Справа № 487/271/24
Провадження № 1-кс/487/671/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 10.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000050, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 10.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000050, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 289 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 289 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ризиком, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є ризик переховування підозрюваного від суду задля уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він є жителем Кіровоградської області, Новоураїнського району, міста Мала Виска, де може переховуватися, використовуючи свої соціальні зв`язки. Також даний факт підтверджується вже здійсненими діями, а саме тим, що після вчинення вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 намагався втекти з місця вчинення злочину. Другим ризиком, зазначеним у п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, є наявність ризику, що ОСОБА_5 знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказаний факт підтверджується тим, що ОСОБА_5 не будучи близьким родичем для молодшого сержанта ОСОБА_7 та заздалегідь не обіцяючи останньому приховати вчинений ним злочин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в правоохоронні органи про вказаний факт не повідомив, хоча мав таку можливість, і маючи на меті перешкодити викриттю винної особи у вчиненні злочину, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, разом з ОСОБА_8 перенесли труп капітана ОСОБА_9 до салону автомобілю марки «Honda» моделі «CR-V», на якому останні спільно виїхали в поле, що на околиці с. Понятівка Херсонського району Херсонської області, де ОСОБА_5 , облив салон вищевказаного автомобіля в якому знаходилось тіло ОСОБА_9 , легкозаймистою речовиною, яку йому попередньо надав ОСОБА_7 , та підпалив його. Тобто, перебуваючи на волі ОСОБА_5 володіючи обставинами вчиненого ним кримінального правопорушення може продовжити свою злочинну діяльність, направлену на знищення інших речей, предметів на яких залишились сліди злочину. Третім ризиком, зазначеним у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є можливість незаконного впливу обвинуваченого на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, інших осіб, що причетні до вищевказаних кримінальних правопорушень, у зв`язку з тим, що він обізнаний про місце перебування останніх. Окрім того, знаходячись на свободі, ОСОБА_5 , володіючи обставинами кримінального правопорушення, може здійснювати дії направлені на створення алібі, як для себе, так і інших підозрюваних осіб у вказаному провадженні. Свідки та потерпілі у кримінальному провадженні є військовослужбовцями, які проходять службу у складі одного підрозділу військової частини, що вказує на те, що, залишаючись на свободі, ОСОБА_5 матиме змогу незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою зміни ними своїх показів. Тобто, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, у тому числі, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході судового розгляду. При цьому, в разі обрання щодо підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, він зобов`язаний буде повернутись до військової частини, в якій проходить службу разом із свідками. Четвертим ризиком, передбаченим зазначеним у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення з огляду на вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння. Вказане свідчить, також, про наявність соціальної небезпеки підозрюваного для оточуючих. Виходячи із вищезазначеного, з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого, уникнення настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам у інший спосіб, ніж застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно нього не вбачається.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та наполягала на його задоволенні.

Захисник у судовому засідання зазначила про недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні, просила обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід або визначити розмір застави.

Підозрюваний у судовому засіданні вину визнав, зазначив про відсутність наміру переховуватись від слідства та суду, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000050 від 10.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 289 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Херсонською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, проходячи її на посаді стрільця - помічника гранатометника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», 10 січня 2024 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, знаходячись у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , одразу після того як став свідком вчинення командиром 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецького роти військової частини НОМЕР_1 молодшим сержантом ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивства командира 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_9 , не являючись членом сім`ї чи близьким родичем для ОСОБА_7 та заздалегідь не обіцяючи останньому приховати вчинений ним злочин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою приховування слідів вчиненого злочину не повідомив правоохоронні органи та не покликав на допомогу, маючи реальну можливість для цього, у подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на приховання слідів вчиненого ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину,цього ж дня приблизно о 12 годині 30 хвилин переніс труп ОСОБА_9 на заднє сидіння автомобіля «Honda CR-V», і.н.з. « НОМЕР_2 », що перебував у користуванні ОСОБА_9 та приїхавши на ньому в поле, розташоване на околиці с. Понятівка Херсонського району Херсонської області облив салон вищевказаного транспортного засобу в якому знаходилось тіло померлого легкозаймистою речовиною та підпалив його.

Таким чином ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України - заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, проходячи її на посаді стрільця - помічника гранатометника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», 10 січня 2024 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за попередньою змовою зі стрільцем санітаром 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_8 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння автомобілем «Honda CR-V», і.н.з. « НОМЕР_2 », що знаходився у припаркованому стані на проїжджій частині за вищевказаною адресою, достовірно знаючи, що право на керування ним не має, протиправно, шляхом вільного доступу, через незачинені двері, разом з ОСОБА_8 незаконно проник до салону вказаного автомобіля, який перебував у користуванні командира 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_9 та незаконно заволодів ним, привівши в рух транспортний засіб шляхом запуску двигуна внутрішнього згорання за допомогою ключа запалення, що знаходився у вказаному автомобілі, тим самим встановивши фактичний контроль над транспортним засобом, після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення, пересуваючись на вказаному автомобілі, обернувши його на свою користь.

Таким чином ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

10.01.2024 року СУ ГУНП в Херсонській області внесені відомості до ЄРДР за №0000050 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

12.01.2024 року СУ ГУНП в Херсонській області внесені відомості до ЄРДР за №0000069 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України.

12.01.2024 року кримінальне провадження №0000069 об`єднано з №0000050 під основним номером №0000050.

12.01.2024 року СУ ГУНП в Херсонській області внесені відомості до ЄРДР за №0000068 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

12.01.2024 року кримінальні провадження №0000068 об`єднано з №0000050 під основним номером №0000050.

12.01.2024 року ОСОБА_5 затримано у порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

12.01.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, викладені та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема:

- оглядом місця події, проведеним 10.01.2024 в період часу з 16:53 до 18:23, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . В ході огляду виявлено та вилучено: 4 гільзи з коридору калібру 5, 45мм; сім гільз з кухні та кімнати №1 калібру 5, 45мм; 1 набій 5.45 з кухні та кімнати №1; 3 тримачі віл сім-карт та порожня упаковка від сім-карт; АК -74 № НОМЕР_3 ; АКСУ № НОМЕР_4 ; АК-74 № НОМЕР_5 ; 30 набоїв 5.45 та 1 магазин в кімнаті №2; 16 набоїв 5.45 та 1 магазин кімнаті №2; 24 набої 5.45 та 1 магазин кімнаті №2; гільза 5.45 з автомата АК -74 № НОМЕР_5 в кімнаті №2; 1 набій 5.45 на підлозі в кімнаті №2; 1 травматичний пістолет «ANSAR 1071-9mm P.A.K.», 2 магазини, 12 набоїв; 1 фрагмент оздоблення фасаду стіни зі слідами РБК схожими на кров; 1 фрагмент оздоблення фасаду стіни зі слідами РБК схожими на кров; 1 фрагмент оздоблення фасаду стіни зі слідами РБК схожими на кров; 1 фрагмент оздоблення фасаду стіни зі слідами РБК схожими на кров;

- оглядом автомобіля марки «Honda», моделі «CR-V», темно-зеленого кольору, і.н.з. « НОМЕР_2 », він-код НОМЕР_6 від 10.01.2024 в період часу з 17.04 до 17.22, який знаходився в полі на околиці с. Понятівка Херсонського району Херсонської області, геолокація 46453 п.ш. 325338 с.д. В ході огляду вилучено: змив з ричага КПП; змив з керма; пожежне сміття; нашарування кіптяви; металева каністра; автомобіль який поміщено на штрафний майданчик ГУНП в Херсонській області;

- оглядом тіла вбитого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого виявлено зокрема рани на лівій та правій бічних поверхнях грудної клітки, рану на передній стінці живота. Окрім того під час огляду вилучено: куртку синтетичну утеплену, яка поміщена до картонної коробки, що оклеєна та опечатана контрольним талоном; джемпер флісовий зеленого кольору, який поміщений до картонної коробки, упакований аналогічним способом; джемпер флісовий чорного кольору, який поміщений до картонної коробки, упакований аналогічним способом; майку трикотажну чорного кольору, яка поміщена до картонної коробки, упакований аналогічним способом; під одягом в області рани грудної клітини справа вилучено металевий предмет жовтого кольору розміром 0,8*0,5 см, схожий на обломок кулі; в області правого ліктя - металевий уламок;

- довідкою КУ «Бюро судово-медичної експертизи» від 11.01.2024 про те, що причиною смерті ОСОБА_9 є вогнепальне наскрізне кульове поранення серця;

- показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_11 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_8 , який на його думку разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 здійснили вбивство ОСОБА_9 та у подальшому знаходились в автомобілі ВАЗ «2106» у стані алкогольного сп`яніння;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_11 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_5 який на його думку разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснили вбивство ОСОБА_9 та у подальшому знаходились в автомобілі ВАЗ «2106» у стані алкогольного сп`яніння;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_11 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_7 , який на його думку разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 здійснили вбивство ОСОБА_9 та у подальшому знаходились в автомобілі ВАЗ «2106» у стані алкогольного сп`яніння;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_13 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_7 , який виходив із акумулятором в руках на подвір`я домоволодіння де відбулась подія;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_13 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_8 , який імовірно знаходився в будинку на території домоволодіння відбулась подія, а також чув як потерпілий ОСОБА_9 говорив «Серега шо ви робите»;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_12 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_7 , якого свідок затримував 10.01.2024, так як останній разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , знаходились у стані алкогольного сп`яніння в автомобілі ВАЗ 2106;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_12 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_8 , якого свідок затримував 10.01.2024, так як останній разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , знаходились у стані алкогольного сп`яніння в автомобілі ВАЗ 2106;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_12 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_5 якого свідок затримував 10.01.2024, так як останній разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , знаходились у стані алкогольного сп`яніння в автомобілі ВАЗ 2106;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_10 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_5 , який разом з ОСОБА_8 сіли до автомобіля марки «Honda CR-V» зеленого кольору, яким користувався ОСОБА_9 , до них підійшов ОСОБА_7 , щось сказав після чого вони вдвох поїхали у напрямку виїзду з села;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_10 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_8 який разом з ОСОБА_5 сіли до автомобіля марки «Honda CR-V» зеленого кольору, яким користувався ОСОБА_9 , до них підійшов ОСОБА_7 , щось сказав після чого вони вдвох поїхали у напрямку виїзду з села;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_10 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_7 , який тримаючи в руках автомат підійшов до вхідних дверей свідка та декілька разів постукав, не відкривши ОСОБА_14 , двері останній підійшов до автомобіля марки «Honda CR-V» зеленого кольору, яким користувався ОСОБА_9 , куди сіли ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , щось їм сказав, після чого вони вдвох поїхали у напрямку виїзду з села.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 1 ст. 396 КК України передбачено покарання у вигляді арешту на строк до трьох місяців або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Згідно ч. 2 ст. 289 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 289 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким, беручи до уваги поведінку підозрюваного, який, після викладених у повідомленій підозрі подій, намагався втекти з місця вчинення злочину, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, доведено наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику, що ОСОБА_5 знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зазначене підтверджується тим, що ОСОБА_5 , згідно обґрунтованої підозри, намагався знищити тіло вбитого ОСОБА_9 шляхом підпалу автомобіля, в який було покладено тіло потерпілого. Тобто, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може продовжити вчиняти дії, спрямовані на знищення інших речей, предметів на яких залишились сліди злочину.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків та потерпілих, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Крім того, доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні дій, спрямованих на приховування особливо тяжкого злочину (вбивства) проти життя людини, яке є найвищою соціальною цінністю, та, без застосування відповідних процесуальних обмежень, може продовжити кримінально протиправну поведінку шляхом вчинення іншого кримінального правопорушення враховуючи характер дій підозрюваного та дані щодо його особи.

Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, в разі визнання підозрюваного винуватим йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився у 1994 році; стан здоров`я задовільний, інвалідність не встановлювалась. Крім того, слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_5 у шлюбі не перебуває, дітей не має, на утриманні ніхто не перебуває. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, проживає з матір`ю (51 рік), має професійно-технічну освіту, є військовослужбовцем, повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення не має.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства з урахуванням дати затримання та дати повідомлення про підозру, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 належної процесуальної поведінки.

Доводи, наведені стороною захисту, зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. (ч. 3 ст. 182 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (ч. 7 ст. 182 КПК України).

Розмір застави, з одного боку, повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обв`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_5 , даних про його особу та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього, оскільки застава у меншому розмірі враховуючи характер та специфіку інкримінованих діянь, за якими ОСОБА_5 повідомлено про підозру, не здатна забезпечити належне виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави згідно ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком до 11.03.2024 року включно.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У разі звільнення під заставу, зобов`язати ОСОБА_5 виконувати наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: міста Мала Виска Маловисківського району Кіровоградської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити та попередити ОСОБА_5 , що з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

За невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 19.01.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1