Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2868/23
номер провадження 1-кс/695/805/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУНП у Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бондурівка Чечельницького р-ну Вінницької обл., громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого 26.11.2020 Шполянським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 383 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік, ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 11.01.2022 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено засудженого для відбування покарання у виді 1 року 6 місяців;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000056 від 13.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у сімейних відносинах із цивільною дружиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно проживають по АДРЕСА_2 , будучи раніше засудженим: 26.11.2020 Шполянським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 383 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 11.01.2022 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 26.11.2020 за ч. 1 ст. 383 КК України, у виді одного року шести місяців обмеження волі, на шлях виправлення та перевиховання не став, до відбуття покарання скоїв новий злочин.

10.10.2021 о 18.20 год та 11.10.2021 о 10.00 год. в с. Перервинці Золотоніського району Черкаської області, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку за місцем проживання без реєстрації в домоволодінні своєї цивільної дружини ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім?ї, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно ОСОБА_9 дії фізичного та психологічного насильства, що проявились у вираженні нецензурною лексикою, приниженні, образах її гідності, нанесення ляпасів, що не спричинило тілесних ушкоджень, а лише фізичний біль, що завдало шкоду психологічному здоров`ю потерпілої. Протиправні дії ОСОБА_6 призвели до психологічних страждань ОСОБА_9 та погіршення якості її життя, вона перебувала у пригніченому тривожному стані, хотіла захиститись від насильства свого співмешканця.

За вказані дії постановою Драбівського районного суду Черкаської області від 01.11.2021 ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і призначено покарання у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім того, 12.10.2021 о 21.00 год. в с. Перервинці Золотоніського району Черкаської області, ОСОБА_6 , продовжуючи свої умисні систематичні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, знаходячись на території домоволодіння по АДРЕСА_3 , діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім?ї, на ґрунті неприязних відносин вчинив відносно ОСОБА_9 дії психологічного насильства, що проявились у виражанні нецензурною лайкою, погрозами фізичною розправою, що завдало шкоду психологічному здоров`ю потерпілого. Протиправні дії ОСОБА_6 призвели до психологічних страждань ОСОБА_9 та погіршення якості її життя.

За вказані дії постановою Драбівського районного суду Черкаської області від 03.11.2021 ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і призначено покарання у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. 00 коп.

Крім того, 10.10.2021 ОСОБА_6 , в с. Перервинці Золотоніського району Черкаської області, знаходячись у будинку за місцем проживання без реєстрації в домоволодінні своєї цивільної дружини ОСОБА_9 , продовжуючи свої умисні систематичні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території домоволодіння за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім?ї, на ґрунті неприязних відносин, протягом дня вчиняв відносно ОСОБА_9 дії психологічного насильства, що проявились у виражанні нецензурною лексикою, приниженні, образах її гідності, тим самим завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілої. Протиправні дії ОСОБА_6 призвели до психологічних страждань ОСОБА_9 та погіршення якості її життя.

За вказані дії постановою Драбівського районного суду Черкаської області від 17.11.2021 ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн. 00 коп.

Крім того, 11.01.2022 о 14.00 год. по АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку за місцем проживання без реєстрації в домоволодінні своєї цивільної дружини ОСОБА_9 , продовжуючи свої умисні систематичні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, діючи єдиним умислом, систематично, з огляду на притягнення до адміністративної відповідальності: 01.11.2021 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; 03.11.2021 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; 17.11.2021 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім?ї, вчинив щодо своєї цивільної дружини ОСОБА_9 дії психологічного насильства, що проявились у вираженні нецензурною лексикою, погрозах, образах її гідності, нанесенні декількох ударів долонею руки в голову, що не спричинило тілесних ушкоджень, а лише фізичний біль, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршило якості життя потерпілої яке виразилося у відсутності можливості спокійно проживати у своєму домоволодінні та пошкодженні мобільного телефону марки «Нокія» потерпілої ОСОБА_9 .

18.05.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. 08.06.2022 постановою слідчого ОСОБА_7 досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000056 від 13.01.2022 за підозрою ОСОБА_6 зупинено та підозрюваного оголошено в розшук.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовується та підтверджується наступними матеріалами досудового розслідування (доказами): протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 12.01.2022; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 18.01.2022; показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 19.01.2022, ОСОБА_12 від 18.05.2022, ОСОБА_13 від 19.05.2022; повідомленням про підозру ОСОБА_6 за ст. 126-1 КК України від 18.05.2022 та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 офіційно не одружений, не працює, проживав з співмешканкою в її домоволодінні без реєстрації, зловживає спиртними напоями, а враховуючи усвідомлення ним вчинення кримінального правопорушення та маючи непогашену судимість, вважаю, що не обрання йому найсуворішого запобіжного заходу останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до двох років, переховується від органу досудового розслідування, суду та змінив місце проживання з метою уникнення справедливого покарання. Може проживати в іншій області, так як є уродженцем Вінницької області Чечельницького району с. Бондурівка, зареєстрований в АДРЕСА_1 . Невідворотність покарання за скоєний злочин вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97 п. 81 закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів; ризик незаконного впливу на свідка в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 проживає по АДРЕСА_2 , разом із свідком ОСОБА_13 та потерпілою ОСОБА_9 та матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідка і потерпілу, а тому може тиснути на свідка і потерпілу шляхом вмовлять, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності; ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином полягає у тому, що підозрюваний зловживаючи алкогольними напоями, не змозі буде виконувати обов`язки у вигляді з`явитися на першу вимогу до слідчого, прокурора чи суду, що у подальшому потягне порушенню прав потерпілої сторони передбачених ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими гарантовано право кожного на розгляд справи упродовж розумного строку, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Слідчий вважає, що обставини щодо забезпечення його належної процесуальної і правової поведінки можуть бути лише забезпечені при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 визначається необхідність запобігти спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; запобігти здійснювати незаконний вплив на свідка та перешкоджанню кримінальному провадженню.

Вказане свідчить про неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особистої ситуації підозрюваного, слідчий вважає, що для досягнення цілей, визначених статтею 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання з підстав, викладених в клопотанні, просили його задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 11.01.2022 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 26.11.2020 і направлено ОСОБА_6 для відбування покарання у виді обмеження волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

13.01.2022 розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056.

18.05.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

08.06.2022 постановою слідчого ОСОБА_7 досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000056 від 13.01.2022 за підозрою ОСОБА_6 зупинено та підозрюваного оголошено в розшук.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.08.2023 надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

28.09.2023 постановою слідчого ОСОБА_7 досудове розслідування в кримінальному провадженні відновлено у зв`язку із встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6

28.09.2023 о 15.15 год. ОСОБА_6 затримано в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Статтею 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Частиною 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України слід зазначити про наступне.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позицій Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладених у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

З огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний раніше судимий, офіційно непрацевлаштований, на теперішній час підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, перебував у розшуку.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає встановленими існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України, зокрема підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що заявлений слідчим вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваному.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи реальне існування встановлених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, особу підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому доходить висновку, що до останнього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У клопотанні органом досудового розслідування зазначений розмір застави у розмірі 80 000 грн., що не відповідає положенням п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Відповідно до вимог статті 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, тяжкості покарання, враховуючи наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе визначити заставу в межах, передбачених п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме: п`ятнадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 40260 грн., розмір якої є достатньою мірою для того, щоб гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 27.10.2023 з утриманням в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ЧЕРКАСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР».

Визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі п`ятнадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 40260 (сорок тисяч двісті шістдесят) грн..

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_6 застави, покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; не відлучатися із с. Перервинці Золотоніського р-ну Черкаської області, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави - два місяці.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали буде оголошено 04.10.2023 о 08.00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1