печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000555 від 25.06.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, який одружений, має двох неповнолітніх дітей, працює інспектором поліцейським УПП у м. Києві ДПП НП України, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 171 ч.3, 347-1 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 обвинувачується в умисному перешкоджанні здійсненню журналістом законної професійної діяльності, вчинене службовою особою з використанням свого службового становища, а також в умисному пошкодженні майна, що належить журналісту, у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , маючи спеціальне звання рядовий поліції, згідно із наказом ДПП НП України №657о/с від 27.08.2019, з вказаного часу проходить службу на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - УПП у м. Києві ДПП НП України).

Займаючи відповідну посаду, маючи спеціальне звання, будучи працівником зазначеного правоохоронного органу, тобто, службовою особою, діючи всупереч вимог ст. ст. 1, 2, 3, 6, п.п. 1, 2, 4 ст. 7, п. 1 ст. 8, п. 3 ст. 11, п.п. 1, 2 та п. 3 ст. 18, ст. 19, ст. 23, 43, 44, 45, 64 Закону України «Про Національну поліцію» ст. 21, 28, 29, 30 Конституції України, ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших вимог діючого законодавства України, перебуваючи на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону тактико-оперативного реагування УПП у м. Києві ДПП НП України 29.04.2020 ОСОБА_8 , умисно вчинив дії, які полягають у перешкоджанні здійсненню журналістом законної професійної діяльності, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища та умисному пошкодженні майна, що належить журналісту, у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності, за наступних обставин.

Так, 29.04.2020 о 08.00 ОСОБА_8 у складі взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП у м. Києві ДПП НП України заступив на чергування по охороні громадського порядку під час мітингу представників малого та середнього бізнесу на вул. М. Грушевського, біля будівлі Кабінету Міністрів України.

Під час несення служби, приблизно о 10.00 год., більш точний час розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 стало відомо про перебування у парку «Міський сад» навпроти будівлі Кабінету Міністрів України групи осіб, в діях яких можливі порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до п.п. 5 п. 1 якої до 11.05.2020 громадянам заборонялося відвідування парків, скверів, зон відпочинку, лісопаркових та прибережних зон, крім вигулу домашніх тварин однією особою та в разі службової необхідності.

Вказану інформацію ОСОБА_8 довів до відома інших працівників батальйону, які перебували у парку та направився до пагорбу парку «Міський сад» розташованого навпроти Кабінету Міністрів України, де на той час серед інших перебував журналіст ГО «Громадське телебачення» ОСОБА_7 , який виконував редакційне завдання заступника головного редактора ОСОБА_9 та здійснював пряму трансляцію акції протесту біля Кабінету Міністрів України на каналі «Громадське телебачення» на медіа ресурсі Youtube та у соціальній мережі «Facebook», за допомогою мобільного телефону, закріпленого на стабілізаторі.

Не представившись та не роз`яснюючи законності своїх вимог, ОСОБА_8 висунув вимогу ОСОБА_7 залишити парк, після чого, в порушення вимог ст. 43 Закону України «Про Національну поліцію», без попередження про застосування фізичної сили та надання часу для виконання вимоги, не зважаючи на пояснення ОСОБА_7 , що він є журналістом та здійснює пряму трансляцію акції протесту біля Кабінету Міністрів України на каналі «Громадське телебачення», схопив ОСОБА_10 за рукав його куртки та насильно, усупереч волі останнього виштовхав на тротуар парку.

Не зважаючи на зауваження ОСОБА_7 щодо перешкоджання здійсненню ним законної професійної діяльності, яка полягає у забезпеченні прямого ефіру на каналі « Громадське телебачення », продовжуючи свої неправомірні дії стосовно журналіста, усвідомлюючи, що своїми діями він перешкоджає законній діяльності журналіста, задля припинення відеозйомки, яку вів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вибив з його рук мобільний телефон, закріплений на стабілізаторі, за допомогою яких явно здійснювалась відеозйомка.

Продовжуючи свій злочинний умисел на перешкоджання законній журналістській діяльності, ОСОБА_8 вихопив з рук ОСОБА_7 стабілізатор, на якому був закріплений мобільний телефон та переламав його на дві частини, після чого, упевнившись у тому, що потерпілим ОСОБА_7 не здійснюється відеозйомка у прямому ефірі, ОСОБА_8 залишив місце події.

Таким чином ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного перешкоджання здійсненню журналістом законної професійної діяльності, вчинене службовою особою з використанням свого службового становища, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 171 КК України.

Крім того, 29.04.2020 приблизно о 10.00 год., більш точний час розслідуванням не встановлено, поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - УПП у м. Києві ДПП НП України) ОСОБА_8 , маючи спеціальне звання рядовий поліції, перебуваючи на чергуванні по охороні громадського порядку під час мітингу представників малого та середнього бізнесу на вул. М. Грушевського біля будівлі Кабінету Міністрів України, знаходячись в парку «Міський сад», розташованого навпроти будівлі Кабінету Міністрів України в місті Києві, перешкоджаючи законній діяльності журналіста ГО «Громадське телебачення» ОСОБА_7 , який виконував редакційне завдання заступника головного редактора ОСОБА_9 та за допомогою власного мобільного телефону, закріпленого на стабілізаторі, здійснював пряму трансляцію акції протесту біля Кабінету Міністрів України на каналі «Громадське телебачення» на медіа ресурсі Youtube та у соціальній мережі «Facebook», задля припинення відеозйомки, яку вів журналіст ОСОБА_7 , вибив з його рук мобільний телефон, закріплений на стабілізаторі, за допомогою яких явно здійснювалась відео зйомка, а в подальшому пошкодив стабілізатор, на якому був закріплений мобільний телефон, переламавши його на дві частини.

Після чого, упевнившись, що потерпілим ОСОБА_7 не здійснюється подальша відеозйомка у прямому ефірі, ОСОБА_8 залишив місце події.

Внаслідок пошкодження стабілізатора ОСОБА_7 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 13-1/973, спричинено матеріальні збитки у сумі 3862,80 грн.

Таким чином ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного пошкодження майна, що належить журналісту, у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 347-1 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив письмове клопотання про закриття провадження відносно ОСОБА_8 на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності. При цьому, адвокат послався на те, що інкриміновані ОСОБА_8 кримінальні правопорушення за ч.3 ст. 171, ч.1 ст. 347-1 КК України є нетяжкими, події яких згідно обвинувального акту відбулись 29.04.2020, тобто на момент судового розгляду минуло понад 3 роки, що відповідно до вимог п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України обумовлює закриття кримінального провадженя.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав вказане клопотання захисника, при цьому, хоча і не визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, пославшись на те, що ОСОБА_7 не казав йому про те, що він журналіст, а казав лише, що він веде «стрім», проте визнав той факт, що події мали місце 29.04.2020, а також погодився на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, що йому було роз`яснено судом і зрозуміло.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисту та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 на підставі ст.49 КК України.

Потерпілий ОСОБА_7 та його представник поклались на розсуд суду. При цьому, потерпілий ОСОБА_7 відмовився від цивільного позову (а.с. 55-58) на суму 3862 грн. 80 коп., що становить матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням, зазначивши, що вказані збитки обвинуваченим ОСОБА_8 йому відшкодовані повністю.

Розглядаючи вказане питання, суд виходить із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.8 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності, і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Відповідно до КПК України таке звільнення є обов`язковим.

Частиною 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.7 ст. 284 КПК України у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені цією статтею, зокрема, три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за яким передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням давності є обов`язковим для суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст.49 КК України.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 171, ч.1 ст. 347-1 КК України, які в силу ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами.

Виходячи з характеру пред`явленого обвинувачення, подія інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень мала місце 29 квітня 2020 року, а відтак, на час розгляду справи сплинув передбачений п. 2 ч. 1 ст.49 КК України трьохрічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності.

За таких обставин суд, за наявності згоди ОСОБА_8 на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, враховуючи відсутність факту його переховування від слідства та суду, відсутність факту вчинення ним будь-яких інших кримінальних правопорушень, виключно позитивну характеристику за місцем проходження служби в органах поліції - УПП у м. Києві ДПП НП України, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання сторони захисту та звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 171, ч.1 ст. 347-1 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

У зв`язку із позицією потерпілого ОСОБА_7 та його представника в судовому засіданні щодо повного відшкодування обвинуваченим ОСОБА_8 йому матерільної шкоди в розмірі цивільного позову, суд дійшов висновку про необхідність залишення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 до Держави України в особі ДПП НП України (а.с. 55-58) на суму 3862 грн. 80 коп., що становить матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням, без задоволення.

Питання щодо речових доказів суд вважає необхідним вирішити у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України.

Процесуальни витрати за проведення експертизи суд, керуючись вимогами ч.1 ст. 124 КПК України, вважає необхідним покласти на рахунок держави.

Керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, ст. 285, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Письмове клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

ОСОБА_8 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 171, ч.1 ст. 347-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 000055 від 25.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.3 ст. 171, ч.1 ст. 347-1 КК України, закрити у зв`язку із закінчення строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

В задововолення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 до Держави України в особі Департаменту патрульної поліції НП України про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, на суму 3862 грн. 80 коп., відмовити.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №13-1/973 від 18.05.2020 КНДІВСЕ на суму 653 грн. 80 коп., покласти на рахунок держави.

Речовий доказ: наданий потерпілим ОСОБА_7 зламаний стабілізатор марки «DJI Osmo Mobile», модель ОМІ50, - який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ТУ ДБР, розташованого у м. Києві (квитанція №1594 від 04.11.2020),знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1