Справа № 567/2222/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000202 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стадники Острозького району Рівненської області, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, не судимого

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України

встановив:

в січні 2020 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_3 виник умисел на пособництво в підробленні посвідчення водія з метою подальшого його використання.

В подальшому, реалізуючи свій умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, в січні 2023 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_3 перебуваючи по місцю свого проживання в АДРЕСА_3 , використовуючи соціальну мережу «Фейсбук» побачивши оголошення про виготовлення посвідчення водія на замовлення, завідомо знаючи, що воно являється підробленим, користуючись запропонованими послугами невстановленої слідством особи, вступив з останньою у злочинну змову, направлену на підроблення посвідчення водія, а саме: особисто передав свою фотокартку, особисті дані з метою сприяння невстановленій особі у підробленні посвідчення водія на своє ім`я.

Після цього, невстановлена особа термосублімаційним способом нанесення зображення, виготовила підроблене посвідчення водія серія і номер - НОМЕР_1 від 22.01.2020 на ім`я ОСОБА_3 , що посвідчує право керування транспортними засобами категорії «В», яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, та яке за винагороду в сумі 5000 грн. у січні 2023 року передала останньому.

Окрім того, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій умисел на використання підробленого посвідчення водія, не пройшовши встановленого порядку отримання водійського посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», яка передбачає: закінчення курсів водіння по підготовці водіїв для отримання водійського посвідчення, проходження медичного огляду, складання іспитів у сервісному центрі МВС та отримання водійського посвідчення, вчинив дії щодо використання завідомо підробленого посвідчення водія на власне ім`я за наступних обставин.

25.10.2023 близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_3 , будучи учасником дорожнього руху як водій транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись в с.Розваж Острозької ТГ Рівненської області по вул.Центральній, маючи при собі підроблене посвідчення водія серія і номер - НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , яке відповідно до висновку судової технічної експертизи документів №СЕ-19/118- 23/11541-ДД від 10.11.2023 не відповідає аналогічним бланкам посвідчення водія, що перебувають в офіційному обігу на території України по способах друку та елементах захисту, був зупинений працівниками відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, в порядку Закону України «Про Національну поліцію».

Виконуючи законну вимогу працівника поліції, щодо надання документів на транспортний засіб, достовірно знаючи, що посвідчення водія серія і номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою створити перед працівниками поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення водія та відповідно і з цим права на керування транспортними засобами категорії «В» і таким чином уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху (ст.126 КУпАП), надав для перевірки працівникам поліції завідомо для нього підроблене посвідчення водія серія і номер - НОМЕР_1 із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення, що перебуває в офіційному обігу, тобто використав його.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_4 надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Оскільки прокурор клопотав про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового засідання, без виклику учасників судового провадження і обвинувачений проти цього не заперечує, про що подав відповідну заяву, суд проводить судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000202 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки не вбачає підстав призначити розгляд у судовому засіданні та викликати учасників кримінального провадження.

За наведених обставин, вивчивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000202 та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, а саме пособництві в підробленні офіційного документа та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, тобто використанні завідомо підробленого офіційного документа.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з засад співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальними проступками за вчинення яких передбачено альтернативу видів покарання.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, раніше не судимий, не працює, водночас за віком є працездатним, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує активне сприяння ОСОБА_3 розкриттю кримінальних правопорушень та щире каяття.

В той же час, суд враховує, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладених обставин, характеру вчинених кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу, з застосуванням вимог ст.70 КК України, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 судом не встановлено.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судової технічної експертизи документа по даному кримінальному провадженню становлять 2390 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Речовий доказ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 слід зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання, відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК України

На підставі викладеного та керуючись ст.368-371, 373-374, 381-382 КПК України

засудив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання

за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень,

за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України покарання ОСОБА_3 призначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 2390 грн.

Речовий доказ по справі - посвідчення водія серії НОМЕР_1 зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1