Провадження №11-сс/824/7069/2023 Доповідач - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного (в режимі ВКЗ із ДУ

«Київський слідчий ізолятор») ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000761 від 07.09.2023 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2023 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 12.12.2023 року, включно, із визначенням застави у розмірі 119 998 956,00 гривень, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Набутів Корсунь-Шевченківського р-н. Черкаської обл., громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.5 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000761 від 07.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.27 ч.5 ст.191 КК України.

02 листопада 2023 року заступник керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 за погодженням з прокурором другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_7 , строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, із визначенням застави у розмірі 44 709 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 119 998 956,00 гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, мотивуючи клопотання тим, що досудове розслідування не можливо закінчити до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді, оскільки існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, зокрема не проведено ряд слідчих і процесуальних дій. Ризики передбачені ст.177 КПК України, запобіжного заходу не зменшились і продовжують існувати.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від

02 листопада 2023 року клопотання слідчого задоволено, підозрюваному

ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.12.2023 року, із визначенням застави у розмірі 44 709 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 119 998 956,00 гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя послався на практику Європейського суду з прав людини, доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.5 ст.191 КК України, що підтверджується зібраними стороною обвинувачення доказами, та існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати. Також слідчий суддя врахував, що досудове розслідування триває і необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій.

На вказану ухвалу слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм кримінального процесуального законодавства. Стверджує, що заявлені стороною обвинувачення ризики не підтверджуються жодними доказами, зокрема ризик можливого переховування від органу досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних в цьому кримінальному провадженні, оскільки в даному кримінальному провадженні немає інших підозрюваних, окрім ОСОБА_7 , а тому існування такого ризику є неможливим, ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином також є необґрунтованим ні стороною обвинувачення, ані слідчим суддею, щодо знищення,документів та інших речей стороні захисту залишається незрозумілим, оскільки вказує, що слідство завершене і всі докази зібрані. Крім того, слідчим суддею не було враховано, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності раніше не притягався, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання та на утриманні матір похилого віку. Також, не було взято до уваги майновий стан підозрюваного та не наведено жодного обґрунтування щодо майнової спроможності ОСОБА_7 на виплату такої суми застави. Тому, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, як законну та обґрунтовану;

- захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі;

- ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя при прийнятті рішення про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, що свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.5 ст.191 КК України, що підтверджується зібраними доказами та свідчить про наявність обґрунтованої підозри, а також про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Отже з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_7 та даних про його особу, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею обґрунтовано взято до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна.

Тому доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри та відсутності ризиків, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зважаючи на викладене слідчим суддею в ухвалі доведено протилежне.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п.3 ст.5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Отже, доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді в частині визначення розміру застави через її великий розмір, є непереконливими та безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, взято до уваги обставини кримінального провадження, враховано тяжкість злочину та обставини його вчинення, підвищену суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, також слідчим суддею взято до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, після чого вірно та аргументовано визначено заставу у розмірі 119 998 956,00 гривень, що зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Таким чином, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2023 року, про продовження підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 12.12.2023 року, включно, із визначенням застави у розмірі 119 998 956,00 гривень, є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 370, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від

02 листопада 2023 року, про продовження підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 12.12.2023 року, включно, із визначенням застави у розмірі 119 998 956,00 гривень, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4