ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 Справа №607/18498/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 від 07 вересня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горинка Кременецького району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

та обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 протягом 2022-2023 років умисно систематично вчиняє психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої за наступних обставин.

Так, згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.01.2023 р. за №607/752/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме 19.12.2022 р. близько 18 год. ОСОБА_3 за місцем спільного проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , під час якого голосно кричав та виражався нецензурними словами в її сторону, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_5 .

Також згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.01.2023 р. за № 607/752/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме 02.01.2023 р. близько 20:30 год. ОСОБА_3 за місцем спільного проживання: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , під час якого обзивав останню нецензурною лайкою, чинив моральний та психологічний тиск, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Крім цього згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.02.2023 р. за № 607/1375/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме 18.01.2023 р. близько 05 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, під час якого ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

Проте ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні, протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй дружині ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства відносно останньої, 05.09.2023 р. близько 17 год., перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , безпідставно розпочав словесний конфлікт із своєю дружиною ОСОБА_5 , в ході якого говорив на підвищених тонах, виражався нецензурною лексикою, принижував честь та гідність ОСОБА_5 , висловлював погрози застосування фізичної сили до останньої.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних страждань, що призвело до розладів її здоров`я та погіршення якості життя, що виразилось у втраті повноцінного сну та відпочинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій, зростання емоційної напруженості, підвищення рівня тривоги та негативних переживаннях.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, не визнав та пояснив, що 05 вересня 2023 року, перебуваючи за місцем спільного проживання, він обзивав свою дружину ОСОБА_5 «рашистом», однак при цьому нецензурною лайкою не висловлювався, не погрожував їй смертю, фізичною розправою та не виганяв з будинку, а ОСОБА_5 вигадує про вчинення відносно неї домашнього насильства. Про те, що його притягували до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно дружини йому відомо та він сплачував призначені йому судом штрафи. Також вказав, що такі відносини у них з дружиною тривають декілька місяців.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, повністю доведена зібраними в ході досудового слідства доказами, що були предметом аналізу під час судового розгляду.

Зокрема, показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що вони із чоловіком ОСОБА_3 проживають за адресою АДРЕСА_1 . При цьому вона проживає в будинку, а її чоловік - в літній кухні. ОСОБА_3 часто вживає алкогольні напої та знущається над нею, у зв`язку з чим вона змушена втікати від нього до сусідів, а також протягом двох тижнів проживала у своєї сестри. Також повідомила про події, які мали місце 05 вересня 2023 року близько 17.00 год., а саме коли вона знаходилась на вулиці, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, кричав за нею, ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, казав, що вб`є її, тому вона викликала працівників поліції. Крім того повідомила про події, які як вказала, мали місце в лютому 2023 року, точнішої дати пригадати не змогла, та пояснила, що того дня зранку близько 05.00 год. вона спала та проснулась від шурхоту, а коли відкрила очі, то побачила, що ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, гострив ножі та казав до неї, що заріже її, однак їй вдалось втекти з будинку та викликати працівників поліції. Також повідомила, що коли ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вона втікає на вулицю та боїться заходити в будинок, оскільки останній кричить до неї, погрожує їй фізичною розправою, каже, що вб`є її, закопає, повішає, занесе на колію та скаже, що вона сама попала під поїзд. При цьому свідками вказаних події є їх сусіди, які не бажають свідчити щодо ОСОБА_3 , оскільки бояться його.

Також пояснила, що врезультаті систематичного вчинення відносно неї домашнього насильства та знущань з боку ОСОБА_3 вона зазнала психологічних страждань, а тому просить призначити обвинуваченому найбільш суворе покарання.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , який суду пояснив, що він працює поліцейським офіцером громади Білецької ОТГ Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області та протягом тривалого часу обслуговує територію Білецької ОТГ, в яке входить і с. Великий Глибочок. Так, до нього особисто, а також на лінію 102 неодноразово зверталась потерпіла ОСОБА_5 з приводу того, що її чоловік ОСОБА_3 систематично за місцем спільного проживання вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, яке проявляється у висловлюваннях нецензурними словами, вчиненні морального та психологічного тиску. Також повідомив, що він неодноразово здійснював перевірки за місцем проживання ОСОБА_3 , проводив з останнім профілактичні бесіди з метою недопущення в майбутньому протиправних дій відносно ОСОБА_5 , а також неодноразово складав відносно ОСОБА_3 протоколи про адміністративне правопорушення за вчинення домашнього насильства психологічного характеру. Крім того повідомив, що 05 вересня 2023 року він приїхав для проведення профілактичної бесіди із ОСОБА_3 та зустрівши на подвір`ї ОСОБА_5 , попросив її покликати на вулицю чоловіка. Надалі коли потерпіла відкрила двері в будинок та сказала ОСОБА_3 , щоб він вийшов з будинку, бо з ним хочуть поговорити, останній не з`ясовуючи хто саме хоче з ним поговорити та про що, почав висловлюватись до ОСОБА_5 нецензурною лайкою, обзивав «рашисткою». Також повідомив, що відносно ОСОБА_3 неодноразово виносились тимчасові заборонні приписи, щоб він покинув місце проживання, однак він їх порушував, за що також притягувався до адміністративної відповідальності. Крім того вказав, що сусіди не хочуть втручатись у відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , бо бояться, що останній буде вчиняти аналогічні дії відносно них. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 поводить себе зухвало, не реагує на протоколи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_5 звернулась в поліцію із заявою про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності.

Окрім того винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, повністю доведена дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема, оголошеними в судовому засіданні:

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в справі № 607/1375/23 від 01.02.2023 р., згідно якої ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, що мало місце 18 січня 2023 року близько 05.00 год. за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , за що на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

(а.м.к.п. 31-32);

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в справі № 607/752/23 від 16.01.2023 р., згідно якої ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнього насильства психологічного характеру, що мало місце 19 грудня 2022 року о 18.00 год. та 02 січня 2023 рок о 20.30 год. за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , за що на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

(а.м.к.п. 45-46).

При цьому суд не бере до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 щодо невизнання ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки вони повністю спростовуються як показаннями, наданими в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_6 , так і матеріалами кримінального провадження, зібраними в ході досудового розслідування та оголошеними в судовому засіданні.

Показання потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 як під час досудового слідства, так і під час судового розгляду були послідовними та незмінними, такими, що повністю узгоджуються із іншими матеріалами кримінального провадження, оголошеними в судовому засіданні. Причин оговорити обвинуваченого з їх сторони суд не вбачає.

В той же час, будь-яких даних на підтвердження наведеної позиції обвинуваченого судом не здобуто та сторонами не надано. Натомість показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає такими, які направлені на введення суду в оману та уникнення останнім належного покарання за вчинене.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, те, що він є особою пенсійного віку, стан його здоров`я, відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого кримінального правопорушення, невизнання ним своєї вини у вчиненому та відсутність щирого каяття, думку потерпілої, яка просить призначити обвинуваченому найбільш суворе покарання, а також відсутність обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання обвинуваченого.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді арешту, яке на думку суду буде необхідним і достатнім та відповідатиме тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 у вигляді арешту слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 у вигляді арешту рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1