н/п 1-кс/490/227/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3274/21
У Х В А Л А

09 січня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу представника скаржника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 20.12.2023 щодо відмови в задоволені клопотання про необхідність проведення слідчих дій в порядку ст.232 КПК України у кримінальному проваджені №0000020 від 05.04.2021,

В С Т А Н О В И В :

На адресу Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга представника скаржника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 20.12.2023 щодо відмови в задоволені клопотання про необхідність проведення слідчих дій в порядку ст.232 КПК України щодо допиту свідка в режимі відео конференції у кримінальному проваджені №0000020 від 05.04.2021.

Зазначає, що 16.11.2023 за місцем роботи ОСОБА_4 на адресу ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» повторно надійшла повістка для забезпечення участі у повторному допиті свідка - ОСОБА_4 , що повинен був відбутися - 20.11.2023, за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська 35.

17.11.2023 на адресу Миколаївської області прокуратури, адвокатом було направлено клопотання про проведення слідчих дій (допиту свідка) в порядку ст. 232 КПК України (проведення допиту у режимі відеоконференції).

Також в клопотанні було повідомлено, що ОСОБА_4 немає мети ухилятися від явки на допит, не заперечує щодо допиту, забезпечить явку на допит у будь який час, в межах проживання.

Згідно відповіді Миколаївської обласної прокуратури вiд 21.11.2023 р. №10/1-2621-2, вказане клопотання не було розглянуто в порядку встановленим КПК України, крім цього вказується, що ОСОБА_4 не є стороною по справі.

07.12.2023 ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва зобов`язано прокурора у кримінальному провадженні №0000020 протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 17.11.2023 року.

20.12.2023 року прокурором групи прокурорів у кримінальному проваджені прокурором відділу обласної прокуратури ОСОБА_6 прийнято постанову про відмову у задоволені клопотання про проведення допиту свідка ОСОБА_4 в режимі відеоконференції, в порядку ст.232 КПК України.

Вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства та просить її скасувати. Також, просить призначити допит свідка ОСОБА_4 в режимі відеоконференції.

В судове засідання скаржник не з`явився, повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник суб`єкту оскарження в судове засідання не з`явився.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні міститься в ч. 1ст. 303 КПК України. Частина друга ст. 303 КПК України передбачає, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Положеннями п.7 ч.1 ст.303 КПК України передбачено можливість оскарження на досудовому провадженні рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, які здійснюються відповідно до ст.223 КПК України.

Негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, які проводяться згідно ст.246 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Як вбачається зі змісту скарги, 17.11.2023 на адресу Миколаївської області прокуратури адвокатом ОСОБА_3 було направлено клопотання про проведення слідчих дій (допиту свідка) в порядку ст. 232 КПК України щодо проведення допиту свідка ОСОБА_4 у режимі відеоконференції.

Постановою прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 20.12.2023 відмовлено в задоволені клопотання захисника про необхідність проведення слідчих дій в порядку ст.232 КПК України щодо допиту вказаного свідка в режимі відеоконференції у кримінальному проваджені №0000020 від 05.04.202.

Вказує, що причини не можливості прибуття для допиту свідка не підпадають під випадки перелічені в ст.232 КПК України, а саме щодо 1) неможливості безпосередньої участі певних осіб у досудовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності досудового розслідування; 5) наявності інших підстав, визначених слідчим, прокурором, слідчим суддею достатніми.

Враховуючи викладене, вказана постанова слідчого від 20.12.2023 року є обґрунтованою, прийнятою в межах своїх повноважень, та відповідно до ст.220 КПК України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що надана прокурором у межах строку, передбаченого ст. 220 КПК України, відповідь за результатом розгляду клопотання не може бути розцінена як незаконна та невмотивована, адже вирішення клопотання по суті і правова оцінка обставин, як підстав для прийняття того чи іншого процесуального рішення, належить до дискреційних повноважень зазначеної посадової особи.

Так, слідчий суддя також звертає увагу, що порядок проведення слідчих (розшукових) дій визначається слідчим або прокурором, враховуючи норми Глави 20 КПК України, та відноситься до виключної дискреції слідчого або прокурора.

Слідчий суддя під час вирішення питання про оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення допиту особи в режимі відеоконференції, не наділений повноваженнями на визначення порядку та способу проведення окремої слідчої дії, оскільки згідно ч.2 ст.232 КПК України, рішення про здійснення дистанційного досудового розслідування приймається слідчим чи прокурором.

При цьому, представник оскаржує не саму відмову в проведенні конкретної слідчої дії (відмову в проведенні допиту), а сам її порядок, що відноситься до процесуальних питань щодо організації самого допиту (особисто чи в режимі відео конференції).

Положеннями ст.360 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами. Кримінальним процесуальним законодавством у обов`язковому порядку не передбачено зобов`язання слідчого, прокурора до вчинення дій, про які просить скаржник.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги завдання кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 про необхідність скасування постанови прокурора про відмову в задоволені клопотання про необхідність проведення слідчих дій в порядку ст.232 КПК України щодо допиту свідка в режимі відеоконференції у кримінальному проваджені №0000020 від 05.04.2021, не знайшла свого підтвердження під час судового засідання, оскільки прокурор при прийнятті постанови дотримався вимог діючого законодавства та обґрунтовано відмовив в задоволені вимог зазначених в клопотанні, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування постанови прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 20.12.2023 щодо відмови в задоволені клопотання про необхідність проведення слідчих дій в порядку ст.232 КПК України у кримінальному проваджені №0000020 від 05.04.2021 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1