідчили, що надання дозволу на обшук становитиме особистий та надмірний тягар, тобто апріорі таке втручання не є свавільним, оскільки отримання дозволу на його проведення здійснено з дотриманням принципу законності та воно є пропорційним до тяжкості вчиненого правопорушення та відповідає справжнім інтересам суспільства.

Враховуючи викладене, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, зокрема: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію 31 грудня 2023 року кримінального провадження №0000734 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, рапорт ст. інспектора - чергового Хустського РУП ОСОБА_9 , протокол огляду місця події від 31.12.2023, пояснення ОСОБА_7 , за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про те, що клопотання є обґрунтованим та відповідно підлягає задоволенню для досягнення мети регламентованої ч. 1 ст. 234 КПК України.

Керуючись ст. 233, 234, 235 КПК України слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000734, внесеного до ЄРДР 31.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України про надання дозволу на проведення обшуку - задовольнити.

Надати стороні кримінального провадження - слідчому СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області капітану поліції ОСОБА_8 , дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення та вилучення наступних речей та предметів, які фактично вилучені в період часу з 12:07 год. по 12:31 год. 31.12.2023, під час проведення огляду місця події, а саме: одного патрона калібру 7,62*39 «Tulammo», який поміщено до спеціального пакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ» №PSP1238444.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і діє до 10 січня 2024 року.

Ухвала дозволяє проникнути до будинку та надвірних споруд один раз.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1