Справа № 694/213/24 провадження № 1-кс/694/70/24
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

25.01.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000103 від 24.01.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бурти, Кагарлицького району Київської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

з участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

25.01.2024 року прокурор Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлені досудовим розслідуванням час, дату, місці та спосіб, з метою збуту шляхом розкладання закладок, отримуючи за це грошові кошти, придбав 10 (десять) поліетиленових пакетів з особливо небезпечною психотропною речовиною - альфа «PVP» та 30 (тридцять) поліетиленових пакетів з психотропною речовиною - амфетамін.

В подальшому, в порушення вимог ст. 2, 7, 12, 13, 16, 17, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст. 1, 2, 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на невстановленому досудовим слідством транспортному засобі перевезли особливо небезпечну психотропну речовину альфа PVP та психотропну речовину - амфетамін, обіг яких згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року заборонено, в лісопосадку між населеними пунктами села Чичиркозівка місто Ватутіне, Звенигородського району Черкаської області, де реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, 24.01.2024 року у денну пору доби, ОСОБА_5 , здійснив незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини альфа PVP у 10 (десяти) поліетиленових пакетах шляхом розкладання в загальнодоступних місцях, а саме:

1) помістив один поліетиленовий пакет «закладку», всередині якого згідно висновку експерта містилась особливо небезпечна психотропна речовина альфа PVP, обіг якої заборонено, в верхній шар ґрунту на прилеглій території насаджень кущів та дерев в лісопосадці між населеними пунктами село Чичиркозівка місто Ватутіне, Звенигородського району, Черкаської області з «геолокацією» місця знаходження №49.035324; 31.111045, яку ОСОБА_5 сфотографував на власний мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» моделі «Note 12S» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із зазначенням на

фотознімку місця розташування «закладки» з особливо небезпечною психотропною речовиною альфа «PVP» із детальним описом геокоординатів;

2) таким же чином помістив 9 поліетиленових пакетів «закладок», всередині яких містилась особливо небезпечна психотропна речовина альфа PVP, обіг якої заборонено, в верхній шар ґрунту на прилеглій території насаджень кущів та дерев в лісопосадці між населеними пунктами село Чичиркозівка місто Ватутіне, Звенигородського району, Черкаської області з «геолокацією» місця знаходження №49.035324; 31.111045, яку ОСОБА_5 сфотографував на власний мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» моделі «Note 12S» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із зазначенням на фотознімку місця розташування «закладки» з особливо небезпечною психотропною речовиною альфа «PVP» із детальним описом геокоординатів.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення (злочину) із зазначенням статті (частини статті) КК України:ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

24.01.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КК України, 25.01.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, які містяться у протоколах слідчих дій та інших документах.

У клопотанні прокурор вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, а тому є підстави вважати, що під острахом кримінальної відповідальності усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинені кримінальні правопорушення, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також під час проведення слідчих (розшукових) дій, встановлено що підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходу, основним джерелом його доходів є продовження злочинної діяльності, що вказує на його підвищену суспільну небезпеку, та дає підстави вважати що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів, та майнових злочинів.

Беручи до уваги вище викладене, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, репутації та характеристики підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, просили обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання підозрюваного.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою, в матеріалах справи є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які свідчать про наявність ознак злочину, а саме: - дані протоколу затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 24.01.2024;- дані протоколу огляду місця події від 24.01.2024 із відеозаписом;- дані протоколу отримання зразків для експертизи від 24.01.2024;- дані висновку експерта №СЕ-19/124-23/536-НЗПРАП від 25.01.2024;- дані висновку експерта№СЕ-19/124-23/536-НЗПРАП від 25.01.2024;- інші матеріали кримінального провадження.

При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Надаючи оцінку ризикам наведеним у клопотанні слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ст. 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, зокрема характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується обвинуваченому.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 2 ст. 307 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 ) у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. Отже зазначений ризик є доведеним.

Разом з тим, ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки не має постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходу, що підтверджено самим підозрюваним у судовому засіданні, та вчинив тяжке кримінальне правопорушення пов`язане з обігом наркотичних засобів, дана обставина характеризує його як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1, п. 5 ч.1.ст. 177 КПК України.

Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених п. п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відтак, слідчим суддею враховано, що підозрюваний не має постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходу, та вчинив тяжке кримінальне правопорушення, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 . Крім того судом враховано, що підозрюваний вчинив

інкриміноване йому правопорушення в умовах воєнного стану на території України, використовуючи наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 є тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є характер вчинення і підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, та суспільний резонанс, і саме наведені вище обставини у їх сукупності та інформація і характеристики обвинуваченого, дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, в змозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Доводи захисника та підозрюваного про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного слідчий суддя відхиляє, оскільки такий запобіжний захід, як і ще менш обтяжливі запобіжні заходи, не зможуть запобігти вказаним ризикам та дисциплінувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи підозрюваного про те, що останній має намір працювати слідчий суддя відхиляє з огляду на те, що останній на даний час не працевлаштований і доказів можливого працевлаштування або ж пошуків роботи не надав.

Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що є матір`ю підозрюваного та проживає разом з ним в квартирі, належній її батькові. Свідок має стабільний дохід та вказала, що забезпечить необхідні життєві потреби підозрюваного у разі перебування його під цілодобовим домашнім арештом.

Разом з тим, підтверджуючих документів щодо належності майна конкретній особі надано не було як і згоди власника вказаного майна, щодо можливості перебування під домашнім арештом у вказаній квартирі. Відтак слідча суддя позбавлена можливості перевірити доводи підозрюваного щодо можливості застосування відносно нього іншого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Доказів зворотного стороною захисту надано не було.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів на думку суду не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до п. 1 ч. 5 ст.182 КПК України у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч. 7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який

момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст.183 та ч. 5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з місця проживання без їх дозволу; повідомляти слідчого прокурора, суд про зміну місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (за наявності).

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України,слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000103 від 24.01.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бурти, Кагарлицького району Київської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 23.03.2024 року, включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 24.01.2024 р. з моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Визначити розмір застави, у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 коп. (60х3028 грн.= 181 680), у разі внесення якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти.

Підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

У разі внесення застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з місця проживання без їх дозволу;

- повідомляти слідчого прокурора, суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (за наявності).

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 23.03.2024 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити слідчому, начальнику установи, де підозрюваний утримується під вартою для виконання, а також прокурору, підозрюваному, адвокату для відому.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5

днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 30.01.2024 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1