ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/6153/19

Провадження № 11-кп/4820/465/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, кримінальне провадження за №0000564 від 04.02.2019 року за апеляційною скаргою обвинуваченого за ч. 1 ст. 187 КК України ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2023 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, зі слів, працюючого експедитором в ПП «Чемпіон», одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, раніше судимого:

- 08.11.2007 року вироком Вижницького районного суду Чернівецької області за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 18.07.2008 року вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області за ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ст.ст.69,71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на 2 роки 3 місяці;

- 23.02.2011 року вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.289, ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України до покарання позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалено обчислювати після набрання вироком законної сили, звернення вироку до виконання, з дня поміщення ОСОБА_6 під варту.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк призначеного ОСОБА_6 покарання, термін його попереднього ув`язнення, під час досудового розслідування та судового розгляду, з моменту затримання, тобто з 04.02.2019 року по 06.08.2019 року, включно.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 6115 (шість тисяч сто п`ятнадцять) грн. 04 коп. процесуальних витрат.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

За вироком суду, 04 лютого 2019 року, приблизно о 14 год. 15 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поруч із навчально-виховним об`єднанням №28, що по вул. П.Мирного, 27/1, в м. Хмельницький, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, вчинив напад на малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування такого насильства.

При цьому, з метою подолання опору потерпілих, обвинувачений одночасно здушив за шиї обох малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та пред`явив вимогу передати наявні у них мобільні телефони. Крім того, з метою подолання опору потерпілих, ОСОБА_6 , в момент передачі йому малолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 своїх мобільних телефонів, відповідно, марки «Lenovo» моделі «А2020а40» та «Lenovo» моделі «А1000», погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, дістав з кишені свого одягу та приставив до шиї малолітнього ОСОБА_9 ніж, лезом якого спричинив ОСОБА_9 на шиї лінійне садно (подряпину), яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій, обвинувачений ОСОБА_6 заволодів належним батькові малолітнього потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_11 мобільним телефоном марки «Lenovo» моделі «А2020а40» в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 1350 грн, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , на рахунку якої грошових коштів не було та яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, та належним батькові малолітнього ОСОБА_10 - ОСОБА_12 мобільним телефоном марки «Lenovo» моделі «А1000», в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , вартістю 526 грн. 67 коп., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_6 , на рахунку якої було 3 грн. та яка матеріальної цінності для батька малолітнього ОСОБА_10 - ОСОБА_12 не становить, в силіконовому чохлі чорного кольору, вартістю 80 грн.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікував за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування такого насильства (розбій).

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок суду скасувати. Вказує, що він не визнає вину і стороною обвинувачення не надано жодного доказу його причетності до цього злочину, обвинувачення ґрунтується лише на показаннях неповнолітнього. Зазначає, що усі свідки, які були заявлені стороною обвинувачення показали, що він потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не спричиняв та жодних протиправних дій, у бік потерпілого не було. Переконує, що коли він проходив повз стадіон за АДРЕСА_3 , то послизнувся, і впав, при цьому помітив, як його на мобільний телефон знімають декілька невідомих осіб, серед яких були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Він підійшов до потерпілих, вибив у них з рук мобільний телефон та пішов в іншому напрямку. Згодом його наздогнав ОСОБА_13 , який є вчителем з фізичного виховання НВО № 28, який почав наносити йому удари по обличчю, внаслідок чого він отримав перелом лицевої кістки та гематоми на обличчі. Окрім того, апелянт заперечує залякування потерпілих ножем, так як з ним ніколи не ходив, що в свою чергу підтвердили і допитані свідки. Про наявність у його руках ножа вказав лише неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 , проте такі його показання не можуть братися до уваги, оскільки він є зацікавленою особою. Переконує, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що він є соціально адаптованою людиною, має постійне місце проживання і прописку, був працевлаштованим, одружений, на утриманні має неповнолітнього сина та батька-інваліда 2 групи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора та законного представника потерпілого, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно з приписами статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості

ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, при наведених у вироку обставинах, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що у матеріалах кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ним вказаного злочину, оскільки жоден доказ, на який посилається суд у вироку, не підтверджує його винуватість у вчиненні розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та про те, що суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження упереджено, не об`єктивно, без з`ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення кримінального провадження, не давши належну оцінку доказам, і у зв`язку з цим незаконно засудив його, є безпідставними.

Ці заперечення проти звинувачення детально розглядались судом та спростовані наступними доказами.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 в суді першої інстанції вину не визнав, при цьому показав, що 04 лютого 2019 року, приблизно в обідню пору, коли він йшов в магазин, то неподалік 28 школи у м. Хмельницькому, впав та забруднився. Коли ж він витирав куртку, то помітив, що група підлітків знімає його на мобільні телефони. З цієї групи приблизно 5 чоловік ОСОБА_14 та ОСОБА_15 залишились на місці і сказали, що вони не знімали, а інші розійшлись. Він підійшов до потерпілих та попросив у ОСОБА_14 телефон, щоб подивитись чи є відео. В цей момент до них підійшов вчитель фізкультури та наніс йому удар, після чого між ними розпочалась боротьба, під час якої у нього випав з кишені ніж. На той час він не перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, оскільки вранці випив лише 1 літр пива. Телефон ОСОБА_12 він не брав до рук, а телефон ОСОБА_14 , який йому передав, останній, він не встиг розблокувати, так як в цей момент його вдарив вчитель і телефон випав з рук на землю. Наміру заподіяти шкоду дітям та заволодіти їх телефонами він не мав. Тілесних ушкоджень ОСОБА_14 не наносив. Просив кваліфікувати його дії як хуліганство.

Разом з тим, такі показання обвинуваченого спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

За показаннями малолітніх потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожного окремо, слідує, що 04 лютого 2019 року, приблизно о 14 год., коли вони удвох повертались зі школи додому, то неподалік школи зустріли обвинуваченого, який йшов їм назустріч. Щоб пропустити його, вони розійшлись в сторони, однак ОСОБА_6 , наблизившись до них, обхопив їх обох руками за шию і наказав віддати мобільні телефони та запитав чи є коди. Вони налякались обвинуваченого, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, що відчувалось по мові, рухам і запаху та передали ОСОБА_6 свої мобільні телефони та відповіли, що кодів не має. Далі, ОСОБА_6 наказав ОСОБА_9 підняти голову, після чого приставив до його шиї ніж та став розглядати телефони, які утримував в іншій руці і при цьому здійснив поріз шиї ОСОБА_9 . В цей час до них підійшов вчитель фізичного виховання ОСОБА_16 та поцікавився, що сталося і чи знають вони обвинуваченого. Вони відповіли, що не знають, та що обвинувачений забрав у них телефони. На це ОСОБА_6 став заперечувати і говорити, що це розіграш. Після цього, між вчителем та ОСОБА_6 розпочалась сутичка, під час якої їх телефони випали на землю, а вони підібрали їх та втекли додому.;

З показань потерпілого ОСОБА_11 - батька малолітнього ОСОБА_9 слідує, що 04.02.2019 року, приблизно о 14 год.30 хв., він дізнався від дружини про напад на їх малолітнього сина - ОСОБА_9 , Вдома побачив заплаканого та наляканого сина, який йому розповів, що коли вони з ОСОБА_12 повертались додому, то неподалік школи на них напав невідомий чоловік, який був на підпитку. Нападник схопив їх руками за шиї і наказав віддати телефони. Крім того, нападник приставляв до шиї його сина ніж. При цьому, він бачив у сина поріз на шиї, а також мобільний телефон, екран якого був побитим. Такий телефон він придбав за власні кошти і передав сину у користування. Зі слів сина він зрозумів, що поріз на шиї обвинувачений йому спричинив не умисно. Після цього, вони їздили до школи, де він бачив затриманого обвинуваченого, потім в медичний пункт, де сину надавали медичну допомогу та в поліцію, де він видав працівникам поліції мобільний телефон для огляду та дослідження. Пізніше, такий мобільний телефон йому було повернуто.;

Потерпілий ОСОБА_12 - батько малолітнього ОСОБА_10 підтвердив, що 04.02.2019 року, після уроків, син забіг додому зі сльозами і сказав, що на них напали. При цьому, пояснив, що коли вони з ОСОБА_18 повертались зі школи, до них підійшов невідомий чоловік, який розтавив руки та обхопив їх за шиї, погрожував ножем та забрав у них мобільні телефони. При цьому, його син ОСОБА_19 повернувся додому з телефоном. Після цього, він ( ОСОБА_12 ) пішов до школи, де бачив зібрання людей, затриманого поліцейськими обвинуваченого ОСОБА_6 , який очевидно перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки нерозбірливо розмовляв і вірогідно не цілком розумів що відбувається. Мобільний телефон, яким обвинувачений заволодів у його сина марки «Lenovo», він придбав за власні кошти і передав у користування своєму малолітньому сину. Такий телефон, в ході досудового розслідування, він добровільно передавав слідчому, після чого через нетривалий час йому повернули телефон. Відеозаписів на такому мобільному телефоні не було.

За показаннями свідка ОСОБА_16 , 04.02.2019 року, приблизно о 14 год. 20 хв., неподалік школи, він помітив малолітніх потерпілих з обвинуваченим ОСОБА_6 , який явно перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки від нього відчувався відповідний різкий запах. При цьому, обвинувачений тримав ОСОБА_9 за шию, а ОСОБА_10 стояв навпроти них та плакав. Від ОСОБА_10 він дізнався, що в обвинуваченого ніж і він забрав мобільні телефони у дітей. Коли ж він звернувся до ОСОБА_6 , то останній спочатку йому повідомив, що потерпілі, це його друзі і вони граються, а потім став поводитись агресивно та схопивши дітей за шиї сказав, що вони йдуть і щоб я їх не переслідував. Далі, на його вимогу обвинувачений дістав з кишені мобільні телефони потерпілих і намагався втекти, однак отримав від нього декілька ударів від яких присів, а мобільні телефони при цьому впали на землю. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підібрали свої телефони та втекли. Обвинувачений намагався дістати ніж з правого рукава, але не встиг, оскільки він викрутив йому руку та витрусив такий ніж на землю. Коли ж обвинувачений намагався втекти він наздогнав його, затримав та за допомогою перехожих, які зупинились, побачивши боротьбу, викликав поліцію.

Неповнолітній свідок ОСОБА_20 - учень НВО№28 показав, що 04.02.2019 року, приблизно в обідню пору, коли він в компанії хлопців знаходився поруч магазину, неподалік школи, то бачив на відстані приблизно 50 м. від себе, малолітнього потерпілого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_6 , який тримав в руках предмет схожий на палку, довжиною приблизно 15 см. Тоді ж до них підійшов учитель ОСОБА_16 і після нетривалого спілкування, спочатку похлопав обвинуваченого, а потім застосував декілька прийомів. Коли ж обвинувачений почав втікати, то він за вказівкою ОСОБА_16 допоміг останньому наздогнати та затримати ОСОБА_6 . Також він бачив на землі, неподалік від місця події, ніж сірого кольору.

З показань свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 - працівників поліції, кожного окремо, слідує, що 04.02.2019 року, приблизно в обідню пору, за повідомленням про розбійний напад на малолітніх, прибули у складі екіпажу на місце події до НВО №28 в мікрорайоні Озерна. На місці пригоди виявили скупчення дітей та людей, які вказали на підозрюваного, якого утримував вчитель фізкультури ОСОБА_16 . При цьому, від останнього, а також інших присутніх дізнались, що підозрюваний, яким виявився ОСОБА_6 , з ножем напав на дітей та забрав у них телефони. На місце події була викликана слідчо-оперативна група, а ОСОБА_6 було затримано. Неподалік місця, де знаходився затриманий ОСОБА_6 , було виявлено ніж. Затриманий ОСОБА_6 очевидно перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим і пояснював свою поведінку. Також, вони возили ОСОБА_6 в медичний заклад, де підвередили його алкогольне сп`яніння.

За таких обставин суд цілком обґрунтовано дійшов до переконання, що винуватість обвинуваченого доводиться, в тому числі і показаннями потерпілих, їх представників та свідків «поза розумним сумнівом».

Крім того, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину, підтверджується іншими об`єктивними даними, а саме:

- протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.02.2019 року щодо звернення в правоохоронні органи потерпілого ОСОБА_11 , з приводу притягнення до відповідальності невідомої особи, яка 04.02.2019 року, приблизно о 14 год. 30 хв., поруч НВО №28, що по вул.П.Мирного, у м. Хмельницький, із погрозою застосування предмета схожого на ніж, заволоділа у його малолітнього сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільним телефоном «Lenovo» марки «А2020а40»;

- протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.02.2019 року щодо звернення в правоохоронні органи потерпілого ОСОБА_12 , з приводу притягнення до відповідальності невідомої особи, яка 04.02.2019 року, приблизно о 14 год., поруч НВО №28, що по вул.П.Мирного 27/1 у м. Хмельницький вчинила напад на його малолітнього сина ОСОБА_10 із застосуванням предмету схожого на ніж та відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Lenovo» чорного кольору, вартістю 2000 грн. зі стартовим пакетом опреатора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_6 ;

- протоколу огляду місця події від 04.02.2019 року, з долученою фототаблицею, якими підтверджується місце скоєння злочину, а саме територія поруч НВО №28, що по вул. П.Мирного 27/1, в м. Хмельницький, де було виявлено та вилучено предмет схожий на кухонний ніж чорно-сірого кольору, розміром 21 см;

- заяви потерпілого ОСОБА_12 від 04.02.2019 року про добровільну видачу працівникам поліції мобільного телефону марки «Lenovo» чорного кольору IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , в силіконовому чохлі чорного кольору зі стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_6 , який був викрадений у його сина поблизу Хмельницького НВО №28, що по вул. П.Мирного 27/1 в м. Хмельницькому, 04.02.2019 року, приблизно о 14 год. 15 хв.;

- протоколу огляду предмета від 04.02.2019 року з долученою фототаблицею про огляд слідчим вищевказаного мобільного телефону, в ході якого було встановлено та зафотографовано його ідентифікаційні особливості, а саме марка «Lenovo» модель «А1000», чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , в силіконовому чохлі чорного кольору зі стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_6 та прийнято рішення про його вилучення;

- заяви потерпілого ОСОБА_11 від 04.02.2019 року про добровільну видачу працівникам поліції мобільного телефону марки «Lenovo -А2020А40» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який належить його малолітньому синові ОСОБА_9 та яким 04.02.2019 року, невідома особа із погрозою застосування предмета схожого на ніж незаконно заволоділа;

- протоколу огляду предмета від 04.02.2019 року з долученою фототаблицею про огляд слідчим вищевказаного мобільного телефону, в ході якого було встановлено та зафотографовано його ідентифікаційні особливості, а саме марка «Lenovo» модель «А2020А40», чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_7 та прийнято рішення про його вилучення;

- висновку експерта №3.3-0012:19 від 27.02.2019 року згідно з яким наданий на експертизу ніж, який був вилучений 04.02.2019 року, під час огляду місця події, до холодної зброї не належить - є кухонним ножем, виробництва компанії «BergHOFF»;

- протоколу пред`явлення предметів для впізнання за фотознімками від 06.02.2019 року, за участі малолітнього ОСОБА_9 , з якого слідує, що серед інших фотознімків, останній впізнав за індивідуальними ознаками, а саме формою та розташуванням рукоятки, довжиною леза, і вказав на зображення ножа, яким обвинувачений ОСОБА_6 04.02.2019 року, приблизно о 14 год.15 хв., неподалік НВО №28, погрожував йому і заволодів його мобільним телефоном та телефоном його товариша ОСОБА_12. Згідно додатку до вказаного протоколу впізнання, на фотознімку №3, на який вказав потерпілий ОСОБА_9 , зображено предмет схожий на ніж, який 04.02.2019 року було виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події;

- протоколу пред`явлення предметів для впізнання за фотознімками від 06.02.2019 року за участі малолітнього ОСОБА_10 з додатком згідно з яким, останній, також впізнав і вказав на зображення предмету схожого на ніж, який було виявлено та вилучено при огляді місця події від 04.02.2019 року. При цьому, зазначив, що саме цим ножем обвинувачений 04.02.2019 року, приблизно о 14 год.15 хв., неподалік НВО №28, погрожував йому і його товаришу ОСОБА_14 та заволодів їх мобільними телефонами;

- інкримінована вартість мобільних телефонів марки «Lenovo» моделі «А1000», IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 в сумі -526 грн. 67 коп. та «Lenovo -А2020А40» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 в сумі 1350 грн., що підтверджується висновком експерта №12.1-0102:19 від 13.02.2019 року, а вартість силіконового чохла, бувшого у використанні в сумі 80 грн. - довідкою спеціалізованого магазину №2;

- висновку експерта №СУ-19/123-22/7449-КТ від 26.10.2022 року за результатами проведення комп`ютерно-технічної експертизи вищевказаних мобільних телефонів потерпілих, відповідно до якого, в пам`яті мобільного телефону марки «Lenovo» моделі «А1000», IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 фото, відео файлів з датою створення 04.02.2019 року, а так саме інформації про присутність та видалення таких файлів не виявлено. Провести дослідження інформації, яка міститься в пам`яті мобільного телефону «Lenovo -А2020А40» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 не виявилось можливим, у зв`язку з непрацездатністю танчскріну екрану телефону. У пам`яті SIM-карти та карти пам`яті вказаного телефону фото, відео файлів з датою створення 04.02.2019 року, а так саме інформації про присутність та видалення таких файлів не виявлено.

Окрім того, винуватість ОСОБА_6 підтверджується і речовими доказами, а саме:

- предметом схожим на ніж, який було вилучено при огляді місця події та належність якого саме обвинуваченому ОСОБА_6 , останній підтвердив в судовому засіданні, а також мобільними телефонами потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , відповідно марки «Lenovo» моделі «А1000», IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 та «Lenovo -А2020А40» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ;

Той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 , на момент вчинення злочину 04.02.2019 року перебував у стані алкогольного сп`яніння, крім його показань та показань свідків підтверджується і даними довідки №333 від 04.02.2019 року лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1;

Характер, локалізація, час та механізм утворення, а також ступінь тяжкості спричиненого обвинуваченим малолітньому потерпілому ОСОБА_9 тілесного ушкодження підтверджується даними висновку судово-медичного експерта №101 (експертиза почата 15.02.2019 року закінчена 25.02.2019 року), з якого слідує, що згідно даних «Травмкарти №931» Хмельницької міської дитячої лікарні, оформленої на ім`я ОСОБА_9 , у нього, станом на 18 год. 35 хв. 04.02.2019 року (відомий час, коли він був обстежений лікарем-спеціалістом ХМДЛ), було виявлене тілесне ушкодження у вигляді лінійного садна (подряпини) шкіри шиї (без уточнення локалізації та характерних ознак цього садна), яке на момент судово-медичного обстеження ОСОБА_9 15.02.2019 р. о 10:25 вже не визначалося. Таке ушкодження може утворитися від дії тупо-загостреного чи гострого краю плоского твердого предмету, за механізмом «притискання-тертя» чи «тертя», про що свідчать характер і локалізація цього ушкодження, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричиняють короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, а мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів.

Зазначені докази узгоджуються з іншими наведеними письмовими і речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому суд першої інстанції обґрунтовано не знайшов підстав ставити їх під сумнів. При перевірці матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного його вирішення. Проявів упередженості щодо ОСОБА_6 , під час судового розгляду, не встановлено.

Судом дослідженні усі обставини, з'ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи.

Ці та інші наведені у вироку докази переконливо свідчать про доведеність винуватості ОСОБА_6 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбою) і його дії судом вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не залякував малолітніх потерпілих ножем, оскільки такі доводи, крім потерпілих, спростував очевидець події - свідок ОСОБА_13 , який, у своїх показаннях, детально розповів, при яких обставинах обвинувачений схопив дітей за шию, як він, викрутивши його руку, витрусив ніж на землю, як обвинувачений дістав з кишені мобільні телефони дітей і намагався втекти, та як його затримали і викликали поліцію.

Твердження апеляційної скарги про непричетність ОСОБА_6 до інкримінованого злочину, колегія суддів розцінює критично, так як достовірно встановлено, що з метою подолання опору потерпілих, обвинувачений одночасно здушив за шиї обох малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і пред`явив вимогу передати наявні у них мобільні телефони. Сторона захисту не спростувала доказів прокурора, а обвинувачений не зміг логічно заперечити, інкриміновані йому дії.

Посилання ОСОБА_6 на те, що неповнолітній свідок ОСОБА_20 , в судовому засіданні, підтвердив, що ніяких протиправних дій відносно потерпілих не вчиняв, є надуманими, оскільки даний свідок не був очевидцем початку вказаної події злочину, а бачив потерпілих, коли до них вже підійшов свідок ОСОБА_16 , який затримував обвинуваченого за допомогою перехожих.

Працівники поліції, також, не були очевидцями події і не зможуть підтвердити версію ОСОБА_6 про непричетність до цього злочину, на що є посилання в апеляційній скарзі.

Суд переконливо вмотивував свої висновки, що свідчення обвинуваченого не спростовують обставин, установлених за результатами судового розгляду.

Зокрема, за результатами судового розгляду, шляхом співставлення показань потерпілих, свідків, письмових доказів, відтворено хронологію розвитку подій вчинення цього злочину.

Висновки суду щодо оцінки доказів винуватості обвинуваченого, на що є посилання в апеляційній скарзі, належним чином обґрунтовані та вмотивовані, а вирок суду відповідає вимогам статей 370, 374 КПК України.

Оцінку доказам, у тому числі їх допустимості, суд, у відповідності до положень ст.89 КПК України, надає в нарадчій кімнаті, під час ухвалення судового рішення, що і було зроблено, так як вирок суду містить докладні мотиви прийнятого рішення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Вказаних вимог закону місцевим судом дотримано, надано обґрунтовану оцінку як кожному окремо взятому доказу, так і доказовій базі в цілому.

Всупереч твердженням апелянта, фактичні дані, які покладено в основу вироку та на яких ґрунтується обвинувачення отримані в порядку, визначеному КПК, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст.84 КПК є доказами у кримінальному провадженні. Переконливих аргументів, які б свідчили про протилежне, та про істотне порушення судом приписів ст.94 цього Кодексу стороною захисту не наведено.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи обвинуваченого, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому колегія суддів виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

На думку колегії суддів, у цьому провадженні надані відповіді на всі вагомі аргумент, поданої апеляційної скарги.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують його.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до усталеної практики призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.

Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції наведених вимог закону дотримався.

Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, на певний строк, судом враховані фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховано, що за місцем проживання ОСОБА_6 характеризується посередньо, спиртними напоями не зловживає, скарг на його поведінку від сусідів не надходило, до адміністративної відповідальності за останній рік він не притягався. Згідно повідомлень головних лікарів Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру та Хмельницького обласного наркологічного диспансеру, ОСОБА_6 у вказаних закладах у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисний, тяжкий корисливий злочин, поєднаний з насильством, маючи не погашену судимість за вчинення тяжких корисливих злочинів, у стані алкогольного сп`яніння, відносно малолітніх осіб.

В якості обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд підставно визнав рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо малолітніх та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом першої інстанції та колегією суддів не встановлено.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про неврахування місцевим судом того, що він є соціально адаптованою людиною, має постійне місце проживання та прописку, був працевлаштованим, одружений, на утриманні має неповнолітнього сина та батька-інваліда 2 групи, не є визначальними та відхиляються, з огляду на тяжкість вчиненого ним злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, який він вчинив, маючи не погашену судимість за вчинення тяжких корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, продовжив злочинну діяльність, що свідчить про його суспільну небезпеку та схильність до вчинення злочинів, а зазначені пом`якшуючі обставини не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням його особи.

Таким чином, місцевий суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, у виді позбавлення волі, ближче до максимальної межі санкції ч.1 ст.187 КК України, дотримався вимог статей 65 - 67 цього Кодексу.

Відтак, призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які тягнуть за собою безумовне скасування чи зміну вироку колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2023 року щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 187 КК України ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2