ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у Російській Федерації, одруженого, не працюючого, є особою пенсійного віку, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 255-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000572,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

в режимі відеоконференції:

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2023 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 21 грудня 2023 року по 18 лютого 2024 року (включно) без визначення розміру застави.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, що є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу. Крім того встановив, що на даній стадії кримінального провадження більш м`який запобіжний захід обраний ОСОБА_5 не зможе запобігти встановленим ризикам, так як перебуваючи під домашнім арештом або під дією іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_5 без будь-яких перешкод зможе переховуватися від слідства та суду та впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

На даній стадії кримінального провадження, з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а також враховуючи його специфічну репутацію, слідчий суддя дійшов висновку не визначати розмір застави підозрюваному на даній стадії кримінального провадження, оскільки перебування ОСОБА_5 під дією застави об`єктивно не зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам.

В апеляціях:

- захисник ОСОБА_6 (з урахуванням доповнень) просить скасувати ухвалу та задовольнити клопотання сторони захисту щодо обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала слідчого судді винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, повністю проігноровані заперечення сторони захисту щодо очевидного зловживання органом досудового розслідування своїми правами, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Вказує, що слідчим суддею було допущено до участі в судовому процесі під час розгляду клопотання прокурора ОСОБА_10 , який не мав повноважень прокурора у кримінальному провадженні № 0000572.

Вважає, що матеріали, які були додані до клопотання, не містять жодного належного та допустимого процесуального джерела доказу, в яких біла наявна інформація, відомості, фактичні дані, з яких би вбачалось, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 255-1 КК України. Долучені до клопотання письмові докази є недопустимими як такі, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Зазначає, що прокурор в порушення п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України обмежився формальним переліком ризиків, при цьому не навівши жодних дійсних обставин їх існування.

Звертає увагу на те, що 17.11.2023 року в рамках кримінального провадження № 0000263 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст.191, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, та того ж дня до підозрюваного застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 30.11.2023 року Дніпровським апеляційним судом ухвала слідчого судді скасована та постановлена нова, якою до підозрюваного застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі 1 744 600 грн.. На виконання ухвали апеляційної інстанції 20.12.2023 року було внесено заставу, проте 21.12.2023 року ОСОБА_5 на виході з ДУ «Софіївська виправна колонія (№ 45)» було одразу повторно затримано та повідомлено про нову підозру, що свідчить про зловживання органом досудового розслідування своїми правами.

Посилається на те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, тісні родинні зв`язки: дружину, доньок, онуків, що свідчить про можливість запобігти ризику переховування та дотримання процесуальних обов`язків, раніше на судимий.

Також, ОСОБА_5 протягом тривалого часу має ряд тяжких захворювань, у зв`язку з чим стан його здоров`я потребує постійного нагляду спеціалістами, лікування та відповідних умов, що слідчим суддею безпідставно не прийнято до уваги.

Вказує, що в клопотанні прокурора не наведено жодної обставини, яка б свідчила про неможливість забезпечення ризику втечі та вчинення нового кримінального правопорушення, застосувавши запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

- захисник ОСОБА_7 (з урахуванням доповнень) просить скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою відмовити у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм Європейського законодавства та вимог КПК України.

Вказує на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вважає, що прокурор обмежився формальним переліченням можливих ризиків без конкретної їх доведеності, у зв`язку з чим слідчий суддя зобов`язаний був постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу.

Вважає, що обґрунтована підозра відсутня. Пред`явлена підозра є неконкретизованою.

Зазначає, що негласні слідчі (розшукові) дії були проведені по кримінальному провадженню № 0000263 та складені відповідні протоколи. В рамках кримінального провадження № 0000572 від 03.11.2023 року ніяких негласних слідчих (розшукових) дій не проводилось. Долучені протоколи отримані прокурором на підставі вимоги в порядку ст. 36, 93 КПК України, тобто вони не отримані в порядку ст. 217 КПК України. Ухвала слідчого судді за результатом розгляду клопотання прокурора, поданого в порядку ст. 257 КПК України, в матеріалах відсутня, у зв`язку з чим протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій, на які посилається прокурор в повідомленні про підозру та у клопотанні, є незаконно отриманими та недопустимими. Це ж саме стосується й висновків судової лінгвістичної експертизи.

Звертає увагу на те, що на даний час кримінальні провадження № 0000263 та № 0000572 відносно ОСОБА_5 об`єднані в одне провадження, у зв`язку з чим щодо підозрюваного діють два запобіжних заходи: по першому тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 174400 грн., яка внесена в повному обсязі, та по першому тримання під вартою.

Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрюваного та його захисників, які кожен окремо та разом підтримали доводи і вимоги своїх апеляційних скарг, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляцій захисників, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів провадження вбачається, що 03.11.2023 року до ЄРДР за №0000572 за матеріалами правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень у зв`язку з виділенням матеріалів досудового розслідування внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 255-1 КК України.

В рамках цього кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_5 21 грудня 2023 року о 16:39 год. був затриманий на підставі ст. 208 КПК України та цього ж дня прокурором йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 255-1 КК України, а саме в умисному встановленні та поширенні в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у ч. 5 ст. 255 цього Кодеку.

22.12.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри у кримінальному провадженні за № 0000572, а саме про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 255-1 КК України, тобто в умисному встановленні та поширенні в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у ч. 5 ст. 255 цього Кодеку, вчинене особою, яка перебуває у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, в тому числі за доводами захисників, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Оцінка і наведені і дослідженні судом першої інстанції доказів свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, зокрема, в тому числі, рапорт про виявлення кримінального правопорушення, який став підставою для реєстрації кримінального провадження; протоколів допиту свідка ОСОБА_11 від 03.08.2023 року та 01.12.2023 року, згідно з якими свідок повідомив про події, що відбулись 06.05.2023 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.12.2023 року; нетаємний протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії -аудіо, відео контроль місця від 12.05.2023 року; висновок експерта за результатами проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи від 09.08.2023 року № 18076/23-36; висновок експерта за результатами проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи від 18.07.2023 року №18079/23-36; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 04.09.2023 року; протокол огляду від 07.11.2023 року, та інші, які в достатній мірі вказують на ймовірність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри з посиланням на порушення ст. 257 КПК України органом досудового розслідування в цьому провадженні при отримані доказів, не є прийнятними, оскільки фактично зводяться до встановлення доведеності чи недоведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підлягає з`ясуванню судом цих обставин на іншій стадії під час судового розгляду цієї справи, і на даній стадії ці питання не вирішуються.

Разом з цим, доводи сторони захисту на користь скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді з посиланням на неможливість дії двох ухвал слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 одного і того ж запобіжного заходу в одному і тому ж кримінальному провадженні є слушними і обґрунтованими.

Так, згідно наданої до апеляційного суду постанови прокурора відділу Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_9 від 25.01.2024 року кримінальне провадження № 0000572 за ч. 3 ст. 255-1 КК України та матеріали кримінального провадження № 0000263 за ч.1 ст.255-1, ч.3 ст. 240, ч.ч.1,2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 209 КК України об`єднані в одне кримінальне провадження за №0000263, в межах якого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 65 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 1744600 грн. з покладенням на ОСОБА_5 відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у разі внесення застави.

За наданої стороною захисту платіжною квитанцією від 20 грудня 2023 року, сума застави у розмірі 1744600грн. за підозрюваного ОСОБА_5 внесена ОСОБА_12 .

Отже, дійсно на момент перегляду оскаржуваної ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 в рамках

кримінального провадження № 0000572 за ч. 3 ст. 255-1 КК України, оскільки дане кримінальне провадження об`єднане в одне з кримінальним провадженням № 0000263, то слідує, що відносно однієї і тієї ж особи ОСОБА_5 в одному і тому ж кримінальному провадженні за № 0000263 застосовано два різних запобіжних заходи, що не є допустимим, і не може вважатися таким що досягне мети дієвості цього провадження, так як запобіжний захід може бути в одному і тому ж кримінальному провадженні відносно однієї і тієї ж особи тільки один, а тому це є підставою для скасування такого рішення.

З врахуванням вищенаведеного, вирішуючи питання про постановлення нової ухвали, приймається до уваги, що в рамках об`єднаного єдиного кримінального провадження № 0000263 вже обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави, яку підозрюваний вже сплатив і також зважається на те, що прокурор не надав будь яких доказів чи даних, що підозрюваний ОСОБА_5 порушує покладені на нього обов`язки при застосуванні до нього запобіжного заходу у кримінальному провадженні за № 0000263, чи він на даний час є недостатнім для забезпечення визначених судом першої інстанції ризиків, а тому слід прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні клопотання прокурора в рамках кримінального провадження за №0000572.

З огляду на вище наведене апеляційні скарги захисників підлягають частковому задоволенню ухвала слідчого судді скасуванню с постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 255-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000572, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 255-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000572.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4