У Х В А Л А

Справа № 149/3831/23

Провадження №1-кс/149/901/23

27.11.2023 м. Хмільник

Слідчий суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 заявлене у кримінальному провадженні № 0000280 від 01.05.2023 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , заявлене у кримінальному провадженні № 0000280 від 01.05.2023 про арешт майна. Клопотання обгрунтоване тим, що ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, внаслідок вчинення котрого Хмільницькій міській раді Вінницької області завдано матеріальну шкоду на загальну суму 790938,77 грн. З метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слідчий просить накласти арешт на три земельні ділянки та житловий будинок, які належать підозрюваному та розташовані у м. Калинівка Вінницької області.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали подане клопотання та просили накласти арешт на майно підозрюваного з метою забезпечення цивільного позову.

Підозрюваний та захисник заперечили проти задоволення клопотання, оскільки в цьому провадженні цивільний позов до підозрюваного не заявлено, а стаття 367 КК України не передбачає конфіскації майна.

Слідчий суддя, вислухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (ч. 8 ст. 170 КПК України).

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що 20.11.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, санкція якої не передбачає конфіскації майна.

У цьому кримінальному провадженні потерпілим визнана Хмільницька міська рада, яка листом від 23.11.2023 повідомила про обізнаність з правом подачі позовної заяви в тому числі і після розгляду кримінального провадження.

З поданих матеріалів кримінального провадження встановлено, що цивільний позов у цьому провадженні не заявлено, отже відсутні підстави для забезпечення позову та накладення арешту на майно підозрюваного.

Суд відхиляє доводи прокурора про необхідність накладення арешут з метою забезпечення адміністративного позову Північного офісу Держаудитслужби у справі № 120/13350/23 до Управління освіти, молоді та спорту Хмільницької міської ради про стягнення коштів. Як видно з копії ухвали Вінницького окружного суду від 05.09.2023 ОСОБА_5 не є стороною у цій справі. У свою чергу, главою 10 Кодексу адміністративного судочинства України визначено порядок та умови забезпечення позову.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, зокрема те, що слідчий просить накласти арешт на майно підозрюваного з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), однак потерпілим цивільний позов до підозрюваного не пред`явлено, а санкція ч. 2 ст. 367 КК України не передбачає покарання у виді конфіскації майна, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно підозрюваного, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 392 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 заявленого у кримінальному провадженні № 0000280 від 01.05.2023 про арешт майна, зокрема, трьох земельних ділянок та житлового будинку - відмовити повністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Слідчий суддя Ігор ОЛІЙНИК