Справа № 529/1731/23
Провадження № 1-кп/529/277/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000557 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Балясне Диканського району Полтавської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2023 року близько 21 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , під час словесної сварки із ОСОБА_5 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, схопив потерпілу ОСОБА_5 за потилицю та вдарив її носом об спинку дерев`яного стільця, чим спричинив потерпілій легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді гематоми м`яких тканин та саден шкіри обличчя.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, у вигляді заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В ході досудового розслідування потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 13 грудня 2023 року уклали письмову угоду про примирення між собою, яка містить повне формулюванння обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 125 КК України, в якій вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального проступку, щиро кається у вчиненому, з потерпілою примирився, претензії з боку потерпілої відсутні.

У цій угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілою та обвинуваченим покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у виді штрафу в дохід держави у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн, а також згоду сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення. Просив суд затвердити угоду між ним та потерпілою та призначити узгоджене покарання. Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про примирення, що передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання та вид покарання, який буде до нього застосовано.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення. Вказала, що укладення угоди було добровільним, вона примирилася із обвинуваченим ОСОБА_4 , не має до нього претензій, наслідки укладення угоди зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 вважала за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 як таку, що відповідає вимогам закону.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши з приводу її затвердження думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що угода про примирення повинна бути затверджена з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 125 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

В підготовчому судовому засіданні також встановлено, що потерпіла та обвинувачений розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.

Підстави для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є визнання своєї вини та щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, ч. 2 ст. 125 КК України, п. 1 ч. 3 314, ст. ст. 374, 376, ч. 3 ст. 394, ст. ст. 468, 469, 471, 473-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 13 грудня 2023 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000557 від 24.11.2023 за ч. 2 ст. 125 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн 00 коп.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області обвинуваченим, його захисником, законним представником чи потерпілим, його представником, законним представником з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1