Справа № 203/2506/21
Провадження № 1-кп/0203/279/2023
В И Р О К

іменем України

16 жовтня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 15.02.2021 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівське, Покровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого асистентом кафедри в Дніпровському державному аграрно-економічному університеті , неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31.12.2020 року близько 16.20 годині водій ОСОБА_6 , керуючи власним технічно справним автомобілем «RENAULT KADJAR» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в Центральному районі м. Дніпра по вул. Ульянова з боку вул. Херсонської в напрямку вул. Ю.Савченко.

Під час руху ОСОБА_6 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, на регульованому перехресті вул. Ульянова та пр. О.Поля, перед поворотом ліворуч на просп. О.Поля не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи маневр повороту ліворуч, не надав дорогу автомобілю «VOLKSWAGEN TOUAREG» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався по вул. Ульянова від вул. Ю.Савченко в напрямку вул. Херсонської та мав перевагу у русі, внаслідок чого сталося зіткнення автомобіля «RENAULT KADJAR» реєстраційний номер НОМЕР_1 з автомобілем «VOLKSWAGEN TOUAREG» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Внаслідок зіткнення водієві автомобіля «VOLKSWAGEN TOUAREG» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: забою та гемартрозу (кров в порожнині суглобу) лівого колінного суглобу, які згідно висновку судово- медичної експертизи за своїм характером відповідно до п. 2.2.2 „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «RENAULT KADJAR» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху України, який свідчить:

п. 16.6 - «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напряму, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч», невиконання якого згідно висновку судово-автотехнічної експертизи знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, не визнав та пояснив, що на момент ДТП мав 4 роки стажу водія. 31.12.2020 року приблизно о 16.00 годині, рухаючись вниз по проспекту Олександра Поля до вул. Ульянова, повернув наліво на зелений сигнал світлофора на вул. Ульянова, зупинився на краю перехрестя, переконавшись, що немає перешкод, почав рух та був засвітлений різким світлом фар, оскільки вулиця йде під нахилом, загальмував, потім відчув удар. Через 20-30 секунд разом з ОСОБА_8 , який знаходився в його автомобілі, вийшли з нього. У водія іншого транспортного засобу - ОСОБА_7 поцікавився його самопочуттям, на що він відповів, що все добре. ОСОБА_7 повідомив йому суму збитків 3 тис. доларів США, запропоновував їх сплатити та швидше роз`їхатись. Однак, ОСОБА_6 відмовився, оскільки мав страховий поліс, викликав свого брата, а потім співробітників патрульної поліції. Додав, в момент руху його транспортного засобу попрохав ОСОБА_8 подивитись направо та повідомити чи немає перешкод. Транспортний засіб під керуванням ОСОБА_7 рухався зі швидкістю 40-50 км/год та перетинав проспект Олександра Поля по вул. Ульянова, на переконання ОСОБА_6 , світло фар автомобіля ОСОБА_7 засліпило йому очі та саме останній повинен був зупинитись, щоб запобігти дорожньо-транспортній пригоді. Удар обох транспортних засобів прийшовся в ліву передню частину.

Також пояснив, що на місце дорожньої пригоди приїжджали знайомі ОСОБА_7 та запевняли його, що відшкодування шкоди в сумі 3 тис. доларів США це ще замало. При складанні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди вину в скоєному адміністративному правопорушенні не визнавав, однак протокол було складено саме на нього. Через декілька днів ОСОБА_6 телефонував ОСОБА_7 , який повідомив, про те, що страхова компанія відшкодувала збитки в повному обсязі та вони покрили ремонт його транспортного засобу. Приблизно через 1-1,5 тижня ОСОБА_6 зателефонував слідчий та повідомив, що ОСОБА_7 подана заява про вчинення правопорушення. Після зустрічі зі слідчим, де був також присутній його адвокат, зателефонував ОСОБА_7 , щоб дізнатись причину написання заяви, на що останній повідомив, що таким способом намагається «качати» з нього грошові кошти, оскільки він одразу відмовився добровільно сплатити. Крім того, обвинувачений пояснив, що при розгляді адміністративного матеріалу про порушення ним правил дорожнього руху судом першої інстанції був визнаний винним в скоєному ДТП, однак вину в суді не визнав в повному обсязі, штраф сплатив за рішенням суду. Після розгляду адміністративного матеріалу йому телефонував адвокат ОСОБА_7 та повідомив, що він має заплатити вже суму 5 тис. доларів США та вже не за автомобіль, який відремонтований, а за юридичні послуги, які були надані ОСОБА_7 , мови про тілесні пошкодження зовсім не йшло.

Однак, незважаючи на невизнання своєї вини, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом.

Так, доказами вчинення ним кримінального правопорушення є показання потерпілого, письмові докази, в тому числі висновок експерта № 504 е від 02.03.2021 року, показання свідків.

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 31.12.2020 року приблизно о 16 годині 20 хвилин керуючи автомобілем VOLKSWAGEN з ближнім світлом фаррухався зі сторони вул. Ульянова не зупиняючись, оскільки їхав на зелене світло світлофора, і на перехресті пр. Олександра Поля сталася дорожньо-транспортна пригода з транспортним засобом під керуванням водія ОСОБА_6 . Водій даного транспортного засобу вину в скоєному ДТП не заперечував. Спочатку обговорили суму відшкодування шкоди без виклику співробітників поліції, на що обвинувачений погодився. ОСОБА_6 поцікавився станом здоров`я, однак на біль в коліні в той час ОСОБА_7 не звернув уваги, оскільки переймався питанням пошкодженого автомобіля. Через деякий час приїхав брат ОСОБА_6 , вирішили викликати співробітників поліції, оскільки в обох був страховий поліс. Поліцейські запропонували звернутись за медичною допомогою, на що він відмовився, оскільки не хотів залишати свій транспортний засіб та місце ДТП, та викликав свого адвоката. Після того як його транспортний засіб забрав евакуатор, він в цей же день звернувся за допомогою в міську лікарню № 16 зі скаргою на біль в лівому коліні. В лікарні лікар поставив діагноз, взяв кров на наявність алкоголю в крові, після чого захисник відвіз його додому. Також додав, що удар прийшовся в ліву передню частину його транспортного засобу , з машини вийшов самостійно без сторонньої допомоги. Який сигнал світлофора був увімкнений для обвинуваченого йому невідомо. Оскільки потерпілий перетинав перехрестя на зелене світло, припустив, що обвинувачений хотів «проскочити» перед ним, однак не встиг.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження №0000226 було зареєстровано 15.02.2021 року за ч.1 ст. 286 КК України за повідомленням ОСОБА_7 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 31.12.2020 року приблизно о 16.20 годині у Центральному районі м. Дніпра на перехресті пр. О.Поля з вул. Ульянова. де сталось зіткнення між автомобілями Renault Kadjar р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 з автомобілем марки Volksvagen Touareg р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 . Внаслідок даної ДТП ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження. Матеріали надійшли до СВ ДРУП з висновком спеціаліста № 325 від 10.02.2021 року, в якому зазначено, що отримані ОСОБА_7 тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Раніше подія зареєстрована за номером ЄО 4634 (т.2.а.с5,6).

Такі ж дані зафіксовані в рапорті слідчого, заяві потерпілого (т.2 а.с.7-12).

За фактом ДТП 31.12.2020 року відносно ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП. В судовому засіданні досліджено протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, фотознімки з місця пригоди, пояснення учасників ДТП та за клопотанням представника потерпілого витребувано з архіву суду справу про адміністративне правопорушення №203/245/21 та її оглянуто.

За результатами розгляду даної справи постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.03.2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, який обвинуваченим було сплачено в цей же день. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.04.2021 року постанову суду першої інстанції скасовано, провадження закрито на підставі ч.2 ст.284 КУпАП, матеріали справи передані до Центральної окружної прокуратури м.Дніпра для долучення до матеріалів кримінального провадження № 0000226 за ч.1 ст.286 КК України для належної перевірки в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР № 504е від 02.03.2021 року виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забою та гемартрозу (кров в порожнині суглобу) лівого колінного суглобу № 504е могли утворитись від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі), якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля за умов ДТП. Можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до звернення за медичною допомогою у травматологічний пункт КНП «МКЛ№16»ДМР, тобто можливо і в термін, на який вказує обстежений та слідчий в постанові. Виявлене тілесне ушкодження відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Експерт ОСОБА_10 в судовому засіданні роз`яснила, що в даному кримінальному провадженні нею проводилась судово-медична експертиза потерпілого, за результатами якої було складено висновок 504е. Даний висновок було зроблено на підставі висновку спеціаліста № 325 від 10.02.2021 року, складеного нею за заявою потерпілого, яким було надано амбулаторну медичну карту та документи лікаря-травматолога, консультанта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР». Крім того, зазначила, що дані щодо дати отриманої травми - 31.12.2020 року були отримані нею з довідки, виданої в лікарні, де було заведено амбулаторну карту. При цьому зазначила, що не вказала її окремим об`єктом дослідження у зв`язку з тим, що її було вкладено в амбулаторну карту.

З протоколу слідчого експерименту, проведеного 10.03.2021 року за участю ОСОБА_7 на перехресті пр.О.Поля та вул.Ульянова, вбачається, що потерпілий в ході слідчої дії вказував як він рухався по вул.Ульянова до моменту зіткнення, як стояв автомобіль Рено до початку руху, яку відстань подолав цей автомобіль з моменту поновлення руху до зіткнення, при цьому за допомогою автомобіля статиста було зроблено 3 експериментальні заїзди.

Також слідчий експеримент було проведено 03.04.2021 року за участю ОСОБА_6 , під час якого останній розповів про обставини ДТП, вказав, що під час повороту ліворуч на вул.О.Поля його засліпило світлом фар зустрічного автомобіля і відразу відбулось зіткнення з автомобілем, який рухався по вул.Ульянова від вуд.Ю.Савченка в бік вул.Херсонської. Також ОСОБА_6 вказував як стояв його автомобіль на проїзній частині до моменту поновлення руху, яку відстань він подолав з моменту поновлення руху до зіткнення, при цьому за допомогою автомобіля статиста було проведено 3 експериментальних заїзди.

На підставі даних, отриманих в результаті проведення вказаних слідчих експериментів, було проведено судову автотехнічну експертизу, за результатами якої було складено висновок № СЕ-19/104-21/11483-ІТ від 12.04.2021 року, відповідно до якого при заданому механізмові події, дії водія автомобіля Renault Kadjar ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.16.6. ПДР, згідно з яким повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напряму, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч, що з технічної точки зори перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Судом також було досліджено медичну карту амбулаторного хворого № 814, заповненої 04.01.2021 року на ім`я ОСОБА_7 , яка містить інформацію щодо амбулаторного лікування потерпілого в період з 03.01.2021 року по 25.01.2021 року з приводу отриманої травми лівого колінного суглобу. Вказаний доказ було витребувано за клопотанням сторони захисту на підставі ухвали Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.07.2022 року.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що 31.12.2020 ввечері, він їхав разом зі своїм другом ОСОБА_6 .. Перетинаючи перехрестя вул. Ульянова та проспекту Олександра Поля на зелене світло світлофору, перед поворотом ліворуч вони зупинились, щоб переконатись, що немає перешкод, потім розпочали рух та були засліплені різким світлом фар великого потоку руху транспортних засобів, які рухались попереду, в цей момент сталося зіткнення з іншим транспортним засобом під керуванням водія ОСОБА_7 .. ОСОБА_6 вийшов з автомобіля, поцікавився у іншого водія про його самопочуття, на що останній відповів, що все добре. Під час розмови щодо відшкодування шкоди на ремонт пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_7 були присутні знайомі останнього, які пропонували заплатити одразу суму 3 тис. США та роз`їхатись. Однак ОСОБА_6 відмовився, оскільки свою провину в ДТП він не визнавав, та в нього був страховий поліс, тому викликав працівників поліції. Додав, що не помітив, щоб потерпілий шкутильгав. Дорожнє покриття було сухим. Під час руху водія він не відволікав, однак дивився в свій смартфон, в момент повороту наліво підняв голову та побачив, що авто потерпілого перетинало перехрестя, не зупиняючись. Пояснив, що висновок щодо відсутності у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень він зробив з того, що той не висловлював скарг з цього приводу.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що обвинувачений ОСОБА_6 є його двоюрідним братом. Свідком дорожньо-транспортної пригоди не був. 31.12.2020 року приблизно о 18.00 годині, йому зателефонував його брат та повідомив про те, що сталася дорожньо-транспортна пригода за його участі, оскільки він перебував поряд з вказаним місцем, то приїхав на місце ДТП, де побачив, що два транспортних засоби були пошкоджені, всі учасники ДТП повідомили, що ушкоджень не отримали. Потерпілий ОСОБА_7 назвав суму компенсації шкоди 3 тис. доларів США, на що ОСОБА_6 відповів, що таких коштів не має, тому викликав співробітників патрульної поліції. За весь час поки патрульна поліція складала матеріали ДТП візуально ОСОБА_7 був здоровим, не шкутильгав.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що він є лікарем ортопедом - травматологом, був черговим в травматологічному відділенні міської лікарні № 16. Згідно з журналом оформлення пацієнтів в травматологічний пункт 31.12.2020 року приблизно о 20 годині 00 хвилин був доставлений пацієнт ОСОБА_7 з травмою після ДТП. Був встановлений діагноз: «Забій лівого колінного суглобу, гемортроз 40 мл, взята кров на вміст алкоголю, виконано маніпуляцію з видалення рідини з суглобу, зафіксовано пов`язкою. Рентгенографія не робилась, направлення для цього лікарем видається на розсуд останнього. ОСОБА_7 до відділення прибув самостійно у супроводі, як він пересувався свідок не пам`ятає. Також пояснив, що всім пацієнтам після дорожньо-транспортної пригоди пропонується госпіталізація в травматологічне відділення на стаціонарне лікування. Пацієнт від стаціонарного лікування має право відмовитись та лікуватись амбулаторно, в вихідні дні амбулаторна поліклініка не працює. Результат аналізу на вміст крові пацієнтів зберігається в прийомному відділенні, в амбулаторну карту не вноситься та надається на запит органів поліції або суду. Інформація щодо отримання травми внаслідок ДТП була зафіксована зі слів ОСОБА_7 зауважив, що травма, отримана внаслідок ДТП, відноситься до побутової, якщо вона не пов`язана з виконанням посадових обов`язків. У ОСОБА_7 була пряма травма на колінний суглоб. Лікар роз`яснив, що травма отримана самостійно мала б інший характер. Довідка ОСОБА_7 була видана в день ДТП - 31.12.2020 року, вона видається в обов`язковому порядку. 03.01.2021 року хворий звернувся до нього для направлення на амбулаторне лікування (01,02 січня 2021 року були вихідними) ще раз 03.01.2021, для цього його було направлено на рентген, що є обов`язковим при направленні на амбулаторне лікування. Також свідок при повторному допиті суду показав, якщо звертається пацієнт з травмою внаслідок ДТП, то запис робиться в амбулаторному журналі та в журналі ДТП, для того, щоб сповістити поліцію, ним особисто не повідомлялось співробітників поліції про ДТП, оскільки це також входить в обов`язки медичної сестри.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що він працює юристом Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради. Обвинувачений та потерпілий йому не знайомі. Пояснив, що відповіді на адвокатські запити та запит суду щодо журналу амбулаторного прийому пацієнтів травматологічного пункту № 9/1 та відповідно його копію надавав він особисто. Станом на 08.06.2023 року за №519 на запит представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 лікарнею було надано відповідь з додатком, а саме копією журналу амбулаторного прийому пацієнтів травматологічного пункту № 9/1, де під №11420 було зазначено «ДТП побутова травма». На момент звернення адвоката ОСОБА_4 за №43203 від 08.09.2023 року лікарнею надана відповідь, що згідно журналу амбулаторного прийому пацієнтів травматологічного пункту № 9/1 було здійснено запис за №11420 від 31.12.2020 року о 20:00 год. оглянуто пацієнта ОСОБА_9 , запису «ДТП» вже не було. Щодо запису в журналі про вид травм з подвійним трактуванням відповіді надати не може, оскільки це більше медичне трактування, а не юридичне. За всі записи звернень, правильність, повноту, своєчасність в медичній документації, реєстраційному журналі відповідає особисто кожен лікар, який робить цей запис і несе за це відповідальність, відповідно до своєї посадової інструкції. Пояснити хто саме робив запис в журналі амбулаторного прийому пацієнтів травматологічного пункту №9/1 під №11420 від 31.12.2020 не може, тому як не володіє даною інформацією. Також додав, що на практиці в зимовий період року в травматологічному відділенні лікар оглядає пацієнта та за його проханням запис в журналі може робити чергова медсестра або санітарка. Якщо травма отримана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, то запис повинен був робитись в журналі амбулаторного прийому пацієнтів травматологічного пункту №9/1 та в журналі реєстрації дорожньо-транспортної пригоди, про що повідомляється в органи Національної поліції. Однак в журналі про реєстрацію ДТП відповідного запису, який внесений в журналі амбулаторного прийому пацієнтів травматологічного пункту №9/1 за №11420 не містить. Після медичної реформи МОЗ з 01.04.2020 року амбулаторні картки були скасовані, травматологічним пунктом також відповідні картки не відкриваються, все вноситься в електронну систему, однак інформація за вимогою пацієнта може дублюватися і в паперовій амбулаторній картці. Амбулаторного пацієнта оглядають, надають довідку з травмпункту, дають направлення до сімейного лікаря. Вказав, що під час надання відповіді на адвокатський запит ОСОБА_4 на внесені виправлення в журналі амбулаторного прийому пацієнтів травматологічного пункту №9/1 під №11420 від 31.12.2020 він не звертав уваги. На виконання ухвали суду про витребування амбулаторного журналу прийому пацієнтів травматологічного пункту №9/1 і виникло питання про внесені виправлення в записі №11420, тому додатково було надано відповідь суду з зауваженнями, що у відповідній графі містяться ознаки виправлень.

Судом також досліджені відповіді КНП «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради, надані на запити адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (т.2 а.с.215-220, т.3 а.с.14-20), оглянуто оригінал журналу 9/1 амбулаторного прийому пацієнтів травматологічного пункту, за результатами чого показання свідка ОСОБА_13 знайшли своє підтвердження. Вказані письмові докази судом не приймаються до уваги з наступних підстав.

Відповідно до пояснень представника потерпілого він отримав відповідь на свій запит електронною поштою у вигляді скан-копії відповіді та копії витягу з журналу, після чого вказані документи були надіслані суду через систему «Електронний суд», у зв`язку з чим суд вважає, що ним надано електронні копії письмових доказів, які не вважаються електронними доказами, тому оригіналом документа є оригінал відповіді та журнал № 9/1. Оригінал відповіді представником потерпілого суду не надано, а при огляді журналу встановлено, що відомості, внесені в графі 5 суперечать тим, які вказані в копії журналу.

З підстави внесення виправлення в графу 5 журналу «Місце, де отримана травма», не береться до уваги й копія журналу надана захисником, та як наслідок, відповідь, надана на підставі цих відомостей.

Разом з цим у суду немає сумнівів в тому, що травму потерпілий отримав саме 31.12.2020 року, що підтверджується показаннями потерпілого, свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , висновком експерта, який також було роз`яснено експертом в судовому засіданні, письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 31.12.2020 року (т.2 а.с.100), наданими під час складання адміністративного матеріалу, відповідно до яких в результаті ДТП він сильно забився коліном об рульову колонку керма та не може наступати на ногу та після оформлення ДТП має намір звернутись за медичною допомогою до 16 міської лікарні.

Щодо клопотання захисника про визнання висновку експерта недопустимим доказом (т.2 а.с.184-188) суд зазначає, вказаний висновок був зроблений експертом на підставі висновку спеціаліста. При цьому спеціалістом та експертом була одна особа. При зверненні для медичного обстеження потерпілим самостійно було надано амбулаторну карту, яку за клопотанням захисника було витребувано на стаді судового розгляду.

Відповідно до правової позиції ОП ККС ВС, викладеної у постанові від 27.01.2020 у справі № 754/14281/17 відсутність в матеріалах кримінального провадження медичних документів, на підставі яких сформовано висновок експерта, невідкриття цих документів стороні захисту на стадії виконання ст.290 КПК не є істотним порушенням вимог процесуального закону, автоматично не тягне за собою експертного дослідження недопустимим доказом, якщо зазначені документи було отримано у визначеному законом порядку, і згадана сторона не клопотала про надання доступу до медичних документів або при здійсненні судового провадження їй було забезпечено можливість реалізувати право на ознайомлення з такими документами.

Сторона захисту реалізувала своє право на ознайомлення з амбулаторною картою потерпілого при здійсненні судового провадження та невідкриття цього документу при виконані вимог ст.290 КПК України не є істотним порушення вимог КПК та не зумовлює автоматичне визнання висновку недопустимим доказом.

Разом з цим при роз`яснені висновку експерт вказала, що об`єктом дослідження також була довідка від 31.12.2020 року, яка знаходилась в амбулаторній картці, однак ані обвинуваченим, ані захисником клопотань про витребування вказаної довідки та надання можливості з нею ознайомитись не заявлялось. Однак, безспірно встановлена свідома добровільна мовчазна відмова сторони захисту від реалізації права заявляти клопотання про надання доступу до документів, які досліджував експерт, автоматично не ставить під сумнів допустимість висновку цього експерта.

Твердження сторони захисту щодо неправомірності ведення амбулаторної карти з 01.04.2020 року та порушення порядку введення електронної системи охорони здоров`я, що призводить до недопустимості вказаного доказу, суд відхиляє, оскільки свідок ОСОБА_13 суду показав, що за вимогою пацієнта у закладі продовжують вестись паперові амбулаторні карти.

Не приймаються до уваги доводи сторони захисту щодо порушення порядку ведення медичної документації в КНП «МКЛ № 16 ДОР», невнесення даних щодо отриманої травми ОСОБА_7 внаслідок ДТП до відповідного журналу та неповідомлення про цей факт органів Національної поліції, оскільки вказані обставини не мають значення для кримінального провадження.

Також суд критично оцінює показання ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 щодо невинуватості обвинуваченого в порушенні правил дорожнього руху, оскільки при виконанні маневру повороту ліворуч їх було різко засліплено світлом фар зустрічних автомобілі, у зв`язку з тим, що відповідно до фотознімків до схеми місця ДТП, фотознімків, виконаних під час слідчих експериментів за участю ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дорога по вул.Ульянова немає ухилу та видимість нічим не обмежена, що виключає раптову появу зустрічного автомобіля. Крім того критично оцінюються показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 в частині відсутності у потерпілого в результаті ДТП тілесних ушкоджень, оскільки вони не мають для цього спеціальних знань, а також являються другом та братом обвинуваченого та для таких відносин є характерною заінтересованість в позитивному рішенні для їх близької людини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_6 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Також при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого щодо міри покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, обставини скоєння даного злочину та наслідки, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

При зазначених обставинах, беручи до уваги, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в середньому розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.286 КК України з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 1 рік.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його застосування відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 4000 (чотирьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень, з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової автотехнічної експертизи, оформленої висновком експерта № СЕ-19/104/-21/11483-ІТ від 12.04.2021 року, у сумі 1307 (однієї тисячі трьохсот семи) гривень 60 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження відповідно до вимог ч. 15 ст. 615 КПК України

Суддя ОСОБА_1