Справа № 357/233/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Озерна Білоцерківського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого за рахунок тимчасових джерел заробітків, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_5

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6

обвинувачений - ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

23 грудня 2020 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом марки «Москвич ИЖ 412 ИЭ», яким користується потерпілий ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв із сумки потерпілого ОСОБА_7 , яка знаходилась у кімнаті вказаної квартири, ключі від гаражного приміщення та вищезазначеного автомобіля.

В подальшому ОСОБА_4 , скориставшись викраденим ключем, відчинив ворота та незаконно проник до гаражного приміщення, розташованого біля будинку АДРЕСА_2 , яким користується потерпілий ОСОБА_7 та продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою використання автомобіля для власних потреб, користуючись тим, що його дії залишаються не поміченими, таємно від оточуючих привів в дію двигун транспортного засобу «Москвич ИЖ 412 ИЭ», д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав із гаражного приміщення та попрямував в бік вулиці Мальованого в АДРЕСА_1 Київської області, де не впоравшись з керуванням транспортним засобом, здійснив зіткнення з парканом будинку, розташованого по АДРЕСА_4 .

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 9890 гривень.

Крім того, 13.08.2023 близько 14:00 год. ОСОБА_4 проходив поруч з дитячим садочком, що за адресою: АДРЕСА_2 , де біля паркану побачив мопед марки «Honda» моделі «DIO 27», чорного кольору, без державних номерних знаків, який належить ОСОБА_8 та в цей час у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у вказаному місці та у вказаний час, підійшовши до вказаного мопеду, побачив в замку запалювання ключ, після цього діючи умисно, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно заволодів мопедом марки «Honda» моделі «DIO 27», чорного кольору, без державних номерних знаків, об`ємом двигуна 49 кубічних сантиметрів, № рами НОМЕР_2 , вартістю 8928 гривень 00 копійок, привівши двигун внутрішнього згорання в дію та поїхавши на ньому в невідомому напрямку.

Внаслідок протиправних своїх дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 8928 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень. Зазначив, що у двадцятих числах грудня 2020 року, він був у своєї баби в АДРЕСА_1 та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Йому спало на думку взяти автомобіль у ОСОБА_7 , який також був у цій квартирі, щоб поїздити. Він узяв ключі пішов у гараж, завів автомобіль марки «Москвич ИЖ 412 ИЭ», д.н.з. НОМЕР_1 , та поїхав у бік вулиці Мальованого в АДРЕСА_1 Київської області, де не впоравшись з керуванням, здійснив зіткнення з парканом будинку, розташованого по АДРЕСА_4 .

В подальшому 13.08.2023 близько 14:00 год. ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння проходив поруч з дитячим садочком, що за адресою: АДРЕСА_2 , та біля паркану побачив мопед марки «Honda» моделі «DIO 27», чорного кольору з ключами. Оскільки він був у стані сильного алкогольного сп`яніння та не міг самостійно рухатись, вирішив скористатись мопедом. Він завів мопед та поїхав до свого знайомого і інше село, де знайомив запропонував купити мопед за 3000 грн., За цю суму він і продав знайомому мопед.

Щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, запевнив суд, що зробив для себе належні висновки. Свою поведінку оцінює вкрай негативно, вважає, що кримінальні правопорушення вчинював виключно через перебування у стані алкогольного сп`яніння. Наразі влаштувався на роботу різальником дерев, має намір пройти лікування від алкоголізму. Просить по можливості не позбавляти його волі та врахувати, що хоча він і не одружений та на його утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з ним також періодично проживає.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, захисник не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані:

за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у інше сховище.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинив два умисних тяжких закінчених злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспортного засобу. Судом також враховуються наслідки, які настали від вчинення злочинів та те, що збитки, завдані злочинами усунуті шляхом повернення транспортних засобів.

Призначаючи вид та розмір покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є тяжким злочином, наслідки які настали від його вчинення у вигляді завдання матеріальної шкоди, яка повністю відшкодована шляхом повернення майна.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався. Як видно з характеристики сільського голови Маловільшанської сільської ради, ОСОБА_4 проживаючи в АДРЕСА_1, зарекомендував себе добре, не схильний до зловживання алкогольними напоями, громадського порядку не порушує, з сусідами перебуває у добрих відносинах. Обвинувачений офіційно не працює. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Як видно з досудової доповіді ОСОБА_4 проживає зі своєю співмешканкою у своєї бабусі. Існує за рахунок тимчасових заробітків переважно на будівництві. Має на утриманні малолітню дочку.

Органом пробації визначено ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. При цьому у обвинуваченого виявлено криміногенні потреби «робота» та «вживання алкоголю».

Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення веде відносно соціальний спосіб життя з відносно міцними соціальними зв`язками та не є особою, схильною до систематичного скоєння кримінальних правопорушень.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченого в суді, який негативно поставився до своїх вчинків, готовий нести покарання, суд визнає обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає як пом`якшуючі покарання обставини

- визнання вини у вчиненні кримінальних правопорушень;

- перебування на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_3.

Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до п.п. 11, 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає:

- вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння (стосовно обох епізодів 23.12.20 та 13.08.2023);

- вчинення злочину з використанням воєнного стану (стосовно епізоду 13.08.2023).

Суд також враховує думку потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не мають щодо призначення покарання покладаються на розсуд суду.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наявності трьох пом`якшуючих та двох обтяжуючих покарання обставин, правової позиції прокурора в судових дебатах, думки потерпілих, які щодо призначення покарання покладається на розсуд суду, сторони захисту про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, суд дійшов висновку, що для виправлення ОСОБА_4 попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 289 КК України, розмір якого має бути мінімальним в межах встановленого санкцією статті строку.

Підстав для застосування положень ст. 69, 69-1 КК України суд не знаходить у зв`язку з відсутністю передумов для застосування вказаних норм.

На переконання суду, такий розмір покарання відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Водночас з огляду на вищевказані обставини суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку максимального терміну. В ході судового розгляду суд дійшов висновку, що при скоєнні обох кримінальних правопорушень домінуючим був низький мотив, викликаний станом алкогольного сп`яніння, до скоєння правопорушень обвинувачений не мав на меті отримання матеріальних благ від злочинної діяльності, а отже усунення криміногенної потреби «вживання алкоголю» та забезпечення обвинуваченого роботою, на переконання суду, дасть змогу виправитись обвинуваченому.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільні позови не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2,3,4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Цивільні позови відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази у справі: грошові кошти в сумі 2459 грн. та дві запальнички, транспортний засіб марки «Москвич ИЖ 412 ИЭ», скутер марки «Honda» моделі «DIO 27», вважати повернутими власникам.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1