Справа № 351/205/23
Провадження № 11-кп/4808/448/23
Категорія ч.4 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Шигірт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Снятинського районного суду від 21 червня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого 16.06.2020 Садгірським районним судом м. Чернівці Чернівецької області за ч.3 ст.408 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у вигляді 5 років позбавлення волі за попереднім вироком, остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_7 , в період дії воєнного стану в Україні, 04 грудня 2022 року, приблизно о 13:30 год. спільно з ОСОБА_8 прийшли в гості до помешкання свого знайомого ОСОБА_9 , яке розташоване по АДРЕСА_2 .

Знаходячись у зазначеному приміщенні, ОСОБА_7 спільно з господарем та ОСОБА_8 розпивали алкогольні напої, внаслідок чого ОСОБА_7 оп`янів та приліг спати. Згодом ОСОБА_9 та ОСОБА_8 по особистих потребах покинули приміщення житлового будинку, а ОСОБА_7 залишився. При цьому, ОСОБА_9 йдучи з дому замкнув вхідні двері в будинок, а у приміщенні кімнати, у якій перебував ОСОБА_7 , залишив свій мобільний телефон марки «S-TELL M576».

В подальшому, 04.12.2022 року приблизно о 16:00 год. ОСОБА_7 прокинувся та виявив, що перебуває в житловому будинку ОСОБА_9 сам, в той момент на полиці, що над диваном, в приміщенні кімнати він побачив зазначений мобільний телефон, який належав ОСОБА_9 . В цей час у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел на таємне викрадення зазначеного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «S-TELL M576» вартістю 1050 (одна тисяча п`ятдесят) грн., який помістив до кишені своєї куртки.

Дочекавшись повернення ОСОБА_9 , ОСОБА_7 покинув його господарство із викраденим майном.

В подальшому викраденим мобільним телефоном ОСОБА_7 користувався особисто, а 22.12.2022 передав його сусіду ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , для його повернення власнику.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду в сумі 1050 (одна тисяча п`ятдесят) грн.

З вироком не погодився обвинувачений ОСОБА_7 , та оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі не оспорюючи обвинувачення визнане судом доведеним та правильність кваліфікації його дій, вважає оскаржуваний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Крім того, вважає, що суд першої інстанції не врахував належним чином, що збитки завдані кримінальним правопорушенням є незначними, скоєння злочину обумовлено випадковою непоміркованістю, суттєвої суспільної загрози він не несе.

Просить вирок суду з цих підстав змінити та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду не з`явився.

Враховуючи думку учасників апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд без його участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд не перевіряє висновки суду щодо фактичних обставин справи які сторонами не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі дотримався.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про невідповідність призначеного йому покарання внаслідок його надмірної суворості, колегія суддів вважає необґрунтованими з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим, щоб особі за вчинений нею злочин, було призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, роз`яснень Пленуму ВСУ та призначив покарання достатнє та необхідне задля досягнення мети передбаченої ст.50 КК України.

При цьому суд належним чином врахував, конкретні обставин кримінального провадження, характер вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, а також вчинення злочину під час іспитового строку за попереднім вироком.

Обставини які пом`якшують покарання, на які посилається апелянт, суд також врахував належним чином та призначив мінімальне покарання передбачене ст.185 ч.4 КК України.

Що стосується апеляційної вимоги про застосування ст.69 КК України, вони не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки справа не містить даних про наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Проаналізувавши зазначені обставини та наведені норми права, апеляційний суд вважає, що доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, не знайшли підтвердження в апеляційному суді.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що вирок суду першої інстанції в частині покарання є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Снятинського районного суду від 21 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4