Провадження № 1-кс/686/8956/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000497,

встановила:

20.10.2023 року прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді з клопотанням про накладення арешту на речі, що були вилучені під час проведення обшуку у кв. АДРЕСА_1 , у якій проживає ОСОБА_4 , а саме на: посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_4 , направлення до лабораторії на 4 арк., пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , повістку на 1 акр., медичну картку амбулаторного хворого 2 шт., відпускний квиток на 1 арк., медичну документацію на 39 арк.; мобільний телефон марки «OPPO» моделі «A 15 S» синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 із сім-карткою оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню,ув зв`язку із наступним.

СУ ГУ Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000497 від 23.11.2022, відомості у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З матеріалів клопотання убачається, що 17.10.2023 в період часу з 06 год. 43 хв. по 08 год. 03 хв. у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_2 в ході якого виявлено та вилучено: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_5 від 03.10.2023 видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено до сейф-пакету №WAR1046865; довідку №79 від 11.09.2023 видана ОСОБА_6 , про перебування останньої на диспансерному обліку, яка поміщена до сейф-пакету №WAR1046865; направлення в КП «Славутський Центр ПМСД» видане ОСОБА_5 від 11.07.2023, яке поміщено до сейф-пакету №WAR1046865; мобільний телефон «Айфон 7» білого кольору з imei: НОМЕР_6 із сім картою «Київстар» № НОМЕР_7 , поміщено до сейф-пакету №WAR1046864; медичну документацію щодо обстеження ОСОБА_5 на 14 арк., поміщено до сейф-пакету №WAR1046863; медичні карти амбулаторного хворого ОСОБА_5 в кількості 3 шт., поміщено до сейф-пакету №WAR1046863».

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю власника майна.

Однак, прокурором не зазначено в клопотанні контактні дані власника майна (номеру телефону, адреси електронної пошти), що, з урахуванням визначеного ст. 172 КПК України стислого строку розгляду клопотання, виключає надіслання повідомлення поштою та фактично унеможливлює його повідомлення про судовий розгляд клопотання. Вказане позбавляє слідчого суддю можливості дотриматися вимог ст. 22, 24-28, 172 КПК України та суперечить п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання прокурора про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України,

постановила:

Клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000497 повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя