Справа № 476/811/23
Провадження № 1-кп/476/77/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2023 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду смт. Єланець кримінальне провадження, внесене 05.07.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куйбишевка Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 Кримінального кодексу України -

ВСТАНОВИВ:

Восени 2023 року, більш точного часу в ході слідства не встановлено, ОСОБА_5 маючи на меті власне збагачення, діючи умисно, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельної ділянки, за відсутності вчиненого правочину щодо земельної ділянки та зареєстрованого права власності чи користування земельною ділянкою з кадастровим номером :10:001:0002, використовуючи найману сільськогосподарську техніку, з використанням найманої праці не менш ніж однієї особи, здійснив обробіток ґрунту, посів та вирощування сільськогосподарської культури - соняшнику по всій площі охоронних зон уздовж повітряних ліній електропередач ПЛ-10 кВ фідер 314 від ПС «Набережна» та ПЛ-35 кВ «Єланець-Ярова» площею 0,4256 га., 0,6609 га. та 0,1608 га., які входять до складу земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0002.

Таким чином ОСОБА_5 в порушення ст. 112, ст. 116-126 Земельного кодексу України, ст. 22 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», «Правил охорони електричних мереж», затверджених постановою КМУ від 27.12.2022 року № 1455 самовільно зайняв земельні ділянки в межах охоронних зон уздовж повітряних ліній електропередачі ПЛ-10 кВ фідер 314 від ПС «Набережна» та ПЛ-35 кВ «Єланець-Ярова» площею 0,4256 га., 0,6609 га. та 0,1608 га., які входять до складу земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0002, чим спричинив шкоду державі в особі Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області на загальну суму 9435,82 грн.

22.11.2023 року між начальником Єланецького відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 197-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 із застосуванням вимог ст. 69 КК України, а саме перейти до іншого більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 197-1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 просили суд затвердити вказану угоду. ОСОБА_5 винним себе у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, просив призначити узгоджений вид та розмір покарання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди дотриманні вимоги та правила КПК та КК України, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між начальником Єланецького відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Враховуючи обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, не знаходиться на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, наявність пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, до яких суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, суд приходить до переконання за можливе при призначенні покарання ОСОБА_5 застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 197-1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений. Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між начальником Єланецького відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 22 листопада 2023 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Необхідність у застосуванні запобіжних заходів відсутня.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1