Справа № 191/5218/23
Провадження № 1-кп/191/400/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

12.01.2024 року до суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, що викладені у ньому.

Обвинувачений та захисник просили задовольнити клопотання частково та обрати домашній арешт в нічний час доби, так як обвинувачений вже домовився щодо його влаштування на роботу, адже в нього є дитина, яку необхідно утримувати.

Потерпілий зазначив, що вважає за можливе обрати відносно обвинуваченого домашній арешт в певний час, а не цілодобовий.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали судового провадження, суд прийшов до таких висновків.

Згідно ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Сторонами кримінального провадження під час розгляду клопотання не піднімалось питання щодо наявності обґрунтованої підозри.

Суд погоджується з твердженням прокурора про існування ризику переховування від суду, оскільки ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, за які передбачене покарання на строк від п`яти до восьми років, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, він може переховуватися від суду.

У ході розгляду клопотання не знайшли своє підтвердження наявність доводів прокурора про існування ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні..

Разом з тим, на думку суду прокурором не доведено існування інших ризиків.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1-2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 та 6 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У своєму рішенні ЄСПЛ у справі "Авраімов проти України" від 25 березня 2021 року констатував порушення п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначив, що існування обґрунтованої підозри, що ув`язнений вчинив злочин, є умовою sine qua non для законності тривалого тримання його чи її під вартою. Але коли національні судові органи вперше "негайно" після затримання розглядають питання про необхідність застосування до затриманого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, цієї підозри вже буде недостатньо, й органи державної влади повинні також навести інші відповідні та достатні підстави для обґрунтування тримання під вартою. Цими іншими підставами можуть бути ризик переховування, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину або спричинення порушення громадського порядку та пов`язана з цим необхідність захисту затриманого. Ці ризики мають бути належним чином обґрунтовані, і міркування органів державної влади з цих питань не можуть бути абстрактними, загальними або стереотипними (п.57). Обрання судом заявнику запобіжного заходу у виді тримання під вартою, незважаючи на встановлення недоведеності слідчим того, що інші запобіжні заходи були б неналежними, свідчить, що вирішальним для суду стало посилання органу державної влади на положення про неможливість застосування інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, який суд повторив (п.66). Зазначенй підхід застосовується ЄСПЛ, у тому числі, й при вирішенні питання щодо законності продовження строку тримання під вартою.

Крім того, прокурор, всупереч вимогам п.1 ч.3 ст.199 КПК України, не зазначив обставини, які свідчили б про те, що ризики не зменшилися.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, тощо.

Враховуючи наявність, встановлених судом ризиків, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушеннях, його особу, сімейний стан, наявність місця проживання, наявність дитини на утриманні, суд вважає, що є підстави вважати, що обґрунтованим та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 буде застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби.

Крім того, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду за кожною вимогою, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватись від спілкування з свідками у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.131, 132, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити частково.

Обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту у визначений час доби, заборонивши йому залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора чи суду з 19.00 години до 06.00 години наступної доби, строком на два місяці до 15.03.2024 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні №0000821.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати до Синельниківського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 19.01.2024 року о 14.30 годині.

Суддя ОСОБА_1