Справа № 135/1720/23
Провадження № 1-кс/135/422/23
УХВАЛА

іменем України

21.12.2023 м. Ладижин

Слідчий суддя Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 від 19.12.2023 на постанову дізнавача та дії уповноважених осіб поліції ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2023 до Ладижинського міського суду надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову дізнавача та дії уповноважених осіб поліції ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області. У своїй скарзі ОСОБА_2 зазначає, що 08.11.2023 звернувся до відділу поліції із клопотанням про перекваліфікацію кримінального правопорушення, яке розслідується за його заявою, із ч. 1 ст. 190 на ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки вважає, що йому завдано значних збитків. Цього ж дня дізнавач виніс невмотивовану постанову про відмову в задоволенні цього клопотання. Отримавши 12.12.2023 постанову дізнавача, він хотів ознайомитись із матеріалами справи, однак з вини працівників поліції не зміг цього зробити. В зв?язку з чим ОСОБА_2 просив: скасувати постанову дізнавача від 08.11.2023 про відмову в задоволенні клопотання про перекваліфікацію кримінального правопорушення; зобов?язати відповідальну особу поліції внести коректні відомості до ЄРДР згідно конкретних даних його заяви від 21.09.2023; зобов?язати керівництво ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області оголосити догану відповідальним працівникам поліції; зобов`язати поліцію виплатити йому моральну і матеріальну шкоду станом на 19.12.2023 в розмірі 80452 євро у зв`язку з тим, що поліція покриває злочинців-шахраїв, маніпулює та затягує розгляд справи; зобов?язати відповідальну особу поліції невідкладно надати йому для ознайомлення матеріали кримінального провадження; зобов?язати відповідну особу поліції на постійній двотижневій основі надавати йому звіт про проведені слідчі дії, оскільки він є особою з інвалідністю.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. А саме, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим,прокурором підчас досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1частини першої статті 284 цього Кодексу.

Визначений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.

Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Із змісту поданої скарги видно, що заявник просить слідчого суддю скасувати постанову дізнавача від 08.11.2023 про відмову в задоволенні клопотання про перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст.190 на ч.4 ст.190 КК України.

Щодо заявлених вимог в частині скасування вказаної постанови, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що слідчий суддя не наділений відповідними процесуальними повноваженнями для вирішення питання про зобов`язання слідчого у кримінальному провадженні змінювати в Єдиному реєстрі досудових розслідувань правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за ознаками вчинення якого здійснюється досудове розслідування та зобов`язувати слідчого проводити слідчі, а також негласні (розшукові) дії у кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Вирішення питання про зміну кваліфікації кримінального правопорушення належить до дискреційних прав слідчого, дізнавача чи прокурора, що прямо передбачено ст.ст. 36, 40, 40-1 КПК України. Такого права не має потерпілий чи його представник, що регламентовано ст.ст. 55, 56, 58 КПК України. Таким чином, потерпілий, його представник мають право лише висказувати свою правову позицію і рекомендувати слідчому, дізнавачу чи прокурору змінити кваліфікацію кримінального правопорушення або звертатися із клопотанням про його перекваліфікацію. Погодившись з їх доводами, слідчий, дізнавач чи прокурор змінюють кваліфікацію правопорушення, не погодившись з їх доводами відмовляють у такій зміні. Для оскарження такої відмови учасником провадження немає процесуально-правових підстав, оскільки ні потерпілий, ні його представник не можуть визначати кваліфікацію кримінальних правопорушень, натомість вони вправі лише рекомендувати певну кваліфікацію на своє переконання, а остаточне рішення належить до дискреційної компетенції слідчого, дізнавача чи прокурора. Такого права в силу п. 18 ст. 3 КПК України не має і слідчий суддя на стадії досудового розслідування, тому він не має процесуального права зобов`язати слідчого, дізнавача чи прокурора змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а лише може зобов`язати їх розглянути клопотання про перекваліфікацію кримінального правопорушення.

Щодо вимог скарги в частині зобов?язання відповідальної особи поліції внести коректні відомості відповідно до заяви потерпілого від 21.09.2023, то такі вимоги скарги, на переконання слідчого судді є безпідставними, з огляду на таке. Відповідно до положень п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР серед іншого вносяться відомості про: 1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Крім того, внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298. Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення до реєстру вносяться, зокрема, відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Таким чином, органом дізнання було внесено короткий виклад обставин про вчинене кримінальне правопорушення за заявою потерпілого, оскільки КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора дослівно викладати обставин, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення за заявою особи до ЄРДР. Внесення короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення шодо ОСОБА_2 , що в даному разі не є істотним порушенням вимог КПК України.

Слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо розгляду вимог скаржника про зобов`язання керівництва поліції застосовувати до слідчого чи дізнавача будь-які заходи стягнення, зокрема і оголошувати догани чи позбавляти преміювання. Відтак вимоги скарги в цій частині також є безпідставними.

Із змісту поданої скарги видно, що заявник просить зобов?язати відділ поліції виплатити йому компенсацію за моральну та матеріальну шкоду, спричинену бездіяльністю органу досудового розслідування та затягуванням розгляду.

Разом з тим, діючим кримінально-процесуальним законом не передбачено компетенції слідчого судді вирішувати питання про виплату потерпілому компенсації моральної шкоди за допущену під час досудового розслідування бездіяльність поліції чи певні дії поліції. Крім того, що стосується вимог щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди з ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, слідчий суддя зазначає, що дане питання уже вирішувалось ухвалами слідчого судді від 19.10.2023, 07.11.2023, якими було відмовлено у відкритті провадження за скаргою, зокрема і в частині вимог про стягнення шкоди. Така шкода може підлягати відшкодуванню у випадку встановлення факту її заподіяння незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів поліції, а не абстактними посиланнями на її заподіяння.

Щодо вимог скарги в частині зобов?язання відповідальної особи поліції невідкладно надати потерпілому можливість ознайомитись із матеріалами справи, слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до ст. 55, 56 КПК потерпілий має право ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування шляхом подання слідчому згідно з ст. 221 КПК відповідного клопотання.

Вказане право потерпілого покладає на слідчого обов`язок надати стороні кримінального провадження матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів, ознайомлення з якими може зашкодити досудовому розслідуванню.

Як вбачається з вимог заявника, останній просив зобов`язати відповідальну особу поліції надати йому для ознайомлення матеріали зазначеного вище кримінального провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК передбачено, що до слідчого судді може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні останнім процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Водночас Кримінальним процесуальним кодексом не визначений строк, упродовж якого слідчий має виконати зазначений обов`язок.

Наведена вище обставина виключає можливість оскарження такої поведінки слідчого у порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК, оскільки вказана норма пов`язує оскарження бездіяльності у разі невиконання слідчим певних процесуальних дій у визначений КПК строк.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що заявник не оскаржує бездіяльність слідчого щодо нерозгляду останнім його клопотання про ознайомлення із матеріалами справи. При цьому із змісту скарги не вбачається, що потерпілий взагалі звертався до дізнавача із письмовим клопотанням про ознайомлення із кримінальним провадженням і у задоволенні такого клопотання було відмовлено.

Серед переліку дій слідчого чи дізнавача, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового провадження, що визначені положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України, не передбачено можливості оскарження чи зобов?язання відповідальної особи поліції регулярно звітувати перед потерпілим про хід досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_2 звертається до слідчого судді із скаргою, яка не підлягає вирішенню слідчим суддею, вказує на дії та бездіяльність органу досудового розслідування, які не підлягають оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, тому у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303-308 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 від 19.12.2023 на постанову дізнавача та дії уповноважених осіб поліції ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Копію ухвали направити ОСОБА_2 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя