Справа № 309/5108/23
Провадження № 1-кп/309/314/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до ЄРДР за зареєстрованим №0000267 від 04.10.2023) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Хуст, Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, з загальною середньою освітою, проживає у цивільному шлюбі, раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

21.09.2023, біля 18 год. 30 хв., гр. ОСОБА_3 , знаходячись на межі територій дворогосподарств № 153 та АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, затіяла сварку зі своєю сусідкою ОСОБА_5 , під час якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , штовхнула останню, внаслідок чого потерпіла вдарилась об стіну будинку лівою частиною тіла, не зупиняючись на цьому, ОСОБА_3 , стиснувши праву руку в кулак, нанесла один удар в область щоки ОСОБА_5 , після чого в ході штовханини між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , остання спричинила потерпілій тілесне ушкодження дерев`яною палкою від лопати, намагаючись спричинити їй удар ногою по тілу. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: множинних забоїв, садна м`яких тканин голови, синця середньої третини правого стегна та садна ліктьового суглобу, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Таким чином, ОСОБА_3 заподіяла потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначеної втрати працездатності, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 1 статті 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину по пред`явленому їй у обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, не визнала, суду пояснила, що того дня вона сиділа з своїм чоловіком та кумою у себе в дворі, пили каву і коньяк. Під час чого прийшла ОСОБА_5 з лопатою на її території. Вона спитала її «Що хочеш?» та відповіла «Я на своїй території». ОСОБА_5 дзьобнула її гострою частиною лопати. Після чого вона вдарила ОСОБА_5 кулаком у плече. Почалася бійка, ОСОБА_5 взяла її за волосся і зігнула додолу. Прибігла кума з чоловіком і розібрали їх. Сама бійка тривала десь хвилину. У процесі ОСОБА_5 вирвала їй частину волосся, однак побоїв вона не знімала. Її чоловік пішов до них щоб з`ясувати що сталося. Вона попросила куму також зайти туди, однак що там було вона не знає. Щодо тілесних ушкоджень, які виявлено у потерпілої, то вважає, що вона могла сама собі їх нанести. Також ствердила, що коли вона наносила удар кулаком ОСОБА_5 , то остання знаходилася біля стіни. Щодо лопати, то коли ОСОБА_5 вхопила її за волосся, така вже не була у її руках, однак як лопата впала вона не знає.

Не зважаючи на не визнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, повністю доводиться безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що за тиждень до події була земельна комісія, яка встановила де має проходити межа між їх дворогосподарствами. Також комісія встановила, що обвинувачена має прибрати зелені насадження. Землевпорядник сказав, зо це можна зробити самому. 21.09.2023 вона прийшла з роботи і сказала чоловіку, що йде прибрати ті насадження. Вийшла з лопатою щоб викопати кущі в цей час ОСОБА_3 з нецензурною лексикою наскочила і штовхнула руками у груди. Від чого вона вдарилася лівою рукою об будинок і обдряпалася. Потім ОСОБА_3 ударила її кулаком в обличчя. Вона схопила обвинувачену за волосся і почалася штовханина. ОСОБА_3 вдарила ногою по її лопаті і лопата вдарила її в ногу. Потім перехопила лопату і вдарила лопатою по голові в область скроні. Підійшли співмешканець обвинуваченої і кум та почали їх розтягувати. Викликала поліцію і пішла на освідування. Має до обвинуваченої претензії матеріального та морального характеру. На запитання захисника ствердила, що їх дворогосподарства не повністю огорожені і вона заходила до двору через хвіртку.

Допитаний у судовому засідання свідок ОСОБА_7 , який є чоловіком потерпілої ОСОБА_5 , суду пояснив, що це було восени після обіду. Він був на кухні, його жінка прийшла з роботи. Почув від жінки, що вона виганяє когось з хати. Це був ОСОБА_8 , який відштовхував його дружину від себе, сказав, що друзями не будемо і пішов. Самого конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 він не бачив.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка є хрещеною сина обвинуваченої (кумою), суду пояснила, що вони сиділи з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 у них на дворі. Зайшла ОСОБА_5 з лопатою і хотіла кущ викопати. ОСОБА_3 , запитала «Що хочеш?», та сказала, що на своїй території. Потім ОСОБА_5 штовхнула ОСОБА_3 лопатою , почалася бійка, вони з ОСОБА_8 їх розібрали. Під час бійки обоє наносили один одному удари. Потім ОСОБА_8 пішов поговорити з чоловіком потерпілої. Під час бійки вона стояла ззаду обвинуваченої та бачила потерпілу в лице.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , який є співмешканцем обвинуваченої ОСОБА_3 , суду пояснив, що того дня вони сиділи з жінкою та кумою ОСОБА_10 . Зайшла сусідка ОСОБА_5 з лопатою щоб викопати виноград. ОСОБА_3 встала та питає «Що хочеш?», підійшла до неї, а ОСОБА_5 тикнула її лопатою у плече. Зав`язалася бійка між ними, ОСОБА_5 вхопила його жінку за волосся. Він з кумою їх розтягнули. Він пішов до сусіда щоб поговорити. Там ОСОБА_5 штовхнула його, він підійшов до чоловіка ОСОБА_5 , той сказав «Дайте мені спокій». Надвечір прийшла поліція. Щодо бійки, то точно хто кому наносив удари не може сказати. У ОСОБА_5 після бійки ніяких ушкоджень не було, у його жінки пошкоджений палець і вимкнуте волосся, однак побої не знімали. Щодо лопати, то не бачив як вона впала. На початок бійки він стояв десь за 5-6 м від них.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.09.2023 ОСОБА_5 зазначила, що 21.09.2023 близько 18:30 год. між нею та сусідами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виникла сварка стосовно земельної ділянки в ході якої їй нанесли ТУ.

Згідно довідки травматолога з травмпункту КНП Хустська ЦЛ №2181 від 21.09.2023 заповненої на ім`я ОСОБА_5 встановлено діагноз: множинні забої, садна м`яких тканин голови, лівої кінцівки.

Відповідно до висновку експерта №180/Х від 09.10.2023 року, при судово-медичній експертизі на тілі ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: синець середньої третини правого стегна та садно ліктьового суглобу. Згідно довідки травматолога з травмпункту КНП Хустська ЦЛ №2181 від 21.09.2023 заповненої на її ім`я встановлено діагноз: множинні забої, садна м`яких тканин голови, лівої кінцівки. Тілесні ушкодження у вигляді синця виникли унаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути руки затиснуті в кулак сторонньої особи, що діяли по механізму удару, виключена можливість виникнення їх в результаті падіння тіла з висоти власного зросту. Тілесне ушкодження у вигляді садна ліктьового суглобу виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, що діяли по механізму удару та тертя ковзання, або ударяння об такі в результаті падіння тіла з висоти власного зросту. Всі вищезазначені тілесні ушкодження вкладаються в час події, що мала місце 21.09.2023. Вищевказані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я не більше шести днів і по цій ознаці їх слід кваліфікувати як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Оцінюючи показання потерпілої ОСОБА_5 , надані останньою в судовому засіданні, суд враховує, що її показання прямо стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення і безпосередньо стосуються фактів, які мали місце 21.09.2023, пов`язані з обставинами заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень: часом, місцем, способом та іншими обставинами кримінального правопорушення, особою, які їх спричинила, мотивами вчинення кримінального правопорушення тощо.

Суд також приймає до уваги показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки їх показання узгоджуються з показами потерпілої ОСОБА_5 , а також самої обвинуваченої ОСОБА_3 у тій частині, що дійсно мав місце конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , який переріс у бійку.

За змістом ст.8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.

Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

У відповідності до ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість даної особи .

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_13 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд не бере до уваги показання обвинуваченої ОСОБА_13 про те, що в її діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та вважає, що сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів вина обвинуваченого доведена в повному обсязі.

Зокрема суд критично оцінює твердження свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що вони не бачили що ОСОБА_3 наносила тілесні ушкодження ОСОБА_5 та що ОСОБА_3 , лише захищалася, оскільки такі не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, зокрема з показами ОСОБА_5 , довідкою травматолога з травмпункту КНП Хустська ЦЛ №2181 від 21.09.2023 та висновком судово-медичної експертизи №180/Х від 09.10.2023 року. Більше того, покази вказаних свідків у певній мірі не узгоджуються з показами самої обвинуваченої ОСОБА_3 , яка визнала, що на початку конфлікту вона вдарила кулаком ОСОБА_5 у плече, і у той час остання стояла біля стіни, що у повній мірі узгоджується з показами потерпілої ОСОБА_5 про те, що від такого удару вона вдарилася лівою рукою об будинок і обдряпалася, та відповідно висновком судово-медичної експертизи №180/Х від 09.10.2023 року, у якому зафіксовано наявність у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень на ліктьовому суглобі. При цьому обвинувачена ОСОБА_3 визнала, що вона з свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_14 вживали коньяк, а отже могла мати місце втрата концентрації уваги вказаних свідків, що могли не помітити усіх обставин конфлікту, у тому числі й щодо нанесення потерпілій тілесних ушкоджень.

При цьому сторона захисту, стверджуючи, що обвинувачена ОСОБА_3 нанесла лише один удар кулаком ОСОБА_5 , не надала при цьому жодного розумного пояснення щодо причин виникнення у потерпілої ОСОБА_5 усіх відповідних тілесних ушкоджень. Твердження сторони захисту про те, що тілесні ушкодження могла спричинити собі ОСОБА_5 сама суд вважає недоречним та таким, що не ґрунтується на поведінці розумної людини. У будь-якому разі жодних відомостей які б могли свідчити про обставини, що мали місце після нанесення тілесних ушкоджень потерпілій з боку обвинуваченої, у тому числі й щодо можливого спричинення їй тілесних ушкоджень третьої особою чи навіть нею саморю матеріали кримінального провадження не містять.

В свою чергу, потерпіла ОСОБА_5 чітко повідомила, що тілесні ушкодження йому нанесла ОСОБА_3 , її покази є логічними, послідовними та узгоджуються з довідкою травматолога з травмпункту КНП Хустська ЦЛ №2181 від 21.09.2023 та висновком судово-медичної експертизи №180/Х від 09.10.2023 року.

Наявність конфлікту та сутички між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 підтвердила сама обвинувачена та свідки, під час допиту їх в судовому засіданні. Відомостей про те, що того дня мав місце якийсь інший конфлікт за участю потерпілою матеріали кримінального провадження не містять.

Що стосується твердження ОСОБА_3 про те, що вона захищалася від ОСОБА_5 , яка перша напала на неї, то слід зазначити, що вона не зверталася із цього приводу по медичну допомогу, і наявність відповідних тілесних ушкоджень ніде не зафіксована, а отже відсутні підстави стверджувати, що можливі дії потерпілої могли досягти того мінімального ступеня загрози для ОСОБА_3 , внаслідок чого вона могла перебувати у стані необхідної оброни. А отже такі твердження суд також відхиляє.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що обвинуваченою ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, а саме спричинення потерпілій ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження.

Вказаний висновок судом зроблений поза розумним сумнівом, а отже, враховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_3 повністю доведена в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.125 КК України. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статтями Кримінального кодексу, або іншими частинами статті суд не вбачає.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеними факти:

умисного заподіяння ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначеної втрати працездатності, тобто вчинення ним кримінального проступку, передбаченого частиною 1 ст. 125 КК України;

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачена посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима.

Також, суд враховує думку потерпілої, яка має претензії до обвинуваченої матеріального та морального характеру, а щодо міри покарання то призначення такого залишила на розсуд суду.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 1 статті 125 КК України, у виді штрафу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченої судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченій стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1