Справа № 194/1934/23
Номер провадження 1-кс/194/407/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

14 грудня 2023 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Октябрський, Киреївського району, Тульської області, громадянина України, з повною середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-05.08.2015 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309,75,76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

-01.09.2015 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст.70, ст. 75,76 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

-04.12.2015 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст.70, ст. 75,76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

-22.10.2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185,71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

-25.08.2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до арешту строком на 3 місяці. Вирок не виконаний,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та додані до клопотання матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що достовірно знаючи, що на території України з 05:30 год. 24.02.2022 введений воєнний стан, 18.11.2023 року близько 14:30 год., маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, знаходячись в літньому приміщенні, що розташоване поблизу магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ФОП ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ОСОБА_8 , знаходиться в іншій частині приміщення та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись у літньому приміщенні підійшов до стола та побачив на лавочці мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 10 PRO, 128 GB, що належить ОСОБА_8 . Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і його дії залишаються таємними, ОСОБА_6 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи повторно, таємно, умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрав майно, а саме мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 10 PRO, 128 GB вартість якого, згідно висновку судової-товарознавчої експертизи складає 7890,86 гривень. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_6 , спричинив потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну суму 7890,86 гривень.

Крім того, ОСОБА_6 , достовірно знаючи що на території України з 05:30 год. 24.02.2022 введений воєнний стан, 19.11.2023 року в період часу з 08:00 год., до 13:00 год., маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, знаходячись в приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де станом на 19.11.2023 року відбувались будівельні роботи. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись у приміщенні, де відбуваються ремонті роботи зайшов до господарського приміщення, де на підлозі побачив шліфувальну машинку марки Crown CT13489-230S, що належить ОСОБА_9 . Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і його дії залишаються таємними, ОСОБА_6 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи повторно, таємно, умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрав майно, а саме шліфувальну машинку марки Crown CT13489-230S вартість якого, згідно висновку судової-товарознавчої експертизи складає 3867,00 гривень. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_6 , спричинив потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на загальну суму 3867,00 гривень.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. У зв`язку з чим, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого щодо обрання у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Просить суд застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо пред`явленої підозри зазначив, що користується ст. 63 Конституції України. Щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважав за можливе обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вважає, що ризики відсутні, підозрюваний намагається працевлаштуватись.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши доводи клопотання та надані письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Розглядаючи питання щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує ст.ст. 177, 178 КПК України та вимоги ст. 194 КПК України, якою передбачено, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.11.2023 року за №0000462 за ч. 4 ст. 185 КК України.

27.11.2023 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

12.12.2023 ОСОБА_6 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 20.11.2023 року, ОСОБА_9 від 06.12.2023 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.11.2023 року, ОСОБА_9 від 09.12.2023 року; протоколами огляду предмету від 20.11.2023 року, від 21.11.2023 року, від 25.11.2023 року, 07.12.2023 року; постановами про визнання в якості речового доказу від 20.11.2023 року, від 21.11.2023 року, від 25.11.2023 року, 07.12.2023 року; протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 20.11.2023 року, ОСОБА_11 від 23.11.2023 року, ОСОБА_12 від 11.12.2023 року, ОСОБА_13 від 11.12.2023 року ОСОБА_14 від 07.12.2023 року, ОСОБА_15 від 07.12.2023 року, ОСОБА_16 від 07.12.2023 року; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 22.11.2023 року, від 09.12.2023 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2023 року, від 09.12.2023 року; висновком судової-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-23/42814-ТВ від 24.11.2023 року; висновком судової-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-23/44951-TB від 08.12.2023 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 05.12.2023 року, від 07.12.2023 року, від 12.12.2023 року; постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 12.12.2023 року; протоколом огляду місця події від 07.12.2023 року.

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Слідчий суддя враховує вимоги ст.ст. 177, 178, 183 КПК України та те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке у відповідності зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Під острахом отримання можливого покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України. Запобігання ризикам переховування підозрюваного від суду становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства.

Також слідчий суддя враховує, що підозрюваний на утриманні нікого не має, не одружений, не має місця реєстрації, а отже не має міцних соціальних зв`язків, а тому перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення вчинено в умовах воєнного стану, слідчий суддя вважає, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування, оскільки на сьогодні в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану.

Наявність ризику незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному правопорушенні обґрунтовується тим, що перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_6 , будь-яким чином може впливати на вказаних осіб, з метою зміни чи викривлення показів на його користь.

Слідчий суддя враховує особу підозрюваного, який раніше судимий, має судимість за вчинення корисливих майнових злочинів, та те, що вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ст. 395 КК України відносно ОСОБА_6 не виконаний, а також те, що підозрюваний ОСОБА_6 знову вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення, що у сукупності свідчить про його стійку кримінальну поведінку, та небажання підозрюваного ставати на шлях виправлення.

Також слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний не працює, а отже не має стабільного джерела доходу, свідчить про те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчим суддею враховується, що ОСОБА_6 за місцем проживання охарактеризований посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Враховуючи, що ОСОБА_6 , захворювань, які б перешкоджали йому перебувати в місцях попереднього ув`язнення не має, характеру, обставин та тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд не ігнорує аргументи, які наводяться захисником, проте в даному конкретному випадку, суд оцінюючи вищевказані обставини, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість підозри не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, у зв`язку з чим, клопотання захисника щодо застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Також, як слідує з практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного (обвинуваченого) таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Крім того, згідно зі статтями 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, отже менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Слідчий суддя наголошує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Таким чином, з урахуванням наведеного, враховуючи КПК України, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти наявним ризикам, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя вважає доцільним обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів в межах строку досудового розслідування з одночасним визначенням застави за правилами ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 214 720,00 грн., а також покладенням на підозрюваного відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, визначених обов`язків.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 32, 131, 132, 176, ч. 1 ст. 177, 178, 183- 184, 193-194, 196-197, 369, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 щодо обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23-59 годин 10 лютого 2024 року.

Ухвала слідчого судді діє до 23-59 годин 10 лютого 2024 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_6 підлягає направленню до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» м. Дніпро у Дніпропетровській області.

Відповідно до ст. 183 КПК України визначити ОСОБА_6 розмір застави, достатньої для виконання підозрюваного обов`язків, передбачених КПК України в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 214 720,00 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на р/р UA0017442 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820172, , одержувач платежу: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області.

Призначення платежу: застава згідно КПК по справі 194/1934/23 (провадження № 1-кс/194/407/23).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 , покласти такі обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; не відлучатися з м. Тернівка Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1