УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року

м. Київ

справа № 635/8233/21

провадження № 51-3072 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року,

встановив:

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року, за результатами розгляду апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_4 , ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 07 листопада 2023 року про продовження строку тримання під вартою останнього залишено без зміни.

Вказуючи на незаконність прийнятого судом апеляційної інстанції судового рішення, обвинувачений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження за скаргою обвинуваченого слід відмовити, з огляду на таке.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, зазначена норма гарантує право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 5 ст. 4221 КПК України, ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

За змістом касаційної скарги, обвинувачений ОСОБА_4 оскаржує ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року, постановлену за результатами розгляду його апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою.

Тобто, касаційна скарга подана на ухвалу апеляційного суду, яка відповідно до вимог ч. 5 ст. 4221 КПК України, не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Враховуючи що, ухвала Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року не підлягає оскарженню у касаційному порядку, колегія суддів касаційного суду дійшла до висновку, що у відкритті касаційного провадження за скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вказане судове рішення слід відмовити.

При цьому, згідно з положеннями ч. 3 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції вправі відмовити у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам ст. 427 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та керуючись положеннями п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5