Справа № 215/6124/23
ВИРОК
07 грудня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого начальником виробничого відділу Ганнівського кар`єру ПрАТ «ПівнГЗК», розлученого, не маючого на утриманні неповнолітніх/малолітніх/ дітей, не є особою з інвалідністю, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
Обвинувачений ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , з якою він пов`язаний спільним побутом та проживає в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних страждань останньої та погіршення якості її життя.
Зокрема, 21.06.2023 близько о 21:20 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 , насильство в сім`ї, шляхом словесних образ грубою нецензурною лайкою, чим порушив вимоги ЗУ №2229-VIII від 07.12.2017. Так, відносно ОСОБА_3 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАВ №721558 від 01.07.2023 та постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 03.07.2023 останнього визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Далі, 02.08.2023 о 20:40 год. ОСОБА_3 , знаходячись за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 насильство в сім`ї, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, чим своїми діями вчинив психологічне насильство в сім`ї та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП. Так, відносно ОСОБА_3 , складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАВ №929024 від 12.08.2023 та постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.08.2023 останнього визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Далі, 20.08.2023 приблизно о 20:00 год. ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку із своєю дружиною ОСОБА_5 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, принижував честь та гідність, на зауваження не реагував, чим своїми діями вчинив психологічне насилля в сім`ї. Так, відносно ОСОБА_3 , складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАД №057006 від 04.09.2023 та постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.09.2023 останнього визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Не припиняючи свої умисні протиправні дії, ОСОБА_3 , будучі тричі притягненим до адміністративної відповідальності за вчинення психологічного насильства відносно своєї колишньої дружини, на шлях виправлення не став, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, продовжив вчиняти психологічне насильство відносно ОСОБА_5 .
Так, 24.09.2023 приблизно о 14:30 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, спровокував конфлікт зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , під час якого словесно ображав, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості її життя.
Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 , зазнала психологічних страждань та погіршення якості її життя, та наразі вона перебуває у пригніченому стані, хоче захиститися від насильства з боку її колишнього чоловіка - ОСОБА_3 .
Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ст. 126-1 КК України за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснив, що дійсно між ним та його колишньою дружиною сталася сварка, він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та ображав її.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд провадження за її відсутності.
Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням обвинуваченим винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
З`ясувавши думку обвинуваченого та прокурора, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачений та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до положення, викладеного у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Пом`якшуючою покарання обставиною, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до класифікації нетяжких злочинів, обвинувачений за медичною допомогою до лікаря-нарколога та до лікаря-психіатра не звертався, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий, розлучений, не має на утриманні неповнолітніх /малолітніх/ дітей, працює, не є особою з інвалідністю.
Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюються як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винного, тяжкість злочину, досудову доповідь органу пробації, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді обмеження волі та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Згідно п.2 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.
Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз - відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід обраний ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.10.2023 у виді особистого зобов`язання слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 1 року обмеження волі з випробуванням на 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , у виді особистого зобов`язання залишити без змін, до набрання даним вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: