Провадження № 1-кс/742/306/24
Єдиний унікальний № 742/752/24
У Х В А Л А

іменем України

16 лютого 2024 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Прилуки клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Прилуцького міськрайонного суду від 27 червня 2023 року за ч.1 ст.309 КК України до двох років обмеження волі, на підставі ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчим ВРЗЗС СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , подано до суду клопотання, погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

До Прилуцького РВП надійшли матеріали про те, що в ході відпрацювання Прилуцького району, була отримана інформація, стосовно мешканців Прилуцького району на ім?я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які причетні до незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Прилуки та Прилуцького району.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, не маючи відповідного дозволу на придбання психотропних речовин, діючи умисно, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009, маючи злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, у невстановленої особи, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку незаконно зберігав у невстановленому місці для подальшого незаконного збуту.

В подальшому 22.01.2024, близько 16 години, перебуваючи в мікрорайоні «Газове» поблизу магазину розташованого за адресою: м. Прилуки, вул. Білецького-Носенка, буд.7, ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, збув ОСОБА_9 (особі зі зміненими даними), яка залучена в якості покупця для проведення оперативної закупки, за грошові кошти в сумі 890 гривень, пластиковий контейнер круглої форми з вмістом в середині порошкоподібної речовини білого кольору, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/125-24/1004-НЗПРАПвід 24.01.2024, являється особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, загальною масою 0,4971г.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, не маючи відповідного дозволу на придбання психотропних речовин, діючи умисно, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009, маючи злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, у невстановленої особи, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку незаконно зберігав у невстановленому місці для подальшого незаконного збуту.

В подальшому 14.02.2024, близько 16 години, перебуваючи поблизу магазину «100-й» розташованого за адресою: м. Прилуки, вул. Білецького-Носенка, буд.7, ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, збув ОСОБА_9 (особі зі зміненими даними), яка залучена в якості покупця для проведення оперативної закупки, за грошові кошти в сумі 865 гривень, поліетиленовий пакет із застібкою з вмістом в середині особливо небезпечної психотропної речовини PVP.

Своїми умисними діями, що виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та у незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно та особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

14.02.2024 року о 17:55 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , затримано в порядку ст.208 КПК та 15.02.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та у незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно та особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому діяння підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протокол вручення грошових коштів та огляду покупця від 22.01.2024, який підтверджує факт вручення грошових коштів вручених оперативному закупному та які в подальшому підтверджують факт збуту психотропної речовини зі сторони ОСОБА_5 ; протокол огляду та вилучення від 22.01.2024, який підтверджує факт вилучення особливо небезпечної психотропної речовини PVP, яку збула ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 (особа зі зміненими даними) від 27.02.2024, який підтверджує, що ОСОБА_5 22.01.2024 збув їй особливо небезпечну психотропну речовини PVP; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 27.02.2024, яка підтверджує, що ОСОБА_5 22.01.2024 збув особливо небезпечну психотропну речовини PVP оперативному закупному; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 27.02.2024, яка підтверджує, що ОСОБА_5 22.01.2024 збув особливо небезпечну психотропну речовини PVP оперативному закупному; висновком експерта №СЕ-19/125-24/1004-НЗПРАПвід 24.01.2024, який підтверджу, що вилучена порошкоподібна речовина 22.01.2024 в оперативного закупного являється особливо небезпечну психотропну речовини PVP масою 0,4971г; протокол вручення грошових коштів 14.02.2024, який підтверджує факт вручення грошових коштів оперативному закупному та які в подальшому підтверджують факт збуту особливо небезпечної психотропної речовини зі сторони ОСОБА_5 ; протоколом огляду та вилучення від 14.02.2024, який підтверджує факт вилучення особливо небезпечної психотропної речовини, яку збув ОСОБА_5 ; протокол затримання ОСОБА_5 від 14.02.2024, якого затримано відразу після вчинення злочину та при особистому обшуку якого було виявлено мобільний телефон на якому мається додаток ПУМБ в якому малась банківська платіжна кратка на яку був здійснений переказ коштів 14.01.2024 на суму 865 гривень та 22.01.2024 на суму 890 гривень; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , в ході якого вилучено 6 пластикових контейнерів, 1 гріндер із надписами на них «PRK SHOP»; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 15.02.2024, яка підтверджує, що ОСОБА_5 збув 14.02.2024 особливо небезпечну психотропну речовину PVP оперативному закупному; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.02.2024, яка підтверджує, що ОСОБА_5 збув 14.02.2024 особливо небезпечну психотропну речовину PVP оперативному закупному; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 (особа зі зміненими даними) від. 15.02.2024, яка підтверджує, що ОСОБА_5 14.02.2024 збув їй особливо небезпечну психотропну речовини PVP; протокол огляду предмету мобільного телефону XIAOMI, який належить ОСОБА_13 від 15.02.2024 на якому мається додаток ПУМБ в якому малась банківська платіжна кратка на яку був здійснений переказ коштів 14.01.2024 на суму 865 гривень і за 22.01.2024 на суму 890 гривень; протоколами допиту свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від 14.02.2024, які є прямими свідками щодо вчинення збуту особливо небезпечної речовини зі сторони ОСОБА_5 так як це відбувалося на їхніх очах та в їхній присутності; речовими доказами, а саме чеками із терміналів за 22.01.2024 та 14.02.2024 із переказами грошових коштів на БПК, яка належить ОСОБА_5 , за які останній в подальшому здійснив збут особливо небезпечних речовин 2 рази; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Зібрані фактичні дані в своїй сукупності дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та у незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно та особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, санкцією якого передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

У відповідності до п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків, які б забезпечували його перебування за місцем проживання, який будучи раніше засудженим за вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, який вчинив злочин під час іспитового строку та безпосередньо після його затримання від дачі показів відмовився, що в свою чергу дає підстави вважати, що ОСОБА_5 ухиляється від відповідальності за вчинені діяння, розуміючи, що санкція інкримінованого йому правопорушення передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, може без дозволу слідчого та прокурора залишити місце свого проживання та переховуватися від органів досудового розслідування.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що станом на момент затримання ОСОБА_5 , встановлено, що під час проведення санкціонованого обшуку за адресою його проживання, в ході якого вилучено паперовий згорток з зеленою речовиною рослинного походження схожу на «коноплю», 6 пластикових контейнерів та гріндер з написами «PRK SHOP, аналогічний контейнер, який останній збув 22.01.2024, пристрій для куріння з мундштуком із нашаруванням на ньому речовини коричневого кольору, що в свою чергу дає підстави вважати, що останній переховує інші наркотичні та психотропні засоби в невідомому місці.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, які були присутні під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , отже дійсно є підстава вважати про те, що перебуваючи на волі він, може здійснити на вищевказаних свідків тиск.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, може бути вираженим у створенні підозрюваним штучних доказів, а саме: різних версій алібі якими він, перебуваючи на волі, міг би підбурювати знайомих чи друзів для дачі в майбутньому показів, що його виправдовують та до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що підозрюваний не має постійного законного джерела доходу, продемонстрував свою схильність до незаконного збагачення збуту особливо небезпечної психотропної речовини, який вчинив не один раз, своїми характеризуючи даними та діями показав, що безвідповідально відноситься до вимог чинного законодавства та не дотримується їх, а тому може вчинити аналогічні кримінальні правопорушення для власного збагачення.

З урахуванням викладеного, тримання ОСОБА_5 під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового розслідування кримінального провадження. Обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню спробам переховуватися від органу досудового розслідування, продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, тобто запобігання ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому слідчий і звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому доводи та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, визнав. Надав слідчому викривальні покази. Просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у виді домашнього арешту. Просив врахувати, що в нього на утриманні перебуває мати похилого віку.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт. Свою вину у вчиненні злочинів, визнав.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора та слідчого в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення підозрюваного, та його захисника, вивчивши зміст клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Порядок застосування запобіжних заходів визначений ст. 194 КПК України. Клопотання та матеріали, якими обґрунтовується органом досудового слідства необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, погоджене з прокурором та у відповідності до ч.2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному та його захиснику.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч.5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Європейської Конвенції про захист прав людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom, § 34).

Згідно повідомлення про підозру від 15 лютого 2024 року ОСОБА_5 підозрюється в тяжкому злочині, а саме незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та у незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, в тому числі вчиненого повторно, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування /див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45/.

Більше того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання" /див. п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р./.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що сукупність наданих слідчим та прокурором доказів, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 можливо скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 307 КК України, та на даному етапі досудового слідства є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, оскільки це є завданням наступних етапів кримінального процесу, досудового розслідування та розгляду кримінальної справи судом.

При цьому, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

В поданому клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя констатує, що в конкретній ситуації існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, з урахуванням тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними на підозрюваного та початковою стадією досудового розслідування, є достатньо високими.

Враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, відомості про особу підозрюваного, відсутність міцних соціальних зв`язків, наявність зареєстрованого та фактичного місця проживання, не визнання вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні на початковому етапі досудового розслідування, обставини вчиненого кримінальних правопорушень, складність провадження та початкову стадію досудового слідства, вагомість доказів, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено недостатність застосування до підозрюваного на початковому етапі інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вище вказаних ризиків.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового слідства застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ані вище вказаним ризикам, ані забезпечити охорону загальносуспільних інтересів.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не позбавляє права підозрюваного або ж його захисника порушувати питання про зміну обраного йому запобіжного заходу за умови надання відповідних аргументів чи доказів, які не були враховані судом при прийнятті рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України, передбачено, що розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В той же час, норма ч. 5 ст. 182 КПК України надає можливість у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини неодноразово висловлювалася думка про те, що розмір застави повинен встановлюватися головною мірою з урахуванням особи підсудного, належної йому власності, його стосунків з поручителями, іншими словами - з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (Неймайстер проти Австрії, рішення від 27.06.1968 р.; Гафа проти Мальти, рішення від 22.05.2018).

13 січня 2022 року Європейський Суд ухвалив рішення в справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15), у якому зазначив, що застава має на меті передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого та прокурора про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1,2,3,4,5 ст.1177 КПК України, дані про особу підозрюваного, який є особою молодого віку, але офіційно не працевлаштований та відсутні дані про законні джерела прибутку, а також корисливий мотив злочинів у яких підозрюється.

Також слідчий суддя приймає до уваги, що кримінальне провадження знаходиться на початковому етапі, та з огляду на обставини кримінальних правопорушень та їх триваючий характер, розмір застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде співмірним та пропорційним щодо конкретної особи, необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У разі внесення підозрюваним застави, суд вважає за необхідне покласти на неї певні обов`язки, з передбачених ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176 178, 181, 183, 184, 193-196, 205, 209, 369-372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Строк взяття під варту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання, тобто з 17 год. 55 хв. 14 лютого 2024 року.

Призначити заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп., після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 звільняється з під варти під заставу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) заборонити спілкуватися із свідками, спілкуватися з ними з дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) здати на зберігання слідчому, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності).».

Зобов`язати слідчого, який вніс клопотання повідомити родичам затриманого про взяття його під варту.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, направити до Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області для виконання, слідчому та прокурору - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Наталія ФЕТІСОВА