Справа №583/1381/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/109/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА

Іменем України

25 вересня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 583/1381/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.01.2021, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 просить скасувати вирок та постановити ухвалу, якою направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд, оскільки висновок судової автотехнічної експертизи складений на підставі недостовірних відомостей, слідчі експерименти за участю свідків проведені з порушенням вимог КПК, суд відмовив в задоволенні клопотання про проведення слідчого експерименту з його участю та призначення повторної судової автотехнічної експертизи, в причинному зв`язку з подією ДТП знаходяться не його дії, а водія мотоцикла, що рухався попереду нього.

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.01.2021 ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, і йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ст. 75, 76 КК ОСОБА_10 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання чи навчання та не виїжджати за межі України без погодження з цим органом. Стягнуто з ОСОБА_10 у рахунок відшкодування витрат за проведення судових експертиз 5652,36 грн в дохід держави.

Згідно вироку, ОСОБА_10 22.08.2019 близько 23:45 керуючи мотоциклом «FORTE FT200-23» д. н. з. НОМЕР_1 , перевозив на ньому пасажира ОСОБА_13 та рухався по правій смузі руху вул. Воздвиженської в с. Чупахівка Охтирського району Сумської області позаду мотоцикла «Мінськ» д. н. з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_14 , який перевозив пасажира ОСОБА_15 ОСОБА_10 , помітивши зміну напрямку руху ліворуч мотоцикла «Мінськ» д. н. з. НОМЕР_2 , маючи технічну можливість своєчасно зреагувати на небезпеку для руху, своєчасно не зменшив швидкість руху мотоцикла аж до повної зупинки, внаслідок чого допустив зіткнення транспортних засобів. Внаслідок ДТП ОСОБА_14 отримав тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент спричинення, а ОСОБА_13 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_9 , які заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, за обставин, викладених у вироку, відповідають матеріалам кримінального провадження, ґрунтуються на досліджених у суді першої інстанції доказах і є вмотивованими.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про недоведеність його вини, то вони є безпідставними і задоволенню не підлягають, оскільки на підтвердження визнаного доведеним обвинувачення суд першої інстанції у вироку послався на належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_10 поза розумним сумнівом.

Розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 за пред`явленим йому обвинуваченням, суд першої інстанції визнав доведеним, що останній, керуючи т/з, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_10 свою винуватість визнав частково, оскільки не мав технічної можливості своєчасно зреагувати на маневр потерпілого. Зокрема пояснив, що 22.08.2019 ближче до ночі він керував мотоциклом. Разом з ним у якості пасажира був ОСОБА_13 . Він рухався за мотоциклом під керуванням ОСОБА_14 , який їхав ближче до правого краю, а він ближче до центру. Світло фар його мотоцикла було увімкнене, а у ОСОБА_14 стопи не горіли. Мотоцикл ОСОБА_14 був в межах світла його фар. Освітлення на вулиці було недостатнє. Через деякий час ОСОБА_14 різко знизив швидкість руху і, не увімкнувши покажчик повороту, здійснив маневр повороту. Так як він знаходився неподалік від ОСОБА_14 , то не мав можливості вчасно зупинитися, хоча перед цим і зменшив швидкість. На правій смузі ближче до центру дороги сталося зіткнення та переднє колесо його мотоцикла потрапило у ногу ОСОБА_14 .

Потерпілий ОСОБА_13 надав показання, згідно яких в серпні 2019 р. він рухався у якості пасажира на мотоциклі під керуванням ОСОБА_10 . Спереду на мотоциклі їхав ОСОБА_14 , який з`явився перед ними та сталося зіткнення.

Потерпілий ОСОБА_14 пояснив, що 22.08.2019 він керував мотоциклом, на якому було увімкнене світло. Він рухався із пасажиром ОСОБА_15 зі швидкістю 50-60 км/год. ОСОБА_16 система працювала. Покажчиків поворотів не було. Згодом він вирішив розвернутися. Він вимкнув передачу та побачив, що метрів за 150 від нього щось світилося. Він вважав, що встигне розвернутися, швидкість в цей час була близько 5 км/год. Далі він увімкнув передачу, повернув ліворуч, побачив світло, почув сигнал та відчув удар.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що в кінці серпня 2019 р. вони разом з ОСОБА_14 на мотоциклі їхали по правому краю дороги. Через деякий час вона попросила ОСОБА_14 зупинитися. ОСОБА_14 став зупинятися і на невеликій швидкості став розвертатися. Коли вони находилися приблизно посередині дороги, побачила світло фар і відбулося зіткнення.

Крім того, суд першої інстанції поклав в основу вироку й інші докази:

- довідку КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» № 7147 від 23.08.2019, згідно якої ОСОБА_14 відвідав ВЕ(Н)МД, діагноз: політравма, ЗЧМТ, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, закритий перелом лівої ключиці, відкритий багатоосколкольчатий перелом середньої верхньої третини лівої гомілки, садини та підшкірні гематоми голови;

- довідку КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» № 7145 від 23.08.2019, згідно якої ОСОБА_13 відвідав ВЕ(Н)МД, діагноз: закритий перелом правого стегна;

- протокол огляду місця події зі схемою та фототаблицею, згідно якого зафіксовано огляд території проїзної частини по вул. Воздвиженській в с. Чупахівка Охтирського району Сумської області напроти кафе-бару «Сакура». Частина дороги є асфальтно-бетонною, має незначні нерівності та вибоїни. Проїзна частина розмітки не має. Узбіччя ґрунтове та трав`яне. Зафіксовані подряпини на проїзній частині, а також плями бурого кольору. Вилучені зразки рідини з плям бурого кольору;

- копію посвідчення водія ОСОБА_10 від 02.07.2019 з категоріями А, В, С, термін дії до 06.03.2020;

- протокол огляду місця події від 23.08.2019 з фототаблицею, згідно якого зафіксований огляд мотоцикла «FORTE FT200-23» д. н. з. НОМЕР_1 з пошкодженнями, а також мотошолом та пластикові деталі з місця пригоди;

- протокол огляду місця події від 23.08.2019 з фототаблицею, згідно якого зафіксований огляд мотоцикла «Мінськ» д. н. з. НОМЕР_2 , який має пошкодження;

- висновок експерта № 482 від 02.01.2020, згідно якого ОСОБА_13 встановлений діагноз: закритий перелом с-в/з правого стегна зі зміщенням, забій шийного відділу хребта, ЗТГК, забій грудної клітини, ЗЧМТ, струс головного мозку;

- висновок експерта № 483 від 27.12.2019, згідно якого ОСОБА_14 встановлений діагноз: політравма, відкритий багатоуламовий перелом обох кісток в/з лівої гомілки з дефектом кісткової тканини великогомілкової кістки. Розчавлені обширні рвані рани лівої гомілки з пошкодженнями судинно-нервового пучка, повний розрив м`язів. Закрита травма грудної клітини, закритий перелом ключиці. Травматичний та геморагічний шок ІІ-ІІІ ст. Ушкодження утворилися від дії тупих предметів. Тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатоуламового перелому обох кісток в/з лівої гомілки з дефектом кісткової тканини великогомілкової кістки; розчавлені обширні рвані рани лівої гомілки з пошкодженнями судинно-нервового пучка, повний розрив м`язів; травматичний та геморагічний шок ІІ-ІІІ ст. є небезпечні для життя та за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень;

- протокол слідчого експерименту від 13.12.2019 зі схемою за участю ОСОБА_13 , який на місці події повідомив та продемонстрував, як 22.08.2019 він рухався у якості пасажира на мотоциклі під керуванням ОСОБА_10 . Проїжджаючи повз магазин у с. Чупахівка, приблизно в центрі проїзної частини відбулося зіткнення з мотоциклом. Обидва мотоцикли рухалися з увімкненим світлом фар;

- протокол слідчого експерименту від 30.11.2019 зі схемою за участю свідка ОСОБА_15 , яка на місці події повідомила та продемонструвала, як 22.08.2019 у вечірній час вона їздила на мотоциклі під керуванням ОСОБА_14 . Майже поруч з двориком «Сакура» ОСОБА_14 став повертати ліворуч. По ліву сторону вона помітила світло фар мотоцикла та почула звук сигналу, після чого відбулося зіткнення;

- протокол слідчого експерименту від 18.12.2019 зі схемою за участю ОСОБА_14 , який на місці події повідомив та продемонстрував, як 22.08.2019 близько півночі він керував мотоциклом «Мінськ» та перевозив пасажира ОСОБА_15 Рухався по вул. Воздвиженській. Неподалік від місця зіткнення він став зменшувати швидкість руху, так як хотів зупинитися, однак передумав та вирішив виконати маневр повороту ліворуч для зупинки біля протилежного краю проїзної частини та, увімкнувши покажчик повороту, розпочав виконувати маневр. В ході цього виявив водія мотоцикла «Форте, який рухався позаду та подавав йому звуковий сигнал, трапилося зіткнення;

- висновок експерта № 19/119/9-1/473е від 18.12.2019, згідно якого первинний контакт відбувся між передньою частиною мотоцикла «FORTE FT200-23» та передньою лівою частиною мотоцикла «Мінськ». На момент первинного контакту кут між повздовжніми осями мотоциклів складав 40-55 градусів, розгорнутий ліворуч відносно повздовжньої осі мотоцикла «FORTE FT200-23». Місце зіткнення мотоциклів в районі середини проїзної частини вул. Воздвиженська в смт. Чупахівка, перед розташуванням початку подряпини дорожнього покриття, тобто не далі, ніж 23 м від рівня орієнтиру;

- висновок експерта № 19/119/9-1/476е від 12.12.2019, згідно якого на момент проведення огляду мотоцикла «FORTE FT200-23» д. н. з. НОМЕР_1 несправностей його гальмівної системи заднього колеса не виявлено. Рульове керування має технічні несправності у виді обмеженого кута повертання переднього колеса через пошкодження передньої телескопічної вилки. Ходова частина має несправності у вигляді пошкоджень передньої телескопічної вилки та зміщення переднього колеса спереду-назад відносно місця його конструктивного положення. Несправності гальмівної системи переднього колеса не мають ознак аварійного характеру утворення. Несправності рульового керування та ходової частини носять аварійний характер утворення, що визначає час їх виникнення під час ДТП;

- висновок експерта № 19/119/9-1/477е від 11.12.2019, згідно якого на момент проведення огляду мотоцикла «Мінськ» д. н. з. НОМЕР_2 несправностей його гальмівної системи заднього колеса не виявлено. Гальмівна система переднього колеса мотоцикла має несправності у виді відсутності важеля гальмівного приводу з кронштейном, тросу приводу та важеля розжимного кулака гальмівного механізму колеса. Рульове керування має технічні несправності у вигляді обмеженого кута повертання переднього колеса, через пошкодження передньої телескопічної вилки. Ходова частина має несправності у вигляді пошкоджень передньої телескопічної вилки та зміщення переднього колеса відносно місця його конструктивного положення. Несправності гальмівної системи переднього колеса виникли до ДТП. Несправності рульового керування та ходової частини носять аварійний характер утворення, що визначає час їх виникнення під час ДТП;

- висновок експерта № 19/119/9-1/1-8е від 20.01.2020, згідно якого: водій мотоцикла «FORTE FT200-23» повинен був діяти відповідно вимог п. 12.3, 12.4 ПДР, він мав технічну можливість уникнути зіткнення з мотоциклом «Мінськ» та у його діях вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3, 12.4 ПДР, з яких невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР знаходяться в причинному зв`язку з ДТП; водій мотоцикла «Мінськ» повинен був діяти відповідно вимог п. 10.1, 10.4 ПДР, мав технічну можливість уникнути зіткнення з мотоциклом «FORTE FT200-23» та у його діях вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1, 10.4 ПДР, які знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП;

- допитаний експерт ОСОБА_17 підтвердив висновки, викладені в судовій автотехнічній експертизі.

Оцінивши всі зібрані докази відповідно ст. 94 КПК з точки зору їх належності, достовірності й допустимості, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції, здійснивши судовий розгляд у межах пред`явленого обвинувачення, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що висновок судової автотехнічної експертизи № 19/119/9-1/1-8е від 20.01.2020 є недопустимим доказом, оскільки експертом використані недостовірні вихідні дані, то вони не заслуговують на увагу.

Так, для проведення вказаної експертизи в якості вихідних даних, щодо обставин виникнення ДТП, експерту були надані показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 і ОСОБА_14 . Експертом було встановлено, що показання свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_15 не містять в собі достатньої кількості вихідних даних, які б в повній мірі відображали механізм зближення транспортних засобів до моменту зіткнення, зокрема, в показаннях свідка ОСОБА_13 відсутні дані стосовно швидкості руху мотоциклу «Мінськ» та відстані, яку цей т/з подолав з моменту початку зміни напрямку руху ліворуч до моменту зіткнення, а в показаннях свідка ОСОБА_15 відсутні дані щодо траєкторії руху мотоцикла «Мінськ», відстані, яку подолав цей т/з, з моменту початку зміни напрямку руху ліворуч до розташування місця первинного контакту т/з. Разом з тим, показання свідка ОСОБА_14 містили в собі достатню кількість вихідних даних, необхідних для аналізу дій учасників ДТП, тому дослідження було проведено саме згідно даних, встановлених на підставі його показань. При цьому слід зауважити, що при проведенні досліджень експерт не використовував вихідні дані відносно того, що водій мотоцикла «Мінськ» ОСОБА_14 перед початком виконання маневру ліворуч увімкнув покажчик лівого повороту, як на цьому наголошує сторона захисту, тобто не покладені в основу висновку щодо наявності в діях ОСОБА_10 порушень ПДР і причинного зв`язку між ними та наслідками.

Що стосується швидкості, з якою рухався мотоцикл під керуванням водія ОСОБА_10 , то при порівнянні величини віддалення, на якому знаходився цей т/з в момент початку розвороту ліворуч водієм мотоцикла «Мінськ», з відстанню, яка необхідна для зупинки т/з, який рухався з допустимою швидкістю (50 км/г) в межах населеного пункту, що склалась, водій мотоцикла «FORTE FT200-23» мав технічну можливість уникнути зіткнення, оскільки відстань, яка необхідна для зупинки мотоцикла (32,1 м), при своєчасному реагуванні його водія, на ситуацію, менша за віддалення, на якому знаходився мотоцикл «FORTE FT200-23» в момент початку розвороту водієм мотоцикла «Мінськ» (130/144,4 м).

При проведенні розрахунку відстані, яку долає мотоцикл «FORTE FT200-23» із початку реагування водія на появу небезпеки до повної зупинки, при русі зі швидкістю 90/100 км/г, встановлено, що віддалення, на якому знаходився мотоцикл «FORTE FT200-23» від місця зіткнення (130/144,4 м) має більше значення ніж відстань, яку долає т/з із початку реагування водія на ситуацію до повної зупинки (80,6/95,9 м).

З наведеного слідує, що у будь-якому випадку, водій мотоцикла «FORTE FT200-23» мав технічну можливість зупинити свій т/з до місця зіткнення, рухаючись як з допустимою, так і з обраною ним швидкістю, тому доводи апеляційної скарги щодо не взяття до уваги даних про швидкість мотоцикла «FORTE FT200-23» з показань свідка ОСОБА_15 є безпідставними, як і з приводу необхідності перевірки експертом вказаних відомостей шляхом поставлення уточнюючих запитань свідку ОСОБА_14 .

Також не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги в тій частині, що слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_14 проведений формально та з порушеннями ст. 240 КПК, оскільки у цьому кримінальному провадженні існують достатні підстави для висновку про те, вказаний доказ відповідає вимогам закону, зокрема ст. 104, 105 КПК, а сама слідча дія проведена за правилами, передбаченими ст. 240 КПК (відтворені дії, обстановка та обставини події тощо). Вказана слідча дія проведена за участю понятих. До всіх учасників слідчої дії були доведені їх права та обов`язки. Будь-яких зауважень чи клопотань щодо проведення слідчого експерименту від учасників цієї слідчої дії не надходило. Істотних порушень прав і свобод людини під час отримання цього доказу не встановлено. Також під час проведення слідчого експерименту складена схема, проведені вимірювання та встановлено, що до зіткнення т/з гальмування не застосовували, на т/з було увімкнено світло головних фар, зафіксовано місце зіткнення т/з і розташування в той момент, коли свідок виявив мотоцикл «FORTE», положення самого свідка, коли він розпочав маневр повороту ліворуч тощо.

З аналогічних підстав є неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо неналежності як доказів протоколів слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_13 і ОСОБА_15 .

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий експеримент проведений однобічно та неповно, без залучення відповідних т/з та проведення замірів швидкості руху тощо, є тільки припущеннями та зауваженнями сторони захисту, які не вплинули на результати слідчої дії, враховуючи при цьому те, що слідчий на власний розсуд визначає обсяг проведення слідчої дії з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Є неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованої відмови судом першої інстанції у задоволенні клопотання сторони захисту про надання доручення органу досудового розслідування про проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого по обставинам ДТП, так як під час судового розгляду необхідності у встановленні/перевірці обставин, які б мали істотне значення для кримінального провадження, і які б не могли бути встановлені або перевірені іншим шляхом, не виникло, а відмова в задоволенні вказаного клопотання сама по собі не свідчить про неповноту судового розгляду, так як ефективність реалізації права, передбаченого ч. 3 ст. 333 КПК не є тотожним досягненню за результатами судового розгляду бажаного для захисту результату. Крім того, сам обвинувачений під час досудового розслідувався відмовився від проведення слідчого експерименту за його участю, і стороною захисту не було надано доказів на підтвердження того, що вони зверталися з клопотаннями щодо проведення слідчих дій, або ж, що у задоволенні цих клопотань було відмовлено слідчим/прокурором.

Стаття 6 §3 (d) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає, що «кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення». Разом із тим, відповідно практики ЄСПЛ щодо застосування ст. 6 Конвенції «вимога справедливого судочинства не накладає на суд обов`язку призначати експертизу або інші слідчі заходи лише тому, що сторона цього вимагає. Коли захист наполягає під час розгляду на допиті свідка або отриманні інших доказів, національний суд вправі вирішувати, чи необхідно або розумно прийняти ці докази для розгляду у суді».

Також не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги відносно того, що якщо б водій мотоцикла «Мінськ» перед початком зміни напрямку руху ліворуч переконався, шо це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху та надав дорогу т/з, що мав перевагу в русі, то зіткнення б не відбулось, оскільки вирішуючи питання наявності чи відсутності в діях ОСОБА_10 складу правопорушення, передбаченого ст. 286 КК, необхідно враховувати, що диспозиція цієї статті сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого даною нормою закону України про кримінальну відповідальність, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, яка керувала т/з у момент ДТП. При цьому належить враховувати, що злочин, передбачений ст. 286 КК, є злочином із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені ч. 1, 2, 3 ст. 286 КК, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку.

Об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК, включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановка; суспільно-небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження, смерть потерпілого або тяжке тілесне ушкодження, загибель кількох осіб); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати: 1) у вчиненні дій, заборонених правилами 2) у невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху. Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 286 КК.

Допущені особою, яка керує т/з, порушення ПДР можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі собою (без порушення інших правил ПДР) не здатні викликати наслідки, зазначені у ст. 286 КК; б) порушення, які самі собою (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце.

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК, тобто знаходилися у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 286 КК. Тобто склад правопорушення, передбаченого ст. 286 КК, утворює не будь-яке недотримання особою, яка керує т/з, вимог ПДР, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків.

Аналіз наведених вище доказів підтверджує висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, оскільки останній, виявивши небезпеку для руху/перешкоду, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки т/з або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (п. 12.3 ПДР), що знаходиться в причинному зв`язку із заподіянням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, тобто виступає безпосередньою причиною їх настання та є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину. При цьому, підлягають врахуванню фактичні обставини кримінального правопорушення, характер і черговість порушень, причинний зв`язок між порушеннями правил безпеки дорожнього руху кожного з учасників ДТП і неподільними суспільно небезпечними наслідками, що настали. Кожен із водіїв мав можливість шляхом виконання ПДР уникнути зіткнення, а отже і спричинення суспільно небезпечних наслідків, але саме дії ОСОБА_10 стали причинною їх настання, незважаючи на порушення ПДР іншим учасником ДТП.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, обставин і фактів, які могли б вплинути на законність, вмотивованість та/чи обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення щодо доведення винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, і які б не були досліджені чи належним чином не оцінені цим судом, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим і належним чином умотивованим, тому вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_10 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.01.2021 відносно ОСОБА_18 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4