Справа № 953/251/24
Провадження № 1-кс/953/781/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Харків Слідчий суддя Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області лейтенанта юстиції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 12 квітня 2023 року про здійснення спеціального досудового розслідування відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кунгур Пермської області РФ, громадянина Російської Федерації, військовослужбовця ЗС РФ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нефтекумськ РФ, громадянина Російської Федерації, військовослужбовця ЗС РФ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України,

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України за наступних обставин.

У зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

У ході активних бойових дій з метою подальшого руху ЗС РФ у напрямку м. Харкова та забезпечення подолання супротиву військ України на території Харківської області військовослужбовцями ЗС РФ у березні 2022 року взято під повний контроль ряд населених пунктів.

Водночас, для реалізації своїх цілей та перегрупування військових сил, знищення військовослужбовців і техніки України військовослужбовці ЗС РФ розмістилися на території населеного пункту Ізюмської міської об?єднаної територіальної громади, де на той час перебувало цивільне населення, яке не брало участі у збройному конфлікті.

Починаючи з березня 2022 року та до моменту деокупації зазначеного населеного пункту, а саме до вересня 2022 року, військовослужбовці ЗС РФ повністю контролювали територію Ізюмської міської об`єднаної територіальної громади, де розмістили бойову техніку, безперешкодно пересувалися вулицями, користувалися майном місцевих жителів, спілкувались з ними, залякували їх та погрожували фізичною розправою, контролювали їх переміщення в межах населеного пункту, проводили рейди по домоволодіннях 3 метою повного підкорення жителів волі військовослужбовців РФ.

Маючи контроль над Ізюмською міською об`єднаною територіальною громадою Харківської області військовослужбовці ЗС РФ переконались, що на цій території проживає лише цивільне населення, яке не бере участі у збройному конфлікті та не може чинити будь-якого супротиву їх волі. Згідно з положеннями ст. 2 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 (далі - Конвенція), учасниками якої є, зокрема Україна та РФ, Конвенція застосовується до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни.

Конвенція також застосовується до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 Конвенції, особами, що перебувають під захистом цієї Конвенції, є ті, хто в будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

Статтею 147 Конвенції передбачено, що серйозними порушеннями є дії, якщо хї здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 3 Конвенції сторони домовилися, що з особами, які не беруть активної участі в бойових діях, поводяться гуманно, без будь-якої ворожої дискримінації, причиною якої є раса, колір шкіри, релігія чи вірування, стать, походження чи майновий стан чи будь-які інші подібні критерії.

Із цією метою є забороненими й залишатимуться забороненими будь-коли та будь-де такі діяння стосовно зазначених вище осіб:

а) насилля над життям й особистістю, зокрема всі види вбивств, завдання каліцтва, жорстоке поводження й тортури;

с) наруга над людською гідністю, зокрема образливе та принизливе поводження.

Відповідно до положень ст. 72 Конвенції особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім?ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

Жінки потребують особливого захисту від будь-якого зазіхання на їхню честь (жіночу сексуальну свободу та автономію) і, зокрема, захисту від зґвалтування, примушування до проституції чи будь-якої іншої форми посягання на їхню моральність.

Також, ст. 32 Конвенції встановлено, що Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол 1,) від 8 червня 1977 року (далі - Протокол), заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь- якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів:

а) насильство над життям, здоров?ям і фізичним та психічним станом

осіб, зокрема:

а.1) вбивство;

b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі;

е) погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.

Водночас, ч. 1ст. 76 Протоколу, передбачено, що жінки користуються особливою повагою і їм забезпечується захист, зокрема, від зґвалтування, примусу до проституції і будь-яких інших форм непристойних посягань.

Крім того, відповідно до ст. 87 Протоколу Високі Договірні Сторони і сторони, що перебувають у конфлікті, повинні вимагати від воєнних командирів, оскільки це стосується осіб, які входять до складу підлеглих їм збройних сил, та інших підлеглих їм осіб, щоб вони не допускали порушень Конвенцій і цього Протоколу ,і в разі потреби, перепиняли ці порушення ат повідомляли про це компетентні власті. З метою запобігання порушенням і перепинення хї Високі Договірні Сторони і сторони, що перебувають у конфлікті, повинні вимагати, щоб особи, які входять до складу підлеглих їм збройних сил, були обізнані з обов?язками, що покладаються на них Конвенціями і цим Протоколом. Високі Договірні Сторони і сторони, що перебувають у конфлікті, повинні вимагати від кожного командира, який знає про те, що його підлеглі чи інші особи, що перебувають під його контролем, мають намір вчинити або вчинили порушення Конвенцій або цього Протоколу, вжиття необхідних заходів щодо запобігання подібним порушенням Конвенцій або цього Протоколу і, за потреби, щодо порушення дисциплінарного чи кримінального переслідування проти тих, хто вчинив такі порушення.

Таким чином, військовослужбовці ЗС РФ, які контролювали територію населених пунктів Ізюмської міської об`єднаної територіальної громади Харківської області, були обізнані та повинні були дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права, а керівництво військових частин, які окупували населені пункти Харківської області, зобов`язані забезпечити дотримання норм міжнародного гуманітарного права їх підлеглими.

Однак, у ході досудового розслідування кримінального правопорушення встановлено, що військовослужбовцями РФ умисно здійснювалися дії, які порушували закони та звичаї ведення війни, що закріплені в Конвенції про захист цивільного населення під час війни, а також в інших міжнародних договорах, що визначають права і обов`язки військовослужбовців, а також цивільного населення.

Досудовим розслідування встановлено, що полковник 99 самохідного артилерійського полку 3 мотострілецької дивізії НОМЕР_1 загальновійськової армії західного військового округу ЗС РФ ОСОБА_8 на прізвисько « ОСОБА_9 » та військовослужбовець 99 самохідного артилерійського полку 3 мотострілецької дивізії 20 загальновійськової армії західного військового округу ЗС РФ ОСОБА_7 на прізвисько « ОСОБА_10 », які були обізнані та повинні були дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права, в умовах повного контролю військовослужбовцями ЗС РФ над територією населеного пункту АДРЕСА_3 , де проживало цивільне населення, яке не брало участі у збройному конфлікті та не могло чинити будь-якого супротиву волі окупантів, допустили порушення законів та звичаїв війни, які полягають в наступному.

Зокрема, 14.04.2022 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_7 домовилися про спільне вчинення порушення законів та звичаїв війни у вигляді жорстокого поводження, а також застосування фізичного, морального примусу та сексуального насильства щодо цивільного населення.

З метою реалізації єдиного умислу, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 14.04.2022, перебуваючи на території населеного пункту м. Ізюм Харківського району Харківської області, почали обходити будинки та перевіряти осіб, які в них проживали.

Так, 14.04.2022 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою, маючи єдиний умисел на порушення законів і звичаїв війни, зайшли на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де разом із сім`єю проживала ОСОБА_11 та її батько ОСОБА_12 . При цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_7 усвідомлювали, що сім`я ОСОБА_11 та її батько ОСОБА_12 складається із цивільних осіб, які не виконували та не сприяли виконанню будь-яких бойових задач, були одягнені у цивільний одяг, займалася цивільними справами та не мали можливості чинити опір і будуть підкорюватись будь-яким вимогам внаслідок загрози їхньому життю та життю їхніх близьких.

Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_11 вступити у сексуальний зв`язок з його керівником ОСОБА_8 , на що ОСОБА_11 відповіла відмовою на пропозицію останнього, після чого ОСОБА_7 залишив територію домоволодіння.

Цього ж дня, близько 22 год 30 хв на територію вищезазначеного домоволодіння прибули ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебували у підвальному приміщенні, де переховувалися від обстрілів, однак почувши, що на територію домоволодіння зайшли сторонні особи, вирішили вийти на вулицю.

Далі, перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_8 наказав ОСОБА_11 відрекомендуватись та повідомив, що вона зобов`язана називати його на прізвисько « ОСОБА_9 ». Також в ході розмови ОСОБА_8 наполегливо вимагав від ОСОБА_11 проїхати з ним у невідомому напрямку та в подальшому вступити з ним в сексуальний зв`язок. Отримавши відмову, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишили територію домоволодіння.

Наступного дня, 15.04.2022 близько 5 год 30 хв ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , продовжуючи діяти за попередньою змовою групою осіб, використовуючи транспортний засіб - мопед темного кольору, знову приїхали на територію зазначеного домоволодіння, у підвальному приміщенні якого на той час перебували родина ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

У подальшому, ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, з метою реалізації спільного з ОСОБА_7 злочинного наміру, схопив ОСОБА_12 за руку, витягнув останнього з підвального приміщення, завів його ліву руку за спину та тримаючи таким чином його у неприродному положенні спричинив ОСОБА_12 фізичний біль, а далі приставив пістолет до його потилиці з вимогами покликати доньку останнього ОСОБА_11 , яка знаходилась в підвальному приміщенні.

Після чого, ОСОБА_12 , перебуваючи у зазначених примусових умовах та з огляду на неспроможність чинити опір через страх застосування ОСОБА_8 і ОСОБА_7 вогнепальної зброї, фізичного насильства відносно ОСОБА_12 та членів його сім`ї, виконав вимоги ОСОБА_8 , а саме зайшов до підвального приміщення та повідомив ОСОБА_11 про необхідність вийти з нього.

Після того, як ОСОБА_11 вийшла з підвального приміщення на вимогу ОСОБА_8 , він повідомив останній, що оскільки вона напередодні відмовилась повечеряти з ним, сьогодні повинна виконати його вимоги, а також погрожуючи зброєю, на підтвердження реальності своїх намірів, зробив постріл з пістолету в напрямку вуличного туалету. В той же час на території домоволодіння знаходився ОСОБА_7 , який був озброєний АК-74.

З метою усунення вчинення будь-яких дій з боку членів родини ОСОБА_11 , ОСОБА_8 під загрозою застосування зброї наказав ОСОБА_12 та іншим членам його сім?ї та сім?ї ОСОБА_11 залишатись в підвалі, зачинивши двері ззовні.

Разом з цим, ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_8 , що має необхідність сходити до туалету, на що останній надав дозвіл і наказав ОСОБА_7 охороняти ОСОБА_11 , щоб вона не втекла.

Будучи наляканою за своє життя та життя своєї родини ОСОБА_11 вийшла з вуличного туалету та підійшла до ОСОБА_8 , який, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на насильницькі дії сексуального характеру, та усвідомлюючи протиправність їх вчинення відносно цивільного населення в умовах окупації населеного пункту ЗС РФ наказав ОСОБА_11 іти до входу в будинок, що знаходився з іншого боку будівлі, відчинити двері та, з особливою зухвалістю, запропонував ОСОБА_11 обрати ліжко, де буде вчинено сексуальне насильство стосовно останньої. На чисельні благання ОСОБА_11 не вчиняти жодних дій насильницького характеру стосовно неї, ОСОБА_8 відреагував погрозами, а саме навів на неї пістолет та наказав роздягатися. При цьому, ОСОБА_7 , з метою реалізації вищевказаного умислу, залишився біля входу в кімнату і стежив за коридором, тим самим спостерігав за подіями, які відбувалися в кімнаті та одночасно допомагав ОСОБА_8 усувати перешкоди, сприяючи вчиненню останнім дій сексуального характеру щодо потерпілої.

Користуючись тим, що ОСОБА_11 знаходиться у пригніченому стані та не здатна була чинити опір, ОСОБА_8 навівши на останню пістолет, в порушення вимог ч. 2 ст. 27 Конвенції та ч. 1 ст. 76 Протоколу, відповідно до яких жінки потребують особливого захисту від будь-якого зазіхання на їхню честь, і, зокрема, захисту від зґвалтування чи будь-якої іншої форми посягання на їхню моральність, сів на диван та під загрозою застосування зброї, здійснив акт сексуального насильства, а саме: дії, пов`язані із оральним проникненням в тіло ОСОБА_11 з використанням своїх геніталій, без її добровільної згоди на це (зґвалтування), внаслідок чого спричинив фізичний біль і моральні страждання останньої. Під час цього ОСОБА_8 періодично направляв пістолет на ОСОБА_11 .

Користуючись тим, що ОСОБА_11 не здатна чинити опір, ОСОБА_8 упродовж 20-30 хвилин вчиняв насильницькі дії сексуального характеру, а саме дії пов`язані з вагінальним проникненням в її тіло його геніталій, без її добровільної згоди на це, тобто зґвалтував ОСОБА_11 , чим спричинив їй фізичний біль і моральні страждання.

Після вчинення вищевказаних насильницьких дій сексуального характеру ОСОБА_8 разом зі ОСОБА_7 залишили територію подвір`я та поїхали в невідомому напрямку.

24 січня 2024 року слідчий слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням, яке погодженоо з прокурором - в.о. начальником управління протидії злочинам, вчинених в умовах збройного конфлікту Харківської обласної прокуратури ОСОБА_13 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000084 від 12 квітня 2023 року за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Обставинами, які свідчать про те, що підозрювані ОСОБА_8 та ОСОБА_7 переховуються від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, наступні. Так, ОСОБА_8 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 РФ, у зв`язку з чим на даний час може знаходитись на окупованій території України та приймати участь у бойових діях. Крім цього, ОСОБА_8 мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , тобто території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, що унеможливлює вручення йому письмового повідомлення про підозру у день його складення. ОСОБА_7 є військовослужбовцем 3 мотострілецької дивізії 20 загальновійськової армії ЗС РФ, у у зв`язку з чим на даний час може знаходитись на окупованій території України та приймати участь у бойових діях. Крім цього, ОСОБА_7 мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, що унеможливлює вручення йому письмового повідомлення про підозру у день його складення.

Ідентифіковані (підтверджені) контакти електронної пошти, факсимільного зв`язку, номеру телефону і телеграмного зв`язку ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відсутні.

Таким чином, здійснити повідомлення про підозру шляхом безпосереднього вручення, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення по телефону або телеграмою неможливо.

Враховуючи викладене, повідомлення про підозру ОСОБА_8 та ОСОБА_7 а також повістки про їх виклик у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

27.11.2023 підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_7 оголошено у державний розшук. Здійснення розшуку підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_7 доручено ГВ КР Управління СБ України в Харківській області.

На даний час підозрюваний ОСОБА_8 , ОСОБА_7 переховуються від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України та не з`являються без поважних причин на виклик слідчого.

Отже, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрювані ОСОБА_8 , ОСОБА_7 умисно переховуються від слідства, прокуратури та суду на окупованій території України, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення ними особливо тяжкого злочину. Притягнути ОСОБА_8 , ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні вважала здійснення спеціального досудового розслідування передчасним, оскільки органом досудового розслідування не вичерпані всі заходи щодо встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 та особистого повідомлення йому про підозру.

Захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію захисника ОСОБА_3 .

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши надані сторонами докази, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Слідчим відділом Управління СБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 12 квітня 2023 року.

Відповідно до ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочинів передбачених ст. 438 КК України стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас, положеннями ст. 297-5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування у зв`язку з прийняттям уповноваженим органом рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Копії процесуальних документів, що підлягають врученню підозрюваному, надсилаються захиснику.

08 листопада 2023 року відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, яке вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Повідомлення про підозру вручено захисникам підозрюваних адвокату ОСОБА_3 та адвокату ОСОБА_14 , які діють на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Повідомлення про підозру ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відповідно до вимог ч. 8 ст. 135 КПК України 08 листопада 2023 року опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження. У такий же спосіб були опубліковані виклики останніх на 13, 14 та 15 листопада 2023 року для вручення їм письмового повідомлення та для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000084 від 12 квітня 2023 року.

Однак, у вказані дати підозрювані не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України у випадку неможливості вручення письмового повідомлення про підозру в день його складення воно здійснюється у спосіб, передбачений Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 Кодексу, зокрема ст. 135 КПК України.

Здійснити повідомлення про підозру шляхом безпосереднього вручення, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення по телефону або телеграмою не виявилось можливими у зв`язку з перебуванням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території України та на території РФ, визнаної Верховною Радою України державою-агресороом, про що слідчим надані достатні докази.

Слідчим надані достатні відомості за результатами проведення оперативно-розшукових заходів на підтвердження тієї обставини, що підозрювані перебувають на тимчасово окупованій території України та на території РФ, тобто держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, про що також вбачається із обставин вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень та даних про осіб підозрюваних, які є громадянами РФ та військовослужбовцями ЗС РФ.

Враховуючи викладене, слідчий суддя погоджується, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 умисно переховуються від органів слідства на тимчасово окупованій території України та на території РФ, тобто держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає дотриманими при врученні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повідомлення про підозру від 08 листопада 2023 року вимоги ст. ст. 276-278, 135 КПК України.

Постановою слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 від 27 листопада 2023 року підозрюваного ОСОБА_8 оголошено у розшук.

Постановою слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 від 27 листопада 2023 року підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.

Постановою слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 від 27 листопада 2023 року зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Постановою слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 від 27 листопада 2023 року відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 19 січня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 обраний запобіжний у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 19 січня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 обраний запобіжний у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Виходячи з фактичних даних, що містяться у долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про достатність зібраних доказів обвинувачення для початку спеціального розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, зокрема: протокол допиту потерпілої ОСОБА_11 від 12.04.2023, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.04.2023, протокол проведення слідчого експерименту від 12.04.2023, протокол огляду місця події від 12.04.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 12.04.2023, протокол допиту потерпілого від 12.04.2023, відповідь оперативного підрозділу на доручення від 03.05.2023 №70/2-8746, відповідь оперативного підрозділу на доручення від 09.01.2024 №70/2-191 та №70/2-192.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування про здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000084 від 12 квітня 2023 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 297-1 - 297-4 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області лейтенанта юстиції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 12 квітня 2023 року про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000084 від 12 квітня 2023 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кунгур Пермської області РФ, громадянина Російської Федерації, військовослужбовця ЗС РФ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нефтекумськ РФ, громадянина Російської Федерації, військовослужбовця ЗС РФ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

У випадку затримання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 або добровільної їх явки до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо них здійснювати згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1