Справа № 135/896/23
Провадження № 1-кп/135/21/24
У Х В А Л А

іменем України

18.01.2024 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 16.05.2023 року, за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ладижинського міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Захисник адвокат ОСОБА_4 зазначив, що обвинувачений має постійне зареєстроване місце проживання, а тому просив розглянути питання зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу, заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

В силу ст.ст.131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Тримання під вартою, за нормами ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1, 2, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При розгляді питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приймає до уваги, що він обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та від семи до десяти років, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, має не зняту та непогашену судимість, обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів, вчинених в період звільнення від відбування покарання з випробуванням, не працює, не одружений, не має утриманців.

Вищевикладені обставини, а також конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та покарання, яке йому загрожує, у своїй сукупності свідчать про суспільну небезпечність цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, високим є ризик уникнення обвинуваченого від правосуддя з метою уникнути можливого покарання, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення (п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України).

Обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт, суд вважає доводи обвинуваченого про можливість уникнення наявним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу сумнівними з огляду на конкретні обставини справи та особу обвинуваченого. Згідно відповіді на запит суду Філії ЦОЗ ДКВС України у Вінницькій області від 30 жовтня 2023 року вбачається, що ОСОБА_5 обстежений по прибутті до ДУ «Вінницька УВП (№1)», лікарем-наркологом медчастини призначено відповідне лікування, результат позитивний. ОСОБА_5 знаходиться під постійним динамічним спостереженням лікаря-нарколога, з 29 травня 2023 року і отримує призначене лікування. Загальний стан здоров`я обвинуваченого задовільний, застаном здоров`я ОСОБА_5 може утримуватися в умовах слідчого ізолятора.

Враховуючи, що спливає строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та неможливості до вищезазначеної дати завершити судовий розгляд, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів обвинуваченим, доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, тяжкість покарання яке йому загрожує у разі визнання винним, віку, даних про його особу, соціальну характеристику, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, і розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, а також те, що для запобігання ризиків, які встановлені судом застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження, суд вважає, що є підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 березня 2024 року включно.

Суд вважає, що сукупна тривалість застосування обраного під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризик чого є реальним та дійсним.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, з урахуванням майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, суд приходить до висновку, що розмір застави, визначеної ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 25 травня 2023 року слід залишити без змін.

Керуючись положеннями ч.4 ст.183 КПК України, суд вбачає за необхідне зазначити, що в разі внесення застави на обвинуваченого покладаються обов`язки: не відлучатися з населеного пункту, у якому він зареєстрований або проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати за викликами суду, утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 17 березня 2024 року включно.

Заставу, визначену ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 25 травня 2023 року залишити без змін у тому ж розмірі в сумі 134200 гривень.

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 не відлучатися з населеного пункту, у якому він зареєстрований або проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати за кожним викликом суду; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 19 січня 2024 року.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області ОСОБА_1