У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2023 Справа №607/24627/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене начальником відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000083 від 22.09.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1 та ч. 2 ст. 111 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2023 року, слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням із начальником відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 ,звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні №0000083 від 22.09.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1 та ч. 2 ст. 111 КК України, про накладення арешту на 1/6 двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 50,3 кв.м., яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Тернопільській області розслідується кримінальне провадження № 0000083 від 22.09.2022 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у добровільній участі в незаконному збройному, воєнізованому формуванні терористичної організації «Донецька народна республіка», створеному на тимчасово окупованій території Донецької області, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 Кримінального кодексу України, а також у скоєнні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 2022 року у громадянина України ОСОБА_5 , як радикально налаштованої проти дій органів державної влади України особи, виник злочинний умисел вступити до складу незаконних збройних та воєнізованих формувань терористичної організації «Донецька народна республіка», створених на тимчасово окупованій території Донецької області, і взяти участь у їх діяльності.

При цьому, ОСОБА_5 , також усвідомлював, що з квітня 2014 року групами осіб, які здійснювали захоплення адміністративних будівель органів державної влади України та правоохоронних органів на території Донецької області, з метою сприяння насильницькій зміні меж території України, після незаконного заволодіння зброєю, бойовою технікою, утворено ряд незаконних збройних, воєнізованих формуваннях, що увійшли до силового блоку терористичної організації «ДНР».

Таким чином, ОСОБА_5 був достовірно обізнаний, що «ДНР» є терористичною організацією, містить у складі свого силового блоку незаконні збройні, воєнізовані формування, підрозділи якої беруть участь в бойових діях проти Збройних Сил України, застосовують зброю, вчиняють вибухи, вбивства, захоплюють адміністративні будівлі, заручників, перешкоджають виконанню свого обов`язку співробітникам правоохоронних органів та Збройних Сил України, знищують військову техніку, чинять інші дії, які створюють небезпеку для життя і здоров`я людей, заподіюють значну майнову шкоду.

Надалі, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій частині Донецької області, при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах, не пізніше квітня 2022 року добровільно вступив у збройне, воєнізоване формування т.зв. військову частину НОМЕР_2 терористичної організації «Донецька народна республіка».

Після вступу ОСОБА_5 до т.зв. військової частини НОМЕР_2 терористичної організації «Донецька народна республіка», він обійняв посаду телефоніста-лінійного наглядача у 2 батальйоні 111 полка. Окрім того, ОСОБА_5 отримав військове звання рядового. При цьому, його було забезпечено форменим одягом з відповідними знаками розрізнення та символікою, вогнепальною зброєю, засобами захисту та зв`язку.

З квітня 2022 року по травень 2023 року, відповідно до своїх функціональних обов`язків ОСОБА_5 , як телефоніст-лінійний наглядач 2 батальйону 111 полку незаконного збройного, воєнізованого формування т.зв. військової частини НОМЕР_2 терористичної організації «Донецька народна республіка», відповідав за успішне виконання бойових завдань з протидії підрозділам Збройних Сил України, належне зберігання, утримання в справному стані виданої йому зброї, ведення з неї влучного вогню по українським військовослужбовцям, охорону окупованих територій, облаштування бойових позицій, своєчасну доповідь командирам про виявлені цілі, здійснював бойові чергування, забезпечував роботу ліній зв`язку, комутаторів, телефонних станцій, та здійснював їх ремонт.

При цьому, ОСОБА_5 , у серпні 2022 року, з метою реалізації свого злочинного умислу, спільно із окупаційними військами російської федерації, виконував злочинні завдання незаконного збройного, воєнізованого формування т.зв. військової частини НОМЕР_2 терористичної організації «Донецька народна республіка» поблизу тимчасово окупованого міста Херсон та приймав участь у веденні бойових дій проти військовослужбовців Збройних Сил України на території Херсонської області.

Отже, ОСОБА_5 , умисно, з квітня 2022 року по травень 2023 року, проходив службу на посаді телефоніста-лінійного наглядача 2 батальйону 111 полку незаконного збройного, воєнізованого формування т.зв. військової частини НОМЕР_2 терористичної організації «Донецька народна республіка» на тимчасово окупованій території Донецької, Херсонської областей.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в добровільній участі громадянином України в незаконних збройних, воєнізованих формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Окрім того, досудовим слідством встановлено, що не пізніше квітня 2022 року, ОСОБА_5 вчинив державну зраду в умовах воєнного стану.

У свою чергу, на ОСОБА_5 , як громадянина України, згідно із ст. 65 Конституції України, покладено обов`язок здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. У відповідності до частин 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, військовий обов`язок громадянина України може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Тобто, у разі збройної агресії проти України з боку рф, ОСОБА_5 зобов`язаний здійснювати захист держави Україна шляхом виконання військового обов`язку виключно у складі сил оборони України, утворених відповідно до законів України.

Водночас, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах військового стану, ОСОБА_5 являючись громадянином України, вирішив прийняти участь у бойових діях на боці ворога - російської федерації, вступивши в стан розташування його військ - збройних сил рф для сприяння в спричиненні шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, ОСОБА_5 при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах, не пізніше квітня 2022 року добровільно вступив у незаконне збройне, воєнізоване формування т.зв. військову частину НОМЕР_2 терористичної організації «Донецька народна республіка».

Після вступу ОСОБА_5 до т.зв. військової частини НОМЕР_2 терористичної організації «Донецька народна республіка», він обійняв посаду телефоніста-лінійного наглядача у 2 батальйоні 111 полка. Окрім того, ОСОБА_5 отримав військове звання рядового. При цьому, його було забезпечено форменим одягом з відповідними знаками розрізнення та символікою, вогнепальною зброєю, засобами захисту та зв`язку.

У подальшому, в період з квітня 2022 року по травень 2023 року ОСОБА_5 , діючи на боці ворога держави-агресора рф, у складі незаконного збройного, воєнізованого формування т. зв. військової частини НОМЕР_2 терористичної організації «Донецька народна республіка» на тимчасово окупованих збройними силами рф території поблизу міста Херсон та інших населених пунктів Херсонської області, вчиняв наступні дії: - виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців збройних сил рф та учасників незаконних збройних, воєнізованих формувань так званої «ДНР», які були за званням чи посадою вище; - відповідав за успішне виконання бойових завдань з протидії підрозділам Збройних Сил України - облаштовував та укріплював бойові позиції, блокпости, ніс чергування на них; - здійснював охорону об`єктів на окупованих територій; - під час несення служби у військовій польовій камуфльованій формі зразка збройних сил рф, відкрито носив при собі вогнепальну зброю; - забезпечував роботу ліній зв`язку, комутаторів, телефонних станцій, та здійснював їх ремонт.

При цьому, ОСОБА_5 , перебуваючи та діючи у складі незаконного збройного, воєнізованого формування т.зв. військової частини НОМЕР_2 терористичної організації «Донецька народна республіка», усвідомлював, що в умовах введеного на території України воєнного стану, триваючої відкритої військової агресії рф проти України, здійснення її збройними силами спільно з незаконними збройними формуваннями «ДНР», «ЛНР» інтенсивних ракетно-бомбових ударів та артилерійських обстрілів по військовим і цивільним об`єктам на всій території України, окупації її територій, він своїми умисними діями на боці рф як держави-агресора бере активну участь у військовій агресії проти України, діє на боці ворога на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності і недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній, інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 2113-ІХ від 03.03.2022).

23.11.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Донецьк, проживаючого за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , громадянину України, раніше не судимому, повідомлено в порядку ст.ст. 111, 112, 135, 136, 278 КПК України, про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1 та ч. 2 ст. 111 КК України.

09.12.2023 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук. Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 доручено співробітникам Чортківського РВ УСБУ в Тернопільській області.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, громадянину ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві спільної часткової власності з 22.08.2008 належить 1/6 двокімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 50,3 кв.м.

У клопотанні слідчий, посилаючись на положення ст.170 КПК України, а також санкцію ч. 7 ст. 111-1 та ч. 2 ст. 111 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , зазначає про наявність підстав для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, а тому просить клопотання задовольнити.

Також, у клопотанні слідчого зазначено про наявність передбачених ч.2 ст.172 КПК України підстав для розгляду клопотання про арешт майна без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, що є необхідним з метою забезпечення арешту майна, з метою уникнення можливого відчуження вказаного майно.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

За таких обставин слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна ОСОБА_5 та його захисника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчийв ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 та начальник відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилися. Від слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 , який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні №0000083 від 22.09.2022, надійшло до суду клопотання про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутності, клопотання про арешт майна підтримує з викладених у ньому мотивів та просить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Положеннями ч.5 ст. 170 КПК України визначено, що у такому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд, у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Тобто законодавець при вирішенні питання щодо доцільності арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, вимагає встановлення факту наявності підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

В судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Тернопільській області розслідується кримінальне провадження № 0000083 від 22.09.2022 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у добровільній участі в незаконному збройному, воєнізованому формуванні терористичної організації «Донецька народна республіка», створеному на тимчасово окупованій території Донецької області, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 Кримінального кодексу України, а також у скоєнні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України.

23.11.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Донецьк, проживаючого за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , громадянину України, раніше не судимому, повідомлено в порядку ст.ст. 111, 112, 135, 136, 278 КПК України, про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1 та ч. 2 ст. 111 КК України.

09.12.2023 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук. Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 доручено співробітникам Чортківського РВ УСБУ в Тернопільській області.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Як вбачається із матеріалів клопотання, зокрема долученої до нього Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, громадянину ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві спільної часткової власності з 22.08.2008 належить 1/6 двокімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 50,3 кв.м.

З урахуванням викладеного, існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що належне підозрюваному ОСОБА_5 , на праві приватної власності майно, може бути конфісковано за вироком суду, що передбачено санкцією ч. 7 ст. 111-1 та ч. 2 ст. 111 КК України, як додаткове покарання (конфіскація майна).

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1 та ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджується долученими матеріалами у їх сукупності. При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

З урахуванням обставин справи є розумним та співрозмірним обмеження права власності підозрюваного ОСОБА_5 завданням кримінального провадження, запобіганню можливості відчуження майна.

На переконання слідчого судді, з огляду на санкцію кримінального закону, незастосування арешту майна може привести до його відчуження.

Також, при прийнятті рішення, слідчий суддя приймає до уваги, що арешт майна у даному випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки встановлює лише заборону відчужувати майно (тобто не забороняє користування, не припиняє права власності на нього, а лише є тимчасовим обмеженням права власності).

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту шляхом заборони відчуження майна, яке на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , у зв`язку з чим клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 167, 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене начальником відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000083 від 22.09.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1 та ч. 2 ст. 111 КК України задовольнити.

Накласти арешт на 1/6 двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 50,3 кв.м., яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати власнику майна ОСОБА_5 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1