ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/23026/23

Провадження №1-кп/522/215/24

14 лютого 2024 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001237, відомості про яке внесено 14.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, який не має судимості в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

14.09.2023 року, приблизно о 14 годин 55 хвилин, більш точного часу слідством встановити не представилось можливим, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завідомо знаючи про те, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_8 0 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-1X введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27.07.2023 № 3275-IX, продовжено з 18.08.2023 строком на 90 діб, а також посилено кримінальну відповідальність за вчинення корисливих злочинів проти власності відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-IX від 03.03.2022 року, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 14.09.2023р., приблизно о 14:55 години, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в Старобазарному сквері, м. Одеса, помітивши пакет, в якому знаходились особисті речі потерпілого, який ОСОБА_9 залишив без нагляду, реалізуючи раптово виниклий умисел на крадіжку чужого майна, діючи умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що його дії носять таємний характер та непомітні для потерпілого та оточуючих, підійшов до місця, де лежав пакет, який ОСОБА_9 щойно залишив на лавочці, відійшовши від неї, ОСОБА_7 , швидко зорієнтувавшись та впевнившись в тому, що його дії залишаться непоміченими для оточуючих, таємно викрав пакет, який матеріальної цінності для потерпілого не має, в якому знаходились особисті речі потерпілого, а саме: чоловіча сумка чорного кольору марки «Phillip Plein», вартістю 2100,00 гривень, мобільний телефон марки «Redmi 5g super lens» у корпусі чорного кольору, вартістю 4600,00 гривень а також речі, що матеріальної цінності для потерпілого не мають: ключі від квартири, ключі від автомобіля, окуляри, паперова газета, документи на ім`я потерпілого, а саме: паспорт громадянина України, посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 6700 грн.

Умисні дії ОСОБА_7 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та пояснив суду, що дійсно під час дії воєнного стану на всій території України, у вказані у обвинувальному акті час та місці він, таємно викрав пакет, який потерпілий ОСОБА_9 залишив на лавочці в якому знаходились його особисті речі, а саме: чоловіча сумка, мобільний телефон марки «Redmi 5g super lens» ключі від квартири, ключі від автомобіля, окуляри, паперова газета, документи на ім`я потерпілого, а саме: паспорт громадянина України, посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 6700 грн. Крім того, ОСОБА_7 зазначив, що у вчиненому щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, та просив суд не карати його суворо.

Потерпілий ОСОБА_9 , який був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи надав суду заяву про розгляд вказаної справи у його відсутності.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданим ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_7 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і ОСОБА_7 винуватий у його вчиненні, так як він здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце мешкання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, потерпілдий на суоврому покаранні обвинуваченого не наполягав, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши обвинуваченого від реального його відбуття на підставі вимог ст. 75 КК України, якщо протягом встановленого іспитового строку, ОСОБА_7 не вчинить іншого кримінального правопорушення, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Крім того, суд вважає необхідним, у зв`язку із звільненням ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, на підставі вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Таким чином, суд вважає за необхідне в строк основного покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 у виді позбавлення волі, зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 17.11.2023 року по 14.02.2024 року, у разі реального відбування покарання.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою скасувати, у зв`язку із звільненням ОСОБА_7 від реального відбування покарання з випробуванням.

Долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України на підставі постанов слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про визнання та залучення речових доказів по матеріалах кримінального провадження від 02.10.2023р., слід вирішити наступним чином:

- оптичний DVD R диск, що містить файли із назвою «Преображеньска-В.Арнаутська (у бік Базарної) _5855_tо_0458», «На вхід з боку Преображенської _5356»_tо_ 5555; оптичний DVD R диск, що містить файли із назвою «ІР камера 4_U23_U23_5808_5908_14081161»,ІР_камера10_U23_U23_5808_5849_13954181», зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0001237.

Відомості, щодо наявності у кримінальному провадженні № 0001237 судових витрат, відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні № 0001237заявлено не було.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст.8, 9, 100, 368,370- 374,394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на 3 ( три) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду негайно.

Зарахувати ОСОБА_7 , у випадку реального відбуття покарання, строк перебування його під вартою з 17.11.2023р. по 14.02.2024р. на підставі вимог ч.5 ст.72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні № № 0001237: оптичний DVD R диск, що містить файли із назвою «Преображеньска-В.Арнаутська (у бік Базарної) _5855_tо_0458», «На вхід з боку Преображенської _5356»_tо_ 5555; оптичний DVD R диск, що містить файли із назвою«ІРкамера4_U23_U23_5808_5908_14081161»,ІР_камера10_U23_U23_5808_5849_13954181», зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0001237.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1

14.02.2024