Справа № 489/8670/23
Кримінальне провадження №1-кп/489/1044/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - ОСОБА_1 в спрощеному провадженні розглянув обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами в кримінальному провадженні №0000375 від 13.11.23 стосовно ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кротівщина Великобагачанського району Полтавської області, громадянина України, військовослужбовця, з середньою освітою, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості, обвинуваченого у вчиненні проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , згідно витягу із наказу командира військової частини (по стройовій частині) від 31.03.2023 №90 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», призначений на посаду водій 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини, у військовому званні «старший солдат», з 26.02.2022 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 26.02.2022, тобто з моменту зарахування ОСОБА_2 до списків особового складу військової частини, останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно із вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до вимог ст. ст. ст. ст. 11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 14 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_2 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший солдат ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.

Відповідно до п. 21 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993, посвідчення водія видається після складення особою у територіальному сервісному центрі МВС іспитів, передбачених пунктом 18 цього Положення, відповідно якого посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, С1, С, D1 і D видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний, практичний іспити, категорії ВЕ, С1Е, СЕ, D1E і DE - практичний, а на право керування трамваєм або тролейбусом - теоретичний іспити. Під час теоретичного іспиту перевіряється знання Правил дорожнього руху та інших предметів, передбачених програмою підготовки. Під час практичного іспиту перевіряються навички керування транспортними засобами відповідної категорії на майданчиках для навчання з початкового керування та в умовах дорожнього руху на визначених територіальним сервісним центром МВС маршрутах.

Відповідно до п. 23 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993, посвідчення водія, виготовлене на бланку, отримується особисто під підпис після пред`явлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання або посвідки на тимчасове проживання (зокрема е-посвідки на постійне проживання або е-посвідки на тимчасове проживання), посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, та оригіналу медичної довідки встановленого зразка, дійсної на дату подання заяви про обмін посвідчення водія або отримання його після втрати чи викрадення. Інформація про видане посвідчення водія вноситься працівником територіального сервісного центру МВС до Єдиного державного реєстру МВС.

Проте, в кінці січня 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_2 достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, у невстановленому місці, придбав, шляхом надіслання поштового відправлення від невстановленої особи завідомо підроблений офіційний документ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 28.01.2022 органом ТСЦ 8042 на право керування транспортним засобом категорії «В1», «В», «С1», «С» на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України та виконане струменевим способом друку за допомогою кольорового знакодрукуючого пристрою.

У подальшому, 12.11.2023 о 22 год. 54 хв., ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом, а саме автомобілем марки «AUDI» моделі A4, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Миколаївській області на проспекті Богоявленському, 43 в м. Миколаєві за порушення ЗУ «Про дорожній рух» та ст. 1213 КУпАП.

Після чого, ОСОБА_2 , достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 28.01.2022 органом ТСЦ 8042 на його ім`я є підробленим, оскільки не отримував його в порядку, встановленому «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженому Постановою Кабінету міністрів України №340 від 08.05.1993, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою підтвердження права керування транспортним засобом марки «AUDI» моделі A4, з реєстраційним номером НОМЕР_2 та посвідчення своєї особистості, на вимогу працівника Управління патрульної поліції в Миколаївській області, висловлену в порядку ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», пред`явив підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 видане 28.01.2022 органом ТСЦ 8042, на його ім`я з власною фотокарткою, тим самим, використав в якості підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 28.01.2022 органом ТСЦ 8042 на право керування транспортним засобом категорії «В1», «В», «С1», «С» на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України, відповідно до постанови КМУ від 16 вересня 2020 №844 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знака України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України».

Ці обставини встановлені органом досудового розслідування і не оспорюються учасниками кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_2 винен у скоєнні проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документу.

Суду були надана заява від підозрюваного про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке є кримінальним проступком, не має судимості.

Обставин, які обтяжують покарання суд не встановив. Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю проступку. До психіатра та наркологів не звертався. Характеризується за місцем проходження служби та проживання позитивно.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. З огляду на викладене, особу обвинуваченого, його характеристики, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати у виді штрафу.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, судові витрати стягнути з засудженого.

Керуючись ст. 370-374, 382 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання - штраф 850 грн.

Речові докази: підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 видане 28.01.2022 органом ТСЦ 8042 зберігати в матеріалах судового провадження.

Витрати на залучення експерта в розмірі 1434 грн. стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів.

Суддя ОСОБА_1