Справа № 751/3909/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/54/24
Категорія - ч. 2 ст. 345 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000618, за апеляційними скаргами прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_11 та представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 березня 2023 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, не працюючого, інваліда 3-ї групи, розлученого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 березня 2023 року ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і йому призначено покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково і обвинуваченого стягнуто на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальних збитків 3995 грн. 00 коп., у відшкодування моральної шкоди 10000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні у розмірі 19964 грн. 74 коп.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, були подані апеляційні скарги в яких:

- прокурор просить скасувати вирок суду та дослідивши матеріали кримінального провадження, допитавши потерпілого і свідків ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КПК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в порушення ст.. 370, п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України судом не зазначено у вироку належного формулювання нового обвинувачення, визнаного судом доведеним, мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою. Вважає, що місцевим судом не зазначено мотиви неврахування показань потерпілих і свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які бачили як потерпілий пред`явив посвідчення обвинуваченому, супроводжуючи словами «я поліцейський». Вказує, що закриття провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_10 за ст.. 173 КУпАП не можу бути належним мотивом для обґрунтування не перебування ОСОБА_7 при виконанні службових обов`язків. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції, строк затримання обвинуваченого, не зараховано в строк покарання, чим неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність;

- представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду та ухвалити новий, яким ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КПК України. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає аналогічні доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора при цьому вказує, що коли ОСОБА_10 вдарив ножем, він цілком був обізнаний, що перед ним поліцейській, однак суд прийшов до іншого висновку не аргументуючи свої висновки. Вважає, що в судовому засіданні було повністю доведено, що обвинувачений ОСОБА_10 коли дізнався, що перед ним знаходиться працівник правоохоронних органів, навпаки розлютився та завдав ударом ножем в ліве стегно потерпілому, що свідчить про прямий умисел у обвинуваченого на заподіяння шкоди саме працівнику поліції, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків. Захисник також, не погоджуючись з вироком суду в частині вирішення цивільного позову вказує, що суд першої інстанції не до кінця врахував всю глибину завданих фізичних та душевних страждань, які спричинені діями обвинуваченого

Як встановлено судом першої інстанції 01 березня 2021 року близько 17 години 25 хвилин ОСОБА_10 знаходився в тролейбусі № НОМЕР_1 Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради, що здійснював рух за маршрутом № 8 у м.Чернігові від зупинки «Нафтобаза» до зупинки «Концерн Чексіл», де в останнього виник словесний конфлікт з приводу неправильного носіння захисної маски з ОСОБА_7 , який також знаходився у салоні вказаного транспортного засобу.

В ході словесного конфлікту ОСОБА_7 , який на той час займав посаду поліцейського Управління стратегічних розслідувань (далі - УСР) в Чернігівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України старшого уповноваженого в ОВС майора поліції, представився працівником поліції та пред`явив службове посвідчення. Після цього ОСОБА_10 , продовжуючи перебувати в салоні тролейбусу № НОМЕР_1 Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради, що здійснював рух за маршрутом № 8, поблизу зупинки «КСК», що по вулиці Івана Мазепи, будинок 57, у м.Чернігові, з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, наніс один удар ножем в область лівого стегна ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення нижньої третини лівого стегна, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши доповідача, доводи апелянтів, щодо підтримки поданих апеляційних скарг, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційних скарг сторони обвинувачення та просили вирок суду залишити без змін, провівши судове слідство, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судом першої інстанції при розгляді справи зазначені вимоги закону дотримані не були.

Перекваліфіковуючи дії ОСОБА_15 з ч. 2 ст. 345 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України, суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А :

01 березня 2021 року близько 17 години 25 хвилин ОСОБА_10 знаходився в тролейбусі № НОМЕР_1 Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради, що здійснював рух за маршрутом № 8 у м.Чернігові від зупинки «Нафтобаза» до зупинки «Концерн Чексіл», де в останнього виник словесний конфлікт з поліцейським Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України старшим уповноваженим в ОВС майором поліції ОСОБА_7 , який також знаходився у салоні вказаного транспортного засобу, з приводу неправильного носіння захисної маски.

В ході словесного конфлікту поліцейський УСР в Чернігівській області ДСР Національної поліції України старший уповноважений в ОВС майор поліції ОСОБА_7 представився працівником поліції та пред`явив службове посвідчення з метою припинення адміністративного правопорушення, яке виражалося у формі нецензурних висловлювань у громадському місці.

Після цього ОСОБА_10 , продовжуючи перебувати в салоні тролейбусу № НОМЕР_1 Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради, що здійснював рух за маршрутом № 8, поблизу зупинки «КСК», що по вулиці Івана Мазепи, будинок 57, у м. Чернігові, з метою заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень під час виконання ним службових обов`язків, умисно наніс один удар ножем в область лівого стегна ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення нижньої третини лівого стегна, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний під час апеляційного розгляду справи обвинувачений ОСОБА_10 заперечував свою вину в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, однак визнав, що тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_7 спричинено його діями. Пояснив, що 01 березня 2021 року, у вечірній час перебуваючи у тролейбусі, він позаду себе почув галасну розмову по телефону та тупотіння ногами, на що він висловив зауваження, однак вказані дії не припинилися. Позаду нього сидів чоловік з опущеною маскою у цивільному одязі (потерпілий) і він зробив зауваження щоб той вдягнув маску. Коли він ( ОСОБА_10 ) почав вставати та повертатись, то відчув удар у ліву скроню, потім у ніс та у ліву частину губи. Побоюючись за себе, він інстинктивно, з правої кишені своєї куртки дістав маленький складаний ніж та щоб захистити себе, уколов ним у стегно потерпілого. Після чого тролейбус було зупинено та його було затримано.

Незважаючи на заперечення винуватості в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вина обвинуваченого ОСОБА_10 знайшла підтвердження під час апеляційного розгляду справи та підтверджується наступними безпосередньо дослідженими колегією суддів доказами.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що 01 березня 2021 року він, будучи поліцейським УСР в Чернігівській області ДСР Національної поліції України старшим уповноваженим в ОВС майором поліції, під час виконання службових обов`язків, близько 17-ї години зустрівся із колегою майором поліції ОСОБА_12 та їхали тролейбусом на роботу до місця знаходження УСР. В районі зупинки громадського транспорту «КСК» до нього звернувся обвинувачений, який сидів, із зауваженням у грубій формі: «Не тарабань ногами!». Після того, як він перепитав у ОСОБА_10 : «Ви до мене?», той сказав: «Не тарабань ногами, і маску вдягни», при цьому висловився нецензурною лайкою. На що він ( ОСОБА_7 ) попросив обвинуваченого заспокоїтись та поводитись чемно, при цьому сказав, що він працівник поліції та показав своє службове посвідчення. Після пред`явлення посвідчення обвинувачений, почав агресувати, висловлюватись у його бік нецензурною лайкою та наказувати що робити, на його неодноразові зауваження не реагував. Коли він підходив до ОСОБА_10 , останній встав та вдарив його рукою у ногу, він одразу не зрозумів, що удар був заподіяний ножем. Зрозумівши, що обвинувачений вдарив його ножем, він сказав ОСОБА_12 , щоб зупинив тролейбус та викликав поліцію, вказавши, що у обвинуваченого ніж. Після зупинки тролейбусу вони з ОСОБА_12 затримали обвинуваченого. Потім він перев`язав ногу, приїхали поліцейські та «швидка допомога», його відвезли до лікарні;

Свідок ОСОБА_12 в суді апеляційної інстанції пояснив, що у той час він працював в УСР Чернігівської області, ОСОБА_7 є його колегою, з яким вони на зупинці «Червоний міст» сіли в тролейбус № 8. Конфлікт між обвинуваченим та потерпілим виник на задніх дверцятах тролейбусу з приводу носіння захисної маски останнім. Він чув, як обвинувачений з використанням нецензурної лайки звертався до потерпілого, на що ОСОБА_7 робив тому зауваження та просив заспокоїтись, повідомляв, що він є поліцейським. Через декілька секунд ОСОБА_7 , крикнув «зупиніть тролейбус» та що у обвинуваченого ніж, після цього обвинувачений пішов на середні дверцята. Після зупинки тролейбусу вони з ОСОБА_7 затримали ОСОБА_10 , зафіксувавши його лежачи обличчям донизу;

Свідок ОСОБА_13 під час апеляційного розгляду пояснив, що у березні 2021 року він їхав у тролейбусі № 8, де стався конфлікт між двома чоловіками (потерпілим та обвинуваченим). Потерпілий був одягнений у сіре пальто, а обвинувачений у чорну куртку. Конфлікт виник з приводу захисної маски. Потерпілий сказав, що він поліцейський та показав своє посвідчення, а обвинувачений почав виражатись нецензурно, після чого штовхнув потерпілого та побіг, останній також побіг за обвинуваченим. На штанах потерпілого він бачив кров;

Свідок ОСОБА_14 (станом на 01 березня 2021 року заступник начальника управління - начальник 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР в Чернігівській області ДСР Національної поліції України підполковник поліції) в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що він отримав повідомлення від чергового, що з підлеглим йому ОСОБА_7 щось сталося на «КСК», прибувши на місце події останнього він не застав, оскільки його забрала карета швидкої допомоги. Зателефонувавши ОСОБА_7 , дізнався, що вони з ОСОБА_12 їхали в тролейбусі, де у нього з невідомим чоловіком виник конфлікт, внаслідок якого він ( ОСОБА_7 ) отримав ножове ушкодження. На місці події він, встановивши хто спричинив ножове поранення ОСОБА_16 , запитав навіщо він це зробив, на що, як тепер відомо, обвинувачений ОСОБА_10 , обличчя якого він добре бачив, відповів: «по понятіям положено».

Вина ОСОБА_10 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, крім іншого, також, підтверджується даними, які містяться у наступних доказах:

- протоколі проведення слідчого експерименту від 02 березня 2021 року за участю потерпілого ОСОБА_7 з додатками, згідно якого, що зафіксовано на місці, підтверджено та продемонстровано ОСОБА_7 обставини та механізм спричинення йому ножем тілесного ушкодження 01 березня 2020 року ОСОБА_10 в салоні тролейбусу № НОМЕР_1 Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради;

- протоколі проведення слідчого експерименту від 02 березня 2021 року за участю свідка ОСОБА_13 з додатками, згідно якого зафіксовано на місці та продемонстровано обставини та механізм спричинення ОСОБА_7 тілесного ушкодження 01 березня 2020 року в салоні тролейбусу № НОМЕР_1 Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради, в ході якого свідок повідомив обставини, аналогічні його поясненням наданих в судовому засіданні;

- протоколі проведення слідчого експерименту від 26 вересня 2021 року за участю свідка ОСОБА_12 з додатками, згідно якого зафіксовано на місці та продемонстровано ним обставини та механізм спричинення ОСОБА_7 тілесного ушкодження 01 березня 2020 року в салоні тролейбусу № НОМЕР_1 Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради, в ході якого свідок повідомив обставини, аналогічні його поясненням наданих в судовому засіданні та продемонстрував перебіг подій;

- протоколі проведення слідчого експерименту від 26 вересня 2021 року за участю свідка ОСОБА_17 з додатками, згідно якого зафіксовано на місці та продемонстровано нею обставини спричинення ОСОБА_7 тілесного ушкодження 01 березня 2020 року в салоні тролейбусу № НОМЕР_1 Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради, в ході якого свідок повідомила обставини, з демонстрацією на місці, зокрема, що під час проїзду тролейбусом поблизу Нафтобази була очевидцем конфлікту між двома чоловіками, в ході якого обвинувачений голосно виражався нецензурно, з боку потерпілого вона спостерігала рух рукою, який міг свідчити про демонстрацію посвідчення, потерпілий крикнув «у нього ніж» і в подальшому відбулося затримання обвинуваченого після чого вона побачила у останнього кров на обличчі, не виключає отримання ним тілесного ушкодження в результаті затримання;

- висновку судово-медичної експертизи № 179 від 23 квітня 2021 року, згідно якого у ОСОБА_7 , малось тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення нижньої третини лівого стегна, котре виникло від дії гострого предмету, що має колючо-різальні властивості, яким в тому числі міг бути ніж, воно відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я і по давності утворення може відповідати даті 01 березня 2021 року;

- протоколі огляду місця події від 01 березня 2021 року яким зафіксовано ділянку місцевості у м. Чернігові неподалік буд. № 57, де на проїзній частині на узбіччі знаходиться тролейбус № 8 (НОМЕР_1). На відстані 1 метра від тролейбуса знаходиться громадянин вдягнений у чорні черевики, чорні штани, чорну шкіряну куртку, сіру кофту, який при поверхневому огляді з правої кишені куртки дістав предмет зовні схожий на ніж. Внаслідок проведеного огляду місця події виявлено та вилучено два шарфи зі слідами РБК, предмет зовні схожий на ніж, мобільний телефон та запальничку, змив речовини бурого кольору з підлоги, змив речовини бурого кольору з підлоги тролейбус;

- протоколі від 31 березня 2021 року перегляду відеозапису з портативних відеореєстраторів поліцейських за 01 березня 2021 року, відповідно до якого зафіксовано виявлення чоловіка, який знаходився на колінах перед тролейбусом, на запитання поліцейського чоловік повідомив, що він ОСОБА_10 , у його правій кишені є складний ніж. Після чого патрульний поліцейський дістає ніж;

- висновку судово-медичної імунологічної експертизи № СЕ-19/111-21/13666-БД від 23 червня 2021 року, в слідах на шарфі, умовно позначеному, як ІІ, що належать потерпілому ОСОБА_7 , виявлено кров за груповою належністю аналогічною крові потерпілого ОСОБА_7 ;

- висновках судово-медичних імунологічних досліджень №СЕ-19/111-21/13667-БД від 09.06.2021 року, №СЕ-19/111-21/13680-БД від 14.06.2021 року, №СЕ-19/111-21/13684-БД від 17.06.2021 року згідно яких, сліди крові на вилучених змиві з асфальту та змиві з підлоги тролейбусу при огляді місця події 01.03.2021р., виявлено кров людини, яка збігається за генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколі огляду місця події від 01 березня 2021 року проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілого ОСОБА_7 , згідно якого виявлено та вилучено штани чорного кольору;

- протоколі затриманні від 01 березня 2021 року ОСОБА_10 відповідно до якого, при проведенні його обшуку виявлено куртку чорного кольору одягнену на ОСОБА_10 та кофту сірого кольору одягнену на ОСОБА_10 , на яких спостерігаються сліди речовини бурого кольору;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.03.2021 року, яким зафіксовано впізнання потерпілим ОСОБА_7 на фото № 2 ОСОБА_10 , як чоловіка, який наніс йому ножове поранення та у якого з ним виник конфлікт;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.03.2021 року, яким зафіксовано впізнання свідком ОСОБА_13 на фото № 2 ОСОБА_10 , як чоловіка, який наніс удар чоловікові, що представився поліцейським 01.03.2021 в районі ЗГТ «Бюс гарантія», перебуваючи в тролейбусі № 8;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.03.2021 року, яким зафіксовано впізнання свідком ОСОБА_12 на фото № 1 ОСОБА_10 , як чоловіка, з яким у ОСОБА_7 виник конфлікт 01.03.2021 в тролейбусі № 8 в районі ЗГТ «Бюс гарантія»;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.03.2021 року, яким зафіксовано впізнання свідком ОСОБА_18 на фото № 2 ОСОБА_10 , як чоловіка, якого 01.03.2021 на зупинці «КСК» в м.Чернігові тримали за руки двоє чоловіків. Даний чоловік при поверхневому огляді дістав ніж та поклав на бетонну споруду;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.03.2021 року, яким зафіксовано впізнання свідком ОСОБА_19 на фото № 3 ОСОБА_10 , як затриманого чоловіка, який 01.03.2021 на зупинці «КСК» в м.Чернігові при поверхневому огляді дістав ніж та поклав на бетонну конструкцію;

- направлені № 138 на стаціонарне лікування у ЛОР КНП ЧМЛ №1, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_10 05 березня 2021 року звертався до КНП «Чернігівська міська лікарня № 2», 06 березня 2021 року йому видано встановлено діагноз: «З/перелом кісток носу з зміщенням уламків, середній після травматичний отит зліва»»

- висновку судово-медичної експертизи № 102, відповідно до якого у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження, котрі виникли від дії тупих, твердих предметів по механізму удару, струсу та тертя, і в сукупності я к єдине багатокомпонентне ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності;

- протоколі проведення слідчого експерименту від 26 травня 2021 року за участю підозрюваного ОСОБА_10 та додатком відповідно до якого підтверджено та продемонстровано ОСОБА_10 обставини та механізм завдання ним ножем одного удару в область лівого стегна ОСОБА_7 01 березня 2020 року;

- висновку судово-психіатричного експерта № 121 від 23 березня 2021 року, згідно якого, у ОСОБА_10 на теперішній час мають місце ознаки органічного ураження головного мозку складного ґенезу (F06.8 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду). Остангній, за своїм психічним станом на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час проведення судово-психіатричного експертного дослідження за своїм психічним станом він здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення;

- висновку судово-психіатричного експерта № 122 від 23 березня 2021 року відповідно до якого у ОСОБА_10 , на час проведення судово-психіатричного експертного дослідження не виявлено клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, тому відповідне протиалкогольне лікування йому не показане.

Як в ході судового розгляду в суді першої інстанції так і під час апеляційного провадження ніхто зі сторін кримінального провадження не заперечували факту нанесення ОСОБА_10 потерпілому тілесного ушкодження, обвинувачений підтверджував, що легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_7 спричинено його діями.

Разом з тим, колегія суддів не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження факт прямого умислу обвинуваченого ОСОБА_10 на заподіяння легкого тілесного ушкодження шляхом нанесення удару ножем потерпілому ОСОБА_7 у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, і при цьому виходить з наступних обставин.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду, свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , як в судовому засіданні суду першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду повідомили, що потерпілий пред`являв посвідчення обвинуваченому та повідомляв, що він «поліцейський», а ОСОБА_10 виражався нецензурно, після чого штовхнув потерпілого та побіг.

Згідно наведених показань слідує, що в момент нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_10 був повно та достовірно обізнаний про статус потерпілого після повідомлення останнім, що він являється працівником правоохоронних органів та на підтвердження цього демонстрував службове посвідчення та вимагав припинити нецензурно виражатися.

Колегія суддів враховує показання свідка ОСОБА_12 , як достовірні та бере до уваги, хоча останній і являвся колегою потерпілого, що може свідчити про його заінтересованість в результатах розгляду кримінального провадження, однак показання вказаного свідка повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_13 , який являється безпосереднім очевидцем досліджуваних подій та відсутні будь-які дані, які б могли свідчити про його упередженість.

Показання зазначених свідків, крім іншого, також узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_7 та підтверджуються сукупністю досліджених доказів.

Крім того, колегія суддів враховує, що закриття провадження у адміністративній справі щодо ОСОБА_10 за ст.. 173 КУпАП не може спростовувати, що на момент подій, які являються предметом даного судового провадження, ОСОБА_10 нецензурно висловлювався у тролейбусі.

Згідно ЗУ «Про Національну поліцію» поліція, відповідно до своїх завдань, зокрема, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Наведене свідчить про існування на той момент ознак адміністративного правопорушення, а тому колегія суддів приходить до переконання, що ОСОБА_7 , виконуючи службові обов`язки, реагував на нецензурну лайку обвинуваченого, в результаті чого, саме після повідомлення ОСОБА_10 , що ОСОБА_7 являється працівником поліції, останнім було завдано потерпілому тілесного ушкодження ножем.

Доводи сторони захисту, що ОСОБА_10 завдав легких тілесних ушкоджень потерпілому внаслідок спонтанності і останній першим завдав йому удари, а тому, він, ОСОБА_10 , перебував у стані необхідної оборони, колегія суддів не може визнати обґрунтованими, оскільки для перебуванні особи в стані необхідної оборони, остання повинна захищатися від неправомірних дій іншої особи.

В ході апеляційного розгляду не було встановлено факту незаконності дій з боку потерпілого, працівника поліції ОСОБА_7 .

Згідно постанови старшого слідчого П`ятого СВ (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві від 28 квітня 2023 року було закрите кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000137 від 3 липня 2021 року, відомості про яке були внесені відповідно до заяви ОСОБА_10 , за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. В результаті перевірки відомостей викладених у заяві ОСОБА_10 слідчий прийшов до висновку, що в ході досудового розслідування не встановлено фактів, які б свідчили про умисне заподіяння ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 і зібрані в ході слідства матеріали в повній мірі спростовують відомості викладені ОСОБА_10 у заяві.

Апеляційний суд вважає, що слідчим ТУ ДБР проведена повна перевірка та зроблені обґрунтовані висновки щодо відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому слід враховувати, що стороною захисту не надано доказів про оскарження вказаної постанови слідчого про закриття кримінального провадження, що прямо свідчить про згоду з обставинами встановленими в ході перевірки відомостей викладених в заяві ОСОБА_10 .

Також, щодо доводів обвинуваченого, що він захищався від ударів ОСОБА_7 та перебував в стані необхідної оборони, судова колегія суддів враховує, що згідно показань свідків та сукупності досліджених в ході апеляційного розгляду доказів, не знайшли свого підтвердження такі твердження обвинуваченого, зокрема, жоден свідок не вказував про бійку між обвинуваченим та потерпілим, в ході якої ОСОБА_10 отримав тілесне ушкодження, а стверджували, що відбувався саме словесний конфлікт, в кінці якого ОСОБА_10 завдав удару ножем.

Крім того, колегія суддів не виключає можливості виникнення тілесних ушкоджень виявлених у обвинуваченого ОСОБА_10 в процесі його затримання після нанесення ним тілесного ушкодження ОСОБА_7 , оскільки згідно показань, як потерпілого так і свідків, для затримання ОСОБА_10 останнього було зафіксовано лежачи обличчям донизу, що свідчить про застосування до нього фізичного впливу для повалення на поверхню та унеможливлення його вільного пересування.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 12 червня 2018 р. у справі № 712/13361/15, провадження № 51-1604км18).

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності.

Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом» (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини, дослідивши вищенаведені докази у їх сукупності, і провівши їх детальний аналіз, перевіривши доводи сторони обвинувачення та захисту, показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, надавши сторонам кримінального провадження усі процесуальні можливості надання доказів, апеляційний суд дійшов висновку про доведеність у повному обсязі поза розумним сумнівом вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, і кваліфікує його дії, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення.

За таких обставин, відповідно до ст. 420 КПК України, колегія суддів вважає вирок щодо обвинуваченого таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку, яким ОСОБА_10 слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України з призначенням покарання, передбаченого санкцією цієї статті.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є не судимим, розлучений, є інвалідом третьої групи, думку потерпілого. Бере до уваги висновок органу пробації щодо ОСОБА_10 .

З огляду на особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, з врахуванням вимог апеляційних скарг сторони обвинувачення в частині виду та розміру покарання обвинуваченому, колегія суддів приходить до висновку про можливість призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі.

Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

На думку колегії суддів, враховуючи характер та обсяг страждань потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, висновок суду першої інстанції щодо визначеного грошового відшкодування моральної шкоди, є обґрунтованим із ним погоджується судова колегія, в зв`язку з чим доводи потерпілого та його представника в цій частині апеляційної скарги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню..

Керуючись ст. ст.. 404, 405, 407, 418, 420, 615 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_11 - задовольнити.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 березня 2023 року щодо ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 125 КК України - скасувати у частині правової кваліфікації та призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його фактичного затримання на виконання вироку.

Зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 з 01 березня 2021 року по 3 березня 2021 року в строк покарання.

В іншій частині вирок суду - залишити без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України даний вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4