Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 372/3687/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Ржищів

Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 (не з`явилась),

захисника - ОСОБА_5 (не з`явився),

представника потерпілого - ОСОБА_6 (не з`явився),

розглянувши заяву судді Ржищівського міського суду Київської області ОСОБА_7 про самовідвід, подану у кримінальному провадженні № 120 221 112 300 007 05 від 22 червня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Ржищівського міського суду Київської області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження № 120 221 112 300 007 05 від 22 червня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

05 жовтня 2023 року суддя ОСОБА_7 як головуючий суддя заявив самовідвід у вказаному кримінальному провадженні. Заяву обґрунтовував тим, що у даній справі з власних джерел йому стали відомі факти в контексті конкретних обставин кримінального провадження, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Крім того, як суддя, що потребує забезпечення службовим житлом він перебуває на відповідному обліку у органі місцевого самоврядування, який очолює обвинувачена у кримінальному провадженні.

Автоматизованою системою документообігу для розгляду заяви про самовідвід була визначена суддя Ржищівського міського суду Київської області ОСОБА_1 .

Суддя ОСОБА_7 не виявив бажання надати пояснення з приводу заявленого самовідводу в судовому засіданні, виклавши свою позицію в заяві про самовідвід. 18 жовтня 2023 року подав заяву про розгляд заяви про самовідвід без його участі.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви про самовідвід не заперечував.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився.

Доводи, викладені у заяві про самовідвід, вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з положеннями коментованої статті підставою для самовідводу може стати обставина, коли судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Це означає, що особисто судді стали відомі певні обставини або факти, які потенційно можуть вплинути на прийняття ним рішення по справі або викликати у сторін сумніви в справедливості та об`єктивності судді. До таких ситуацій належать випадки, коли , наприклад, хтось із учасників процесу є родичем або знайомим когось із членів сім`ї судді, людиною, з якою суддя познайомився, перебуваючи в гостях у своїх знайомих, та інші подібні випадки. Навіть якщо про ці обставини не відомо учасникам процесу і ніхто про них не заявляє, суддя зобов`язаний сповістити їх про наявність таких обставин для вирішення питання щодо відводу або заявити самовідвід.

За ст. 54 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Судді мають неухильно дотримуватися засад кримінального провадження, закріплених ст. 7 КПК України, маючи на увазі, що їх порушення дає об`єктивні підстави для сумніву у неупередженості та безсторонності суду.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а тому рішення Європейського суду є обов`язковими для виконання судами України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, роз`яснено, що суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу. Відчуття упередженості - це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях. Водночас слід розуміти, що зловживання самовідводом не допускається і може потягнути застосування дисциплінарної відповідальності. У цьому контексті зловживання правом на самовідвід означає недобросовісне використання суддею незначного приводу для того, щоб уникнути розгляду справи. За змістом коментованої статті заявлення суддею самовідводу є допустимим лише у разі неможливості ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі.

Поняття "інші обставини які викликають сумніви у його неупередженості" є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінюваності суддів (далі - Висновок), судова незалежність передбачає повну неупередженість з боку суддів. При розгляді справи між будь-якими сторонами судді повинні бути неупередженими, тобто вільними від будь-яких зв`язків, прихильностей, необ`єктивності, які впливають або можуть створювати враження впливу на спроможність суддів здійснювати судочинство незалежно. У цьому розумінні судова незалежність є розвитком основоположного принципу, згідно з яким «жодна особа не може бути суддею у своїй справі». Значущість цього принципу виходить за межі окремої судової справи та її сторін. Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої справи, але й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто насправді повинен бути вільним від будь-яких зв`язків, симпатій, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку, довіру до судової влади може бути підірвано.

В пункті 11 Висновку зазначено, що ця незалежність повинна існувати стосовно як суспільства в цілому, так і сторін будь-якої судової справи, в якій судді повинні винести рішення.

Виходячи з вказаної норми закону, в даному випадку достатньою підставою для самовідводу судді є не доведений факт упередженості чи необ`єктивності судді, а наявність ймовірного припущення, що суддя в силу дії певних чинників не може зберегти безсторонність.

Як встановлюють Бенгалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У своїх рішеннях у справах "Білуха проти України", "Салов проти України", "Мироненко і Мартенко проти України", "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності.

З метою запобігання виникнення сумнівів в неупередженості, безсторонності та об`єктивності судді ОСОБА_7 , керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, вважаю необхідним задовольнити заяву про самовідвід, а справу передати до канцелярії суду для повторного автоматичного розподілу, встановленого частиною 3 статті 35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 82, 369 - 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді ОСОБА_7 про самовідвід у кримінальному провадженні № 120 221 112 300 007 05 від 22 червня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, - задовольнити.

Кримінальне провадження № 120 221 112 300 007 05 від 22 червня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, - передати до канцелярії Ржищівського міського суду Київської області для автоматизованого розподілу в порядку визначеному ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя