ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року

м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з - - ОСОБА_2

за участю прокурора - - ОСОБА_3

обвинуваченого - - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження №0003205 від 20 листопада 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , в період часу з 08 червня 2023 року по 19 жовтня 2023 року, перебуваючи за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на заподіяння психологічних страждань особі, з якою перебуває у сімейних відносинах (матері), з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом, з якою має взаємні права та обов`язки ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично вчиняв відносно останньої акти психологічного домашнього насильства, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої,побоювання за свою безпеку та підтверджується притягненням останнього 18 серпня 2023 року, 01 вересня 2023 року, 13 жовтня 2023 року, 03 листопада 2023 року Рівненським міським судом Рівненської області до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до відповідальності, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти тотожні та об`єднанні спільним умислом дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства.

Так, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на заподіяння розладу психічного здоров`я особі, з якою перебуває у сімейних відносинах (матері), з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом, з якою має взаємні права та обов`язки ОСОБА_5 , 19 листопада 2023 року, близько 11 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в квартирі за місцем спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність вчинюваних ним дій, спровокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, вчинив психологічне насильство відносно матері ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні останньої, які викликали у ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, а також завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої, а саме: погіршення стану здоров`я, психоемоційного навантаження, втоми та негативних переживань, а також фізичне насильство, яке виразилося у шарпанні за одяг потерпілої ОСОБА_5 , що не спричинило тілесних ушкоджень, однак завдало фізичного болю,що призвело до заподіяння шкоди фізичному здоров`ю потерпілої.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 повністю визнав вину по обставинам зазначених у даному вироці. Суду показав, що проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_5 та постійно з нею конфліктує. Зазначив, що він ніде не працює та вживає алкогольні напої. На нього неодноразово складалися адмін. протоколи за ст..173-2 КУпАП. На да,0ний час конфліктів не має. У вчиненому щиро розкаюється та просить врахувати його каяття при обранні покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить проводити судове засідання без її участі, претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, ст. 349 КПК України їй роз`яснена та зрозуміла. Покарання обвинуваченому ОСОБА_4 просить призначити на розсуд суду.

Фактичні обставини справи, встановлені даним вироком, а саме, місце, час, спосіб вчинення та наслідки злочину, форма вини і мотиви злочину, ніким із учасників судового розгляду, в тому числі, і самим обвинуваченим не оспорюються. За таких обставин, в силу ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно вказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку у нього відсутнє право подальшого оспорювання цих фактичних обставин справи в апеляційному порядку. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 , в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, тобто злочину, відповідальність за який передбачена ст. 126-1 КК.

Згідно зі ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою обвинувачений перебуває у близьких відносинах, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства».

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, щиро розкаявся, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, протягом поточного року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. В Рівненському РУП ГУНП в Рівненській області перебуває на обліку за категорією «Кривдник». За місцем проживання характеризується негативно.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_4 суд враховує, що вчинений ним злочин за ступенем суспільної небезпечності є нетяжким злочином з умисною формою вини, а також враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ст. 126-1 КК , у виді обмеження волі однак, враховуючи те, що ОСОБА_4 , щиро розкаявся у вчиненому та повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, що відповідатиме тяжкості злочину та особі обвинуваченого, буде необхідним для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів.

Окрім цього, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 911 КК необхідно направити обвинуваченого ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників.

Так, згідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 368, 374 КПК, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки на період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Речовий доказ:Дискзалишити в матеріалах кримінального провадження. (а.с.72).

На вирок суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.

Згідно ст. 376 ч 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1