Справа № 203/4489/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі клопотання прокурора першого відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України,

з вищою освітою, заміжньої, раніше не судимої, проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, заявлене у рамках кримінального провадження №0000432,-

ВСТАНОВИВ:

Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000432, відомості за яким внесено до ЄРДР за ч.2 ст.332, ч.1 ст.366 КК України.

13.10.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, за фактом незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, службовою особою з використанням службового становища, а також складання та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, за попередньою змовою групою осіб, вчинених у ролі співвиконавця.

В наданому клопотанні прокурором поставлено питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрювана та її захисники просили відмовити в задоволенні клопотання, з підстав, наведених у письмових запереченнях, зокрема, посилаючись на необгрунтованість підозри, недоведеність прокурором наявності ризиків, визначених ч.1 ст.177 ЦПК України, а також дані про особу підозрюваної.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.

Мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також обставини, що враховуються при його обранні, визначені ст.ст.177,178 КПК України.

Згідно ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.ч.1,4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання та заперечення сторони захисту, слідчий суддя враховує, що наявність обгрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, питання остаточної кваліфікації дій, а на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення відповідного злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Надані до клопотання матеріали кримінального провадження, у т.ч.: інформування СБУ, протокол огляду мобільного телефону; копії журналу відряджень та наказів про відпустку та відрядження ОСОБА_6 , в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України та дають достатньо вагомі підстави для висновку про причетність до їх вчинення у ролі співвиконавця ОСОБА_5 .

Також слідчий суддя враховує, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обгрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 на підставі вагомих доказів повідомлено про підозру у вчиненні, зокрема, тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7-ми років.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній в разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та усвідомлення останньою можливості засудження до позбавлення волі на тривалий термін, може бути мотивом та підставою для вчинення підозрюваною дій з переховування від органів досудового розслідування та суду і є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків такого переховування.

Вказана обставина, а також обізнаність підозрюваної про обставини вчинення кримінального правопорушення, особу свідків та інших підозрюваних, дає достатні підстави вважати про існування ризиків перешкоди кримінальному провадженню, у т.ч. шляхом незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому провадження з метою зміни ними обсягу та змісту своїх свідчень на користь підозрюваної під час досудового розслідування та в суді.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків вчинення підозрюваною дій, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Поряд з цим, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявність інших ризиків, зазначених в клопотанні, доводи щодо наявності яких грунтуються на припущеннях.

Разом з наявними ризиками, передбаченими п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, наявність яких слідчий суддя визнає доведеною прокурором, слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваної, зокрема, її вік, відсутність судимостей, сімейний стан, наявність постійного місця проживання та роботи, стан здоров`я (наявність хронічних та онкологічних захворювань). Також слід чий суддя враховує репутацію підозрюваної, яка є знаним в Україні вченим, має низку державних та відомчих нагород; позитивно характеризується.

Також слідчий суддя враховує, що з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру будь-яких відомостей щодо неналежного виконання нею своїх процесуальних обов`язків не встановлено.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію в справі ЄСПЛ «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 §1(с) Конвенції.

Таким чином, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а також фактичні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваної, слідчий суддя вважає, що достатнім запобіжним заходом, який має бути застосований до неї на даному етапі досудового розслідування, забезпечить запобіганню наявним ризикам та належну процесуальну поведінку останньої, є особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,3,4 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177,178,181,183,184,193,194,196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до 12 грудня 2023 року включно, з покладенням на неї протягом вказаного строку наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або перебування;

- утримуватися від спілкування у будь-який позапроцесуальний спосіб щодо обставин даного кримінального провадження №0000432 із свідками та іншими підозрюваними.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1