Справа № 309/5813/23
Провадження № 1-кп/309/360/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2023 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_7 просила вирішити питання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання прокурора вмотивовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, 03 вересня 2023 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , діючи з необережності, проявляючи кримінально-протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на ненастання суспільно небезпечних наслідків, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Passat Variant», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись вулицею Бориса Джонсона в м.Хуст, в напрямку від вулиці Духновича в сторону кафе «Селена», порушуючи вимоги правил дорожнього руху України (ПДРУ), а саме: п.п. 2.3; 10.1; 11.3; 12.1 та 1.10 (в частині тлумачення поняття «тротуар» та «проїзна частина») ПДРУ не переконавшись у безпечності своїх дій, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку та маючи можливість рухатись проїзною частиною дороги, виїхав на лівий тротуар по напрямку свого руху, який не призначений для руху транспортних засобів, де допустив зіткнення передньою частиною свого автомобіля з металевим дорожнім знаком. Внаслідок зіткнення,дорожній знак похилився та верхньою металевою частиною вказаного знаку було нанесено тілесні ушкодження в область голови пішоходу ОСОБА_8 , який в цей час стояв на тротуарі.
Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ВЧМТ, забій головного мозку справа, травматичний набряк головного мозку, відкритий уламковий імпресивний перелом лобної кістки із зміщенням уламків в черепну коробку, обширназабійно-рвана рана лобно-тімяної ділянки голови, сполучена з переломом, які згідно висновку проведеної судово-медичної експертизи №166/х від 29.09.2023 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.
Невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог правил дорожнього руху України стало причиною настання дорожньо-транспортної пригоди та знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманням ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.
Таким чином, водій ОСОБА_4 порушив і вимоги п. п. 1.5 ГІДР України, зміст якого полягає в тому, що «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».
В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
6 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Хустського районного суду від 3 листопада 2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці включно до 3 січня 2024 року.
30 листопада 2023 року досудове слідство у кримінальному провадженні закінчено і обвинувальний акт направлено до Хустського районного суду.
Ухвалою Хустського районного суду від 4 грудня 2023 року підготовче судове засідання по розгляду даного кримінального провадження призначено на 20 грудня 2023 року.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Частиною 1 статті 177 КПК України перебачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати на свідків у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років.
Необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 викликана метою забезпечення виконання ним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на неповнолітнього потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризики, які існують на момент застосування запобіжного заходу доведені вагомістю зібраних доказів, тяжкістю покарання, яке йому загрожує, а тому виправдовують тримання особи під домашнім арештом.
Вказані ризики доведені вагомістю доказів та фактичними обставинами матеріалів кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, яке йому загрожує, оскільки санкція статті Кримінального кодексу, що йому інкримінується, передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 8 років і, розуміючи усю тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його судом винним, ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідності за вчинений злочин.
Саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту позбавить можливості обвинуваченого перешкодити кримінальному провадженню, а також ухилитися від суду, мати можливість незаконно впливати на учасників провадження чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зважаючи на вище викладене, є підстави вважати, що особисте зобов`язання, особиста порука щодо обвинуваченого будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вказаним ризикам порівняно із цілодобовим домашнім арештом, а не застосування такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства.
Враховуючи та беручи до уваги, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, сторона обвинувачення вважає, що до нього є доцільним обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В свою чергу захисник ОСОБА_5 подала клопотання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт у темну пору доби.
Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу вмотивоване тим, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні відсутні.
Ухвалою Слідчого Судді Хустського районного суду від 03.11.2023р. по справі №309/5334/23 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Оскільки на його утриманні перебуває малолітня дочка, яку він зобов`язаний утримувати, відповідно змушений працювати та отримувати дохід. Для цього є необхідність в робочий день не перебувати на домашньому арешті.Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.А тому, сторона захисту вважає, що наведені вище обставини, є підставою для зміни запобіжного заходу.
При обранні запобіжного заходу, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 не має можливості працювати, виконувати свої професійні обов`язки, прошу взяти до уваги, що він раніше не був судимим, немає інших повідомлень про підозру у вчинені злочинів чи кримінальних справ, які слухаються.
Тому, з урахуванням викладених вище обставин, у цьому випадку для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних обов`язків сторона захисту вважає, що достатнім буде застосування запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою - домашнього арешту із забороною залишати житло в нічну пору доби.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подана нею клопотання та заперечила проти задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу. При цьому, просила суд також врахувати, що ризики продовжують існувати. В ухвалі слідчого судді про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту йому було заборонено спілкуватися з потерпілим, однак надана захисником нотаріально посвідчена заява свідчить про порушення обвинуваченим такого обов`язку. Твердження сторони захисту про наявність у ОСОБА_4 роботи нічим не підтверджено. Щодо рішення про стягнення з нього аліментів, то не відомо чи буде ОСОБА_4 таке виконувати.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечила проти обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу та просили задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу. Вказує, що ОСОБА_4 працює неофіційно у ФОП складає пластикові вікна. Йому потрібно якось заробляти на життя та утримувати дитину. Заперечує посилання прокурора про порушення ОСОБА_4 обов`язків, оскільки заяву потерпілий написав у присутності лише нотаріуса, а шкода йому була відшкодована родичами обвинуваченого, який з потерпілим не спілкувався.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника. Ствердив, що наразі він розлучений та повинен сплачувати аліменти на дитину. Він неофіційно працює складовщиком вікон і для можливості працювати просить застосувати домашній арешт лише у темну пору доби.
У судове засіданні потерпілий ОСОБА_8 та його законний представник ОСОБА_9 не з`явилися.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд констатує наступне.
Кримінальним процесуальним кодексом Українивибір запобіжних заходів, що обираються у кримінальному провадженні, довірено двом різним судовим інстанціям: слідчому судді під час досудового розслідування та судді, який розглядає справу, під час судового розгляду. Тому розподіл компетенцій між вищезазначеними особами чітко позначений моментом, коли розслідування закінчено, обвинувальний акт затверджено і кримінальну справу передано на розгляд суду.
Як вбачається з Реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк дії якого закінчується 03.01.2024 року.
Досудове розслідування в даному кримінальному провадженні закінчено, обвинувальний акт складено та затверджено 30 листопада 2023 р. і до суду його передано цього ж дня. Відповідно до суду перейшли повноваження щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу.
згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).
Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було висунуто обвинувачення за ч.2 ст. 286 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, не ставиться судом під сумнів.
В ході обговорення питання доцільності обрання запобіжного заходу, відносно обвинуваченого, відповідно до обвинувального акту встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , громадянин України, українець, уродженець с.Іза, мешканець АДРЕСА_1 , розлучений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, з середньою освітою, офіційно не працює, раніше не судимий.На цей час, потерпілі та свідки в даному кримінальному провадженні судом ще не допитані, обвинувачений обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані п.п.1-3ч.1 ст. 177, п. п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними.
При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності, з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.
Також, в судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ухвалою слідчого судді Хустського районного суду було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зі строком дії, який, у цей період, закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити судовий розгляд з огляду на наявність об`єктивних передумов.
Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 315 КПК України.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає обґрунтованим клопотання сторони захисту щодо можливості застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у темну пору доби.
Зокрема суд враховує, що згідно нотаріально поданої потерпілим ОСОБА_8 заяви останній не має жодних претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_4 , що значно зменшує ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого, та свідчить про те, що обвинувачений усвідомлює негативність вчиненого ним діяння та намагається виправити наслідки, що настали. Також слід врахувати, що рішенням суду від 06.12.2023 з ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини, що свідчить про існування у нього соціальних зв`язків та наявність необхідності заробляти не лише на своє проживання, а й на утримання неповнолітньої дитини. І хоча доказів щодо свого працевлаштування ОСОБА_4 не надано, а лише стверджується, що він неофіційно працює у ФОП складальником вікон, водночас на думку суду за таких обставин, є необхідним надання можливості обвинуваченому працювати (чи працевлаштуватися офіційно), з огляду на що застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є недоцільним.
Пояснення прокурора жодним чином вказані висновки не спростовують. Твердження прокурора про порушення ОСОБА_4 обов`язків покладених на нього ухвалою слідчого судді є належним чином не доведеним. Суд погоджується з твердженням сторони захисту про те, що нотаріально посвідчену заяву потерпілий написав самостійно у приватного нотаріуса, а отже це не є достатнім для підтвердження факту спілкування ОСОБА_4 з потерпілим. Також не спростованим є посилання захисника на те, що шкоду потерпілому відшкодовано родичами обвинуваченого, а сам обвинувачений після обрання запобіжного заходу з потерпілим не спілкувався.
З огляду на все вищезазначене, на думку суду, належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 може забезпечити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у темну пору доби.
Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Керуючись ст.ст. 177, 331, 376 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 5 та 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задоволити частково, а клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешту темну пору доби задовольнити.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у темну пору доби строком на два місяці, тобто до 20 лютого 2024 року.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклики прокурора та суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання за адресою, АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду у темну пору доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали суду про тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під домашнім арештом визначити два місяці, тобто до 20 лютого 2024 року.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу УП за місцем проживання обвинуваченого та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.
По закінченню цього строку та за відсутністю клопотання прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід та обов`язок вважається скасованим.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 20 грудня 2023 р. о 13 год. 30 хв.
Суддя Хустського
районного суду: ОСОБА_1