КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 3 роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Згідно з вироком суду 27 жовтня 2021 року приблизно о 14:10 ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом марки «HYUNDAI AVANTE» (д.н.з. НОМЕР_1 ), рухався заднім ходом по дворовій території будинку №6 а по вул. Приозерній у місті Києві з боку вул. Йорданської в напрямку просп. Героїв Сталінграда. У цей час справа наліво по ходу руху транспортного засобу рухалась пішохід ОСОБА_8 , 1939 року народження. Під час руху транспортного засобу водій ОСОБА_6 допустив порушення вимог пункту 1.5., підпункту «б» пункту 2.3. та пункту 10.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 та введених у дію 01.01.2002.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_6 виявились у тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем марки «HYUNDAI AVANTE» (д.н.з. НОМЕР_1 ), по дворовій території будинку АДРЕСА_3 заднім ходом, усвідомлюючи, що перебуває в умовах обмеженої оглядовості дорожньої обстановки з робочого місця водія, обумовленої рухом заднім ходом та конструктивними особливостями кабіни транспортного засобу, будучи обізнаним, що на таких ділянках дороги найбільш вірогідна поява пішоходів, внаслідок чого дорожня обстановка може змінитися в будь-який момент, а також усвідомлюючи, що рух заднім ходом вимагає особливої уваги водіїв, відповідних висновків для себе не зробив і, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого, створюючи загрозу життю та здоров`ю громадян, під час руху заднім ходом скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , спричинивши їй тілесні ушкодження, від яких остання померла на місці події.

ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у виді ушкоджень голови, забійної рани в потиличній ділянці справа, перелому потиличної кістки справа, нерівномірно вираженого обмежено дифузного субарахноїдального крововиливу на всіх частинах обох півкуль головного мозку, кров в шлуночках головного мозку, ушкоджень живота, синця на правій бічній стінці живота, крововиливу в правій вінцевій зв`язці печінки, ушкодження кінцівок, синця на зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, крововиливів в підшкірно-жировій клітковині правого коліна по зовнішній поверхні. Комплекс ушкоджень, які сформували поєднану закриту травму голови та грудей має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 . Смерть ОСОБА_8 настала від поєднаної закритої травми голови та грудей з ушкодженням кісток і внутрішній органів з розвитком шоку.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пункту 1.5., підпункту «б» пункту 2.3. та пункту 10.9. Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року стосовно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вважає, що вирок суду є незаконним і таким, що підлягає до скасування у зв`язку істотним порушенням вимог кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення, через м`якість.

На думку прокурора, у порушення вимог ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку суд жодним чином не вмотивував своє рішення не призначати додаткове покарання обвинуваченому. Вказане порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним, в розумінні ч. 1 ст. 412 КПК України, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Апелянт вказує на те, що Оболонський районний суд міста Києва, ухвалюючи рішення не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання, залишив за межами своєї уваги характер допущеного винним порушення Правил дорожнього руху України, не взяв до уваги наслідки у виді смерті потерпілої, а також те, що винні дії жодних осіб, крім обвинуваченого, не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП та її наслідками. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок грубого порушення законодавчих приписів обвинуваченим через неуважність.

В ході судового розгляду кримінального провадження не було жодних підстав, які б дозволяли обґрунтовано і законно не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами, саме тому, на думку прокурора, суд першої інстанції не зміг навести їх у вироку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом, та кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України в апеляції прокурора не заперечуються, а тому колегією суддів вирок в цій частині не перевіряється.

Також в апеляції прокурора не заперечується вид та розмір основного покарання у виді позбавлення волі, а також рішення суду про звільнення ОСОБА_6 від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України.

Колегія суддів, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного незастосування до ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, вважає такі доводи слушними.

Так, при вирішенні питання про можливість незастосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд врахувавши характер та обсяг порушень Правил дорожнього руху, допущених обвинуваченим, у сукупності з обставинами кримінального провадження та тим, що обвинувачений ОСОБА_6 є добровольцем, котрий несе службу в підрозділі РТГ «СТЕПОВІ ВОВКИ», які, захищаючи суверенітет та територіальну цілісність України, стоять на захисті України від початку війни з Російською Федерацією, на сьогодні безпосередньо бере участь у виконанні завдань у районі м. Василівка Запорізької області, про що зазначено в характеристиці від 19.10.2022 №19/10/1 за підписом командира РТГ «СТЕПОВІ ВОВКИ» ОСОБА_9 , відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_6 в штатному розписі є водієм евакуаційного автомобіля та прийшов до висновку, що незастосування судом додаткового покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 буде відповідати суспільному інтересу, який в цьому випадку полягає у використанні практичних навичок обвинуваченого, як водія у складі військового формування в зоні ведення бойових дій.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не повній мірі врахував особу обвинуваченого, який згідно з матеріалами кримінального провадження дев`ять разів притягувався до адміністративної відповідальності за порушення вимог Правил дорожнього руху, України, у тому числі, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, порушення правил проїзду перехресть, порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Отже, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та тяжких наслідків злочину, які виразились у виді смерті потерпілої, враховуючи те, що обвинувачений грубо порушив правила дорожнього руху, а також враховуючи вищенаведені дані про особу обвинуваченого, ОСОБА_6 слід було призначити додаткове покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами, тому вирок суду в частині покарання необхідно скасувати і постановити новий вирок.

При цьому обставини, на які послався суд першої інстанції у вироку щодо участі ОСОБА_6 у захисті України від початку війни з Російською Федерацією, можуть бути враховані при визначенні строку, на який обвинувачений позбавляється права керування транспортними засобами, тому колегія суддів вважає можливим призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами у меншому розмірі, ніж про це прохав в апеляції прокурор.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

з а с у д и л а :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України скасувати в частині призначеного покарання.

Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання - 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, тривалістю 3 роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 756/18481/21

Провадження №11-кп/824/3359/2023 КК: ч.2 ст. 286

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10

Доповідач ОСОБА_1