ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/1763/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1179/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Порушення правил безпеки дорожнього руху
або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними
засобами в стані сп`яніння
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 06 липня 2023 року відносно ОСОБА_7 ,-

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Н. Високий, Харківського району, Харківської області, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, має малолітню дитину 11 років, на час вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду начальника сектору контролю за обігом зброї Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши випробувальний строк в 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно вироку ОСОБА_7 19.09.2021р., приблизно о 14.15 в світлий час доби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем марки «CHEVROLET NIVA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, рухаючись по Лозовеньківському проспекту від вул. Клочківської у напрямку Лагерного проїзду в м. Харкові, порушуючи вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, які водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, маючи об`єктивну можливість в умовах необмеженої видимості спостерігати за дорожньою обстановкою, а також своєчасно реагувати на її зміни, діючи необережно, невірно оцінив дорожню обстановку, своєчасно не застосував заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки автомобілю, або безпечного для інших учасників об`їзду, скоїв зіткнення передньою частиною свого автомобіля з задньою частиною автомобіля марки «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв перед перехрестям з вул. Кільцевий шлях та вул. Беркоса в м. Харкові, в попутному напрямку пропускаючи зустрічний транспорт для здійснення повороту ліворуч. Вказаним автомобілем керував водій ОСОБА_8 та у його салоні перебував пасажир ОСОБА_9 .

В результаті зіткнення автомобіль «Nissan Leaf» передньою частиною контактував з задньою частиною причепа моделі ПГА 1 реєстраційний номер НОМЕР_3 , який буксирував шляхом жорсткої зчіпки автомобіль «ВАЗ 21213» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_10 який також стояв у нерухомому стані попереду, пропускаючи попутний транспорт для здійснення повороту ліворуч.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події пасажиру автомобіля «Nissan Leaf», ОСОБА_9 , який перебував на передньому пасажирському сидінні, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/106-А/22 від 06.06.2022р., спричиненні тілесні ушкодження у вигляді рваної рани лівої стопи та закритого уламкового перелому лівої стегнової кістки із зсувом, що в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допущені ОСОБА_7 порушення вимог п. 12.3, Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати посилаючись при цьому на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Ухвалити свій вирок та призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що звільняючи ОСОБА_7 від призначеного покарання судом не взято до уваги положення ч.1 ст. 75 КК України, у якій міститься імперативна заборона на застосування звільнення від відбування покарання у разі засудження за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Натомість дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч.1. ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відтак, звільнення його від відбування покарання на підставі ст.. 75 КК України є незаконним.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив залишити вирок суду без змін, дослідивши матеріали провадження, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, на підставі ч. 1 ст. 413 цього Кодексу, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Відповідно до положень ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Оскільки ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного з порушенням правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння і вказані обставини ніким з учасників не оспорюються, тому звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, у даному випадку, не допускається.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання не відповідає чинним нормам ст.75 КК України, а тому, відповідно до ст.65 цього Кодексу, ОСОБА_7 повинно бути призначено покарання у виді реального позбавлення волі.

Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

З урахуванням викладеного, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині звільнення від відбування покарання з ухваленням в цій частині нового вироку, а отже апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 06 липня 2023 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 286-1 КК України у виді

1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Головуючий

Судді