Справа №295/8305/23
УХВАЛА

Іменем України

28.06.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі власника майна ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000613 від 01.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із указаним клопотанням, в обґрунтування вимог за яким зазначає, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000613 від 01.06.2023 року за ч. 1 ст. 286 КК України. За словами заявника, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.06.2023 року накладено арешт на належний їй транспортний засіб - автомобіль марки Nissan Juke, р.н. НОМЕР_1 , який був учасником ДТП, що мала місце у м. Бердичів. ОСОБА_3 вказує, що 21.06.2023 року на території Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області експертом Житомирського НДЕКЦ було проведено експертизу технічного стану транспортного засобу, під час якого зафіксовано необхідну слідову інформацію, що зберіглась на ньому за результатами ДТП. Таким чином, на переконання заявника, органом досудового розслідування досягнуто мети накладення арешту, а тому на даний час необхідності у обмеженні конституційного права на володіння та користування належним їй автомобілем немає. Враховуючи займану посаду, наявність на утриманні малолітньої дитини, у заявника є постійна необхідність у використанні належного транспортного засобу, відсутність якого у користуванні значно ускладнює побутове життя.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.06.2023 року у справі №295/7020/23, та повернути вилучений під час проведення огляду автомобіль марки Nissan Juke, р.н. НОМЕР_1 .

Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити. Суду пояснила, що у даному заході забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки експертиза технічного стану транспортного засобу проведена. До того ж автомобіль перебуває на відкритій ділянці місцевості та піддається впливу погодних явищ. Додала, що підтримує зв`язок з потерпілою і остання претензій не має. Обставин, які свідчать про необхідність заборони або обмеження користування, розпорядження майном, не встановлено. За словами заявника, в її діях не вбачаються ознаки порушення ПДР, кримінальному провадженню вона жодним чином не перешкоджає, не є підозрюваною та на даний час транспортний засіб не може бути речовим доказом.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що в ході огляду місця події зафіксовані механічні пошкодження на транспортному засобі, автомобіль визнано речовим доказом і ухвалою слідчого судді на нього накладено арешт. Постановою від 09.06.2023 року була призначена експертиза технічного стану транспортного засобу, а 13.06.2023 року - призначена судова транспортно-трасологічна експертиза, проведення якої доручено Житомирському НДЕКЦ. Факт ДТП підтвердила потерпіла, ступінь тяжкості отриманих нею тілесних ушкоджень на даний час встановлюється. На думку слідчого, на даний час звернення із указаним клопотанням є передчасним.

Заслухавши пояснення власника майна та слідчого, вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вбачається, що в рамках кримінального провадження №0000613 від 01.06.2023 року слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_5 06.06.2023 у справі №295/7020/23 постановлено ухвалу, якою накладено арешт на автомобіль марки «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (ідентифікаційний номер ТЗ НОМЕР_2 ), білого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , а також тимчасово позбавлено власника і третіх осіб права відчуження, розпорядження і користування ним.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Підставою для накладення арешту на автомобіль слідчим суддею у справі №295/7020/23 визначено те, що вказаний транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою збереження такого доказу виникла необхідність у застосуванні даного заходів забезпечення кримінального провадження.

У свою чергу за змістом ст. 98, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи лише за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто належить до матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льоннрот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК України).

На переконання слідчого судді, як в ході розгляду клопотання про арешт майна у справі №295/7020/23, так і під час розгляду клопотання про скасування арешту майна стороною обвинувачення було доведено можливість використання транспортного засобу як доказу у кримінальному провадженні, так як з огляду на правову кваліфікацію кримінального правопорушення та встановлені в ході розгляду клопотання обставини, автомобіль є безпосереднім знаряддям кримінального правопорушення.

Заслухавши думку учасників провадження, оцінивши наявні у матеріалах клопотання та оглянуті в судовому засіданні документи, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав на даному етапі досудового розслідування скасовувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.06.2023 року, оскільки слідство у кримінальному провадженні триває, призначені експертиза технічного стану транспортного засобу та судова транспортно-трасологічна експертиза, беззаперечних доказів зникнення потреби у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження в ході розгляду клопотання встановлено не було. На переконання слідчого судді, наразі потреби досудового розслідування виправдовують відповідний ступінь втручання у право власності особи на майно.

З огляду на викладене, враховуючи завдання кримінального провадження та мету арешту майна, керуючись ст.ст. 2, 16, 22, 98, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя