Справа № 541/2013/23
№ провадження 1-кп/541/228/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000392 від 04.04.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел. Ромодан Миргородського району, Полтавської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, зареєстрованою та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

09 березня 2023 року о 09 год. 35 хв. ОСОБА_4 , правомірно перебуваючи в приміщенні торгівельної зали магазину ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», за адресою: вул. Сорочинська, 2 м. Миргород, Полтавська область, достовірно знаючи, що на території України запроваджено воєнний стан, керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та продовженого по теперішній час, таємно, шляхом вільного доступу викрала з торгівельних стелажів нові товари, належні ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», а саме:

- ручний металевий світлодіодний ліхтарик на батарейках, вартість якого відповідно до висновку судової-товарознавчої №СЕ-19/117-23/6721 від 26.04.2023 становить 126 гривень 33 копійки;

- акумуляторний ліхтарик з USB кабелем в чохлі, вартість якого відповідно до висновку судової-товарознавчої №СЕ-19/117-23/6721 від 26.04.2023 становить 134 гривні 33 копійки;

- акумуляторний ліхтарик марки «Wiren» із зумом, вартість якого відповідно до висновку судової-товарознавчої №СЕ-19/117-23/6721 від 26.04.2023 становить 124 гривні 67 копійок.

Після цього, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим повністю довела свій кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, завдавши тим самим потерпілій юридичній особі ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» матеріальних збитків на загальну суму 385 гривні 33 копійки.

Своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викрадати чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

28 липня 2023 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за письмової згоди представника потерпілого ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 , буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила добровільність укладення угоди про визнання винуватості між нею та прокурором, просила її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їй зрозумілі.

Захисник ОСОБА_7 також підтвердив добровільність укладення угоди та просив її затвердити.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без її участі, претензій майнового характеру не має, матеріальні збитки відшкодовані, міру покарання просила обрати не пов`язану з позбавленням волі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали , які надані прокурором, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, відноситься до тяжких злочинів, санкція яких не передбачає інших видів покарання, окрім позбавлення волі.

Представником потерпілого надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу україни та кримінального кодексу україни, адже при визначенні покарання враховано вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховано також і загальні вимоги, щодо призначення покарання, такі як ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання

Затверджуючи угоду про визнання винуватості та призначаючи обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у ч. 4 ст. 185 КК України, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд переконаний, що таке покарання буде відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Покарання, яке узгоджене сторонами є достатнім для виправлення обвинуваченої та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 122, 124, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.07.2023 року, укладену між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Із застосуванням ст. 69 КК України, призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в розмірі 1912 ( одну тисячу дев?ятсот дванадцять) гривень 00 копійок.

Речові докази:

- ручний металевий світлодіодний ліхтарик на батарейках;

- акумуляторний ліхтарик з USB кабелем в чохлі;

- акумуляторний ліхтарик марки «Wiren» із зумом- залишити у власності ОСОБА_4 .

- оптичний диск з відеозаписами з камер спостереження - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000392 від 04.04.2023.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1