Справа № 511/3300/13-к
Провадження № 1-кп/496/61/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі суду присяжних:

професійних суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю секретарів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

прокурорів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

захисників ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25

законного представника обвинуваченої ОСОБА_26 ОСОБА_2

обвинувачених ОСОБА_26 , ОСОБА_27

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження № 0001208 за обвинуваченням

ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Градениці Біляївського району Одеської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, не працюючої, має на утриманні неповнолітню дитину, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гаївка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого п.2, п.12 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30.07.2013 року близько 21:00 год обвинувачений ОСОБА_27 та неповнолітня обвинувачена ОСОБА_26 здійснювали статевий акт у лісосмузі, яка знаходиться вздовж АДРЕСА_3 . В цей час поряд з лісосмугою проходила неповнолітня дитина ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка стала очевидцем зазначених обставин. Побоюючись, що ОСОБА_28 про побачене розповість своєму брату ОСОБА_29 , який співмешкав з ОСОБА_26 і мав намір одружитись з останньою, а саме те, що неповнолітня дитина ОСОБА_28 розповість про інтимний зв`язок ОСОБА_26 з ОСОБА_27 , у останніх виник умисел на вбивство малолітньої ОСОБА_28 . З цією метою, 30.07.2013 року приблизно о 21:05 год, знаходячись в лісосмузі, яка розташована вздовж вул. Миру в с. Новоконстянтинівка Роздільнянського району Одеської області, поблизу електричної опори № 48 ОСОБА_26 вступила в злочинну змову з ОСОБА_27 та покликала ОСОБА_28 , а коли остання підійшла до них, ОСОБА_27 навмисно, з метою позбавлення життя став утримувати ОСОБА_28 , а ОСОБА_26 дротом стала здавлювати шию ОСОБА_28 з метою настання її смерті. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_27 та ОСОБА_26 спричинили малолітній ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тілесні ушкодження, а саме: косоперечну странгуляційну борозду, наявну в середній третині шиї на передній і лівій бокових поверхнях. Ця травма має ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя (згідно з пунктами 2.1.2 і 2.1.3 «у» Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень). Судячи по характеру, ширині странгуляційної борозни не виключається, що вона спричинена жорсткою петлею, можливо дротом, складеним вдвоє. Смерть ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходиться в прямому причинному зв`язку з завданими їй тілесними ушкодженнями і настала 07.08.2013 року від постгіпоксичної енецефалопатії внаслідок механічної асфіксії в результаті удушення петлею. Крім пошкоджень, обумовленних здавлюванням шиї петлею (странгуляційна борозда) у ОСОБА_28 було виявлено подряпини, садна обличчя, кінцівок, тулубу в кількості не менше 11 штук, синець лівого плеча, які спричинені тупими предметами. 5 саден тулуба і правого коліна під товстими коричневими корками також виникли від дії тупих предметів, не менш ніж за 7 днів до смерті.

Обвинувачена ОСОБА_26 в судовому засіданні свою вину у інкримінованому їй злочині не визнала, при цьому пояснила, що вона співмешкала з ОСОБА_30 за адресою: АДРЕСА_3 . 30.07.2013 року ОСОБА_31 поїхав на роботу, а вона з ОСОБА_32 пішла пасти корів. Ввечері вона пішла додому, де були ОСОБА_33 та її малолітні діти, а тим часом ОСОБА_34 повела далі корів у село. Того вечора, 30.07.2013 року приблизно о 21:00 год розпочалися пошуки ОСОБА_34 , оскільки остання додому не повернулася. Згодом всі повернулися додому та повідомили, що знайшли у лісосмузі ОСОБА_34 непритомну. Також ОСОБА_26 пояснила, що її затримали в ніч з 31 липня на 01 серпня 2013 року, вона була допитана, винною себе не визнавала, слідчий експеримент з нею проведений не був. ОСОБА_27 вона раніше не знала, ніколи не бачила, перший раз його побачила 01.08.2013 року у відділі поліції, після затримання. Також зазначила, що 31.07.2013 року біля 23:00 год її знайома ОСОБА_35 в її присутності дзвонила ОСОБА_27 та запитала його, де він був 30.07.2013 року та чи був він в с. Новокостянтинівка Роздільнянського району Одеської області, на що ОСОБА_27 відповів, що він дійсно був в с. Новокостянтинівка Роздільнянського району Одеської області, в свою чергу, ОСОБА_35 його запитала, чому він в гості не зайшов, а ОСОБА_27 їй сказав, що дуже поспішав. Вказала, що зізналася у вчиненні умисного вбивства разом з ОСОБА_27 під примусом.

Обвинувачений ОСОБА_36 в судовому засіданні вину у інкримінованому йому злочині не визнав та пояснив, що з ОСОБА_26 раніше знайомий не був, побачив її вперше 01.08.2013 року після затримання, в поліції. День 30.07.2013 року де знаходився і чим займався, він не пам`ятає. Потім пояснив, що в цей день перебував у свідка ОСОБА_37 , допомагав йому, після того, як вони закінчили роботу, вживали алкогольні напої разом з ОСОБА_38 , після чого в вечірній час він пішов додому. В с. Новокостянтинівка Роздільнянського району Одеської області в той день не був. В ніч з 31.07.2013 року на 01.08.2013 року він був затриманий працівниками поліції та доставлений до відділу поліції Роздільнянського району Одеської області. Під психологічним тиском він дав показання про те, що він був свідком умисного вбивства ОСОБА_39 .

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченими в обсязі пред`явленому їм обвинувачення, вина ОСОБА_26 та ОСОБА_27 у вчиненні інкримінованого їм діяння повністю доведена у судовому засіданні і підтверджується наступними доказами:

-показаннями допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_40 , яка пояснила, що її старший син ОСОБА_29 познайомився з ОСОБА_26 та мав намір одружитися з нею. Вони проживали разом однією сім`єю по АДРЕСА_3 . Син ОСОБА_29 поїхав на підробітки, а ОСОБА_26 залишилася проживати у їх будинку. Спочатку все було добре, але з часом ОСОБА_26 нервувала, психувала, а також була ситуація, коли остання їй розповіла, що зателефонувала своєму колишньому хлопцю та розповіла, що виходить заміж, в результаті чого цей хлопець начебто порізав собі вени. 30.07.2013 року ОСОБА_26 з її донькою ОСОБА_41 погнали пасти корів, але ввечері ОСОБА_26 повернулася додому одна, на що вона в неї запитала, чи не посварилися вони, ОСОБА_26 сказала, що ні. При цьому, коли вона їхала продавати молоко, вирішила поїхати на зустріч доньці, але вона останню не зустріла. Коли їхала, чула шорох в кущах. Потім вона повернулася додому, ОСОБА_42 не було, вона попросила сусідських хлопців допомогти шукати ОСОБА_43 . Під час пошуків, біля лісосмуги, вони почули стогін, на який прийшли і побачили непритомну ОСОБА_44 , вона стогнала, спочатку подумали, що ОСОБА_45 зґвалтували, оскільки остання була без трусиків та з роту у неї текла кров, на шиї була широка полоса, після чого ОСОБА_43 відвезли до лікарні, де з`ясували, що зґвалтування не було. По приїзду поліції, на місці події вони знайшли чоловічий капець 42 розміру та трусики. Наступного дня поліцейський у присутності ОСОБА_26 сказав, що ОСОБА_46 прийшла до тями та розповіла все, що сталося, на що ОСОБА_26 розплакалася і розповіла, як все було і дала адресу ОСОБА_27 . Згодом, коли були перші судові засідання у Роздільнянському районному суду Одеської області, у її присутності мати ОСОБА_26 ОСОБА_47 твердила останній, щоб вона вину у вчиненні злочину не визнавала, тоді як ОСОБА_27 розповів всі події у деталях і як все відбувалося, а саме: ОСОБА_26 запропонувала йому вступити в статеві стосунки, але ОСОБА_46 їх побачила і сказала, що розповість брату ОСОБА_29 , в результаті чого вони вирішили ОСОБА_43 задушити. Також вказала, що того дня ОСОБА_26 з кимось розмовляла по телефону, при цьому вилізла на дерево, оскільки був поганий зв`язок мережі «Київстар». ОСОБА_26 розповідала, що вона раніше зустрічалася з хлопцем на ім`я ОСОБА_48 . Зазначила також, що ОСОБА_26 при її допиті працівниками поліції детально розповіла, в яких трусах була ОСОБА_46 , але ОСОБА_26 не могла знати, в якій білизні була ОСОБА_46 , оскільки вони проживали в різних кімнатах. Також зазначила, що ОСОБА_26 в ході допиту пояснювала, що мила ввечері маленьких дітей ОСОБА_49 та ОСОБА_50 перед сном, але як виявилося, вона цього не зробила. Після перерви потерпіла ОСОБА_40 мати загиблої ОСОБА_34 в судове засідання не з`явилася, в матеріалах кримінального провадження міститься заява про розгляд справи без її участі. Зі слів свідків мешканців села Новокостянтинівка, потерпіла померла, але відомості про це в матеріалах справи відсутні;

- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_51 , який пояснив, що він є рідним братом померлої ОСОБА_28 , його сестра ОСОБА_52 та ОСОБА_26 30.07.2013 року разом пасли корів на полі, вдень вони прийшли додому, знаходячись вдома ОСОБА_26 розмовляла по телефону, а потім вона забігла до хати та сказала, що розбила свій телефон. Потім, ввечері 30.07.2013 року він знаходився вдома, як раптово додому прибігла мати - ОСОБА_40 та сказала, що ОСОБА_42 немає і вони почали пошуки останньої. Біля лісосмуги почули стогін, виявилося, що стогнала ОСОБА_46 , вона була непритомна, без нижньої білизни, на шиї були сліди від удавлення. ОСОБА_27 він раніше ніколи не бачив. Крім того, вказав, що ОСОБА_26 в ході допиту пояснювала, що мила ввечері маленьких дітей ОСОБА_49 та ОСОБА_50 перед сном, але як виявилося, вона цього не зробила;

-показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_53 , який пояснив, що він був запрошений працівниками поліції в якості понятого для участі у слідчому експерименті з обвинуваченим ОСОБА_27 , який розповідав, що 30.07.2013 року, між ним і ОСОБА_26 відбувався статевий акт, як зненацька дівчинка ОСОБА_34 побачила їх у кущах, в свою чергу, вони її також помітили, і вирішили, що ОСОБА_34 всім розповість про побачене, і задля того, щоб ОСОБА_34 нікому не розповіла, вирішили її налякати, але перестаралися. Під час проведення слідчого експерименту скарг чи заяв від ОСОБА_27 не надходило, тиск до нього не застосовувався, вся подія фіксувалося на фото/відео;

-показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_54 (батько загиблої ОСОБА_28 ), який пояснив, що 30.07.2013 року він був на роботі, коли приїхав додому, то вдома були сини та дружина, ОСОБА_26 також була вдома. ОСОБА_52 разом з ОСОБА_26 того дня пасли корів, ОСОБА_46 пішла розвести корів по селу, а ОСОБА_26 прийшла додому. ОСОБА_55 довго не поверталася додому, розпочалися її пошуки. Згодом, він разом з сином - ОСОБА_51 знайшли ОСОБА_44 , приблизно у 200 м від дому, на шиї були сліди від мотузки, інших слідів на тілі він не бачив, її відвезли в лікарню у м. Роздільна Одеської області, потім у зв`язку з тяжким станом вона була доставлена до лікарні у м. Одеса, де померла;

-показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_56 , який пояснив, що у 2013 році проживав по сусідству з сім`єю ОСОБА_57 . 30.07.2013 року в вечірній час він почув галас на вулиці, шукали ОСОБА_28 , яка не прийшла додому. Він також приєднався до пошуків. Згодом, під час пошуків вони почули стогін у лісосмузі, де побачили ОСОБА_43 , яка ледве дихала та стогнала, вони повезли її до лікарні, на шиї у ОСОБА_42 були сліди удушення. Також вказав, що корів у селі випасають за його пасікою, там раніше були хати, а зараз ростуть кущі, з цих кущів він чув, як у вечірній час в цей же день чоловічий голос називав ім`я ОСОБА_42 та нецензурну лайку. Також зазначив, що був понятим при проведенні огляді місці події;

-показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_58 , який пояснив, що 30.07.2013 року він та його друзі сиділи на лавці та пили каву, біля будинку ОСОБА_57 за адресою: АДРЕСА_3 . Коли повернулася ОСОБА_40 , то повідомила, що ОСОБА_46 пропала і почала панікувати через це, і вони відразу почали її шукати. ОСОБА_28 знайшли і відвезли до лікарні у м. Роздільна Одеської області. Під час пошуків ОСОБА_42 він ОСОБА_26 не бачив;

- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_29 , який пояснив, що він рідний брат ОСОБА_28 . З ОСОБА_26 познайомився у ОСОБА_59 , до якої вона приїхала в гості. Згодом, вони почали зустрічатися, а потім він запропонував ОСОБА_26 проживати разом. Коли ОСОБА_26 стала проживати у них вдома, то їй періодично дзвонив хлопець на ім`я ОСОБА_48 , зі слів ОСОБА_26 , вона не бажала з ним спілкуватися. Якось він приїхав з роботи, і в телефоні ОСОБА_26 побачив пропущені телефонні дзвінки. Потім йому телефонували та погрожували, це був ОСОБА_27 , який казав, щоб він розійшовся з ОСОБА_26 , на що він сказав, що остання буде з тим, з ким вона хоче та вимкнув телефон. 30.07.2013 року, ввечері, він зателефонував ОСОБА_26 , вона з ОСОБА_60 пасла корів, ОСОБА_26 підняла слухавку і під час їх розмови він почув сміх ОСОБА_42 , потім почув як ОСОБА_46 сказала: «Аня, женіх прийшов». Пізніше він зателефонував ОСОБА_26 , вона відповіла на дзвінок, було чутно, що вона була схвильована та сказала, що купає дітей. ОСОБА_27 він раніше не бачив, побачив його перший раз в суді;

- показаннями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_59 , яка пояснила, що вона знайома з ОСОБА_26 зі школи, вони навчалися разом у школі-інтернаті, жили в одній кімнаті. ОСОБА_26 схильна до брехні, у неї траплялися нервові зриви, вона могла навіть і вчиняти фізичні розправи. Після випускного, через деякий час до неї приїхала ОСОБА_26 та познайомилась з її кумом ОСОБА_61 , вони почали зустрічатись, але вона її відмовляла. ОСОБА_26 переїхала жити до ОСОБА_29 . На наступний день після того, як знайшли ОСОБА_43 , ОСОБА_26 приїхала до неї додому та сказала, що сталася біда з ОСОБА_62 , її розповідь про ті події було важко зрозуміти, вона була дуже знервована. Було видно, що ОСОБА_26 щось накоїла, остання розповідала, що знайшли ОСОБА_43 в лісосмузі. На наступний день вона була вдома у ОСОБА_40 , поліцейські взяли у неї телефон, щоб зателефонувати ОСОБА_27 , оскільки з телефона ОСОБА_26 він не відповідав на дзвінки, а з її номеру ОСОБА_27 взяв слухавку. З ОСОБА_27 розмовляв працівник поліції, запитав, чи був ОСОБА_27 30.07.2013 року в с. Новокостянтинівка, в телефоні динамік працював гучно і вона почула, як ОСОБА_27 відповідав на питання працівника поліції- "так, я там був". Також вказала, що їй погрожувала мати ОСОБА_26 , обзивала її та просила щоб вона забрала свою заяву з поліції, та вважала її винною у всьому. Крім того, їй погрожували односельчани, через це їй прийшлось переїхати. Односельчани звинувачували її в тому, що вона привезла ОСОБА_26 до села і познайомила з ОСОБА_61 ;

-показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_63 (захисник обвинуваченого ОСОБА_27 на стадії досудового розслідування), який пояснив, що ОСОБА_27 скаржився на працівників поліції, які приїхали до нього додому, забрали його та відвезли до Роздільнянського відділу поліції, де змушували його визнати вину в умисному вбивстві дівчинки. З цього приводу він ніяких заходів не вживав, так як ОСОБА_27 не міг назвати дані цих працівників поліції. Також вказав, що ОСОБА_27 йому розповідав, що був присутній під час вбивства ОСОБА_28 , але останній насильницьких дій щодо неї не вчиняв, все це робила ОСОБА_26 , вона душила ОСОБА_28 . Зазначив, що при ньому працівники поліції ОСОБА_27 не погрожували, а також те, що ОСОБА_27 йому не говорив, що його примушували щось конкретне говорити. Перед слідчим експериментом від ОСОБА_27 скарг не було. Дії насильницького характеру до ОСОБА_27 не застосовувалися;

-протоколом огляду місця події від 30.07.2013 року з фото-таблицею до нього, відповідно до якого огляд проводився в приміщенні Роздільнянської центральної районної лікарні за адресою: вул. Леніна, 1 м. Роздільна, на 5 поверсі, в коридорі біля відділення інтенсивної терапії, де на підлозі біля дверей знаходився поліетиленовий пакет, в якому знаходилися речі ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: спідниця чорного кольору та майка білого кольору (т. 1 а.с. 167-170);

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 08.08.2013 року та фото-таблицею до протоколу пред`явлення речей до впізнання (т.1 а.с. 180-182), відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_27 в присутності понятих серед пред`явлених капців впізнав належний йому капець під № 1, який він 30.07.2013 року біля 21:00 год загубив у лісосмузі, що знаходиться по вул. Миру в с. Новоконстянтинівка Роздільнянського району Одеської області;

-протоколом огляду місця події від 31.07.2013 року з фото-таблицею до нього, під час якого оглянута територія поблизу дороги, яка веде в с. Новокостянтинівка, на відстані 10 м від дороги розташована лісосмуга з насадженнями кущів та дерев, орієнтир - електричний стовп № 48, на відстані 8 м від стовпа розташована лісосмуга в глибині якої, приблизно 5 м, був виявлений чоловічий капець фірми Адідас, синього кольору, 42 розміру. Праворуч від капця по другу сторону лісосмуги було знайдено місце біля горіхового куща, де була прим`ята трава площею приблизно 1 м ? 1, 7 м, від вказаного місця, у напрямку вул. Миру через лісосмугу на відстані 25 м 30 м був виявлений жіночий капець, зеленого кольору, 37/38 розміру, який належав потерпілій ОСОБА_28 . В західному напрямку від ЛЕП № 48 у 50 м, у кущах лісосмуги, у траві виявлена пляшка з водою. На відстані 5 м від пляшки у південному напрямку виявлені труси рожевого кольору із зображенням квітів, на відстані 4 м від місця розташування трусів у південному напрямку була виявлена алюмінієва проволока, довжиною 1 м. На відстані 50 м в південному напрямку від місця розташування алюмінієвої проволоки було виявлено у гілках мотузку «шпагат», довжиною 1,8 м (т. 1 а.с. 183-190). Даною слідчою дією достовірно встановлено, що ОСОБА_28 була позбавлена життя неподалік від її будинку в с. Новокостянтинівка, Роздільнянського району Одеської області, та на місці вчинення кримінального правопорушення залишились її особисті речі, які були вилучені правоохоронними органами з місця події. При цьому трусики та взуття потерпілої ОСОБА_28 на місці вчинення кримінального правопорушення були знайдені в різних місцях на відстані між собою біля 25-30 м, що свідчить про те, що можливо змінювалось місце знаходження тіла померлої після злочину;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.08.2013 року та фото-таблицею до нього, за участю обвинуваченої ОСОБА_26 , яка в присутності понятих, захисника дала пояснення та показала, що 30.07.2013 року після 15:00 год вона з ОСОБА_28 пішли пасти корів на полі біля с. Новоконстянтинівка Роздільнянського району Одеської області, до 20:00 год, а потім вони погнали корів до села. Коли вона догнала їхню корову додому та загнала її на подвір`я, всі родичі ОСОБА_64 зайшли у будинок, а вона тим часом пішла у літній душ. В цей час на її мобільний телефон зателефонував хлопець на ім`я ОСОБА_48 та запропонував зустрітися у лісосмузі по вул. Миру в с. Новоконстянтинівка Роздільнянського району Одеської області, на що вона погодилася. Далі, вона прийшла до лісосмуги, яка знаходилася в кінці вул. Миру в с. Новоконстянтинівка Роздільнянського району Одеської області, там знаходився ОСОБА_27 , вона підійшла до нього, а він її повів у середину лісосмуги, де став її питати, що якщо вона буде далі жити у ОСОБА_64 , то він вб`є або її або ОСОБА_65 . Далі, ОСОБА_27 запропонував здійснити з нею статевий акт, на що вона погодилася, так як вона його боялася, але статевий акт не стався, оскільки до них прийшла ОСОБА_66 . ОСОБА_27 піднявся з неї та одягнув шорти, а в цей час ОСОБА_46 від них находилася на відстані 2 м. Потім ОСОБА_28 сказала, що все нею побачене воно розповість брату ОСОБА_29 , тоді ОСОБА_27 підійшов до ОСОБА_28 ззаду, лівою рукою заплющив останній очі та закрив рота. Далі, ОСОБА_27 правою рукою дістав з правого карману шортів дріт та дав його їй, сказав при цьому, щоб вона душила ОСОБА_67 дротом. Далі, вона обома руками підійшовши до ОСОБА_68 спереду, просунула дріт за шию та почала розводити руки в сторони, здавлюючи шию ОСОБА_42 , а ОСОБА_27 обома руками держав ОСОБА_43 , закриваючи лівою рукою останній очі, а правою рукою рота. Коли ОСОБА_66 впала на землю, то вона з ОСОБА_27 злякалися та втекли (т. 1 а.с. 196-203). Протокол вказаного проведення слідчого експерименту був прочитаний та підписаний ОСОБА_69 без заперечень та зауважень в присутності захисника ОСОБА_22 та законного представника неповнолітньої ОСОБА_2 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.08.2013 року та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом до нього, за участю ОСОБА_27 , який в присутності понятих, захисника, дав пояснення та показав, що 30.07.2013 року біля 15:00 год він зателефонував ОСОБА_26 та запропонував зустрітися в с. Новоконстянтинівка Роздільнянського району Одеської області, за крайнім домом. Далі, він взяв велосипед у друга та поїхав у с. Новоконстянтинівка Роздільнянського району Одеської області. По приїзду у вказане село, він залишив велосипед внизу, а в гору пішов пішки, на місці, де вони домовилася зустрітися, він чекав ОСОБА_26 . Після того, як ОСОБА_26 прийшла, вони, як завжди, обнялися, поцілувалися та спустилися до низу у лісосмугу, де у них відбулися статеві відносини. Далі, ОСОБА_26 сказала йому почекати та вийшла до лісосмуги, де покликала дівчинку. Коли ОСОБА_26 покликала дівчинку, то він почув, що дівчинка кричить, коли він вийшов, то ОСОБА_26 її душила позаду, закинувши дівчинці дріт на шию, а потім потягнула дріт в різні сторони, приблизно душила її біля 1 хвилини, на що він запитав ОСОБА_26 , навіщо вона це робить, потім він почув жіночий голос, який вигукував « ОСОБА_46 », злякався та втік. Він знаходився від них на відстані біля 2 м (т. 1 а.с. 204-207);

-актом № 136 КУ «Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1» комісійної стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 08.10.2013 року, відповідно до висновку якої ОСОБА_27 яким-небудь психічним захворюванням чи хворобливим розладом не страждав і не страждає по теперішній час, може усвідомлювати свої дії і керувати ними. На час, що стосується вчинення інкримінованого йому правопорушення, ОСОБА_27 не страждав хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим болючим психічним розладом та міг повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними. За своїм психічним станом може постати перед слідством і судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 1 а.с. 222-228);

-актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 2689 від 08.08.2013 року, відповідно до висновку якого: 1) за клінічними даними ОСОБА_28 потрапила у Роздільнянську центральну районну лікарню 30.07.2013 року, переведена до Одеської обласної дитячої клінічної лікарні 31.07.2013 року непритомна, судоми, дихання - ШВЛ (штучна вентиляція легень) через інтубаційну трубку. Не приходячи до тями, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла. Смерть ОСОБА_28 наступила від постгіпоксичної енцефалопатії в результаті механічної асфіксії внаслідок задушення петлею. На це вказує характерна ознака даного виду смерті, а саме: наявності в середній третині шиї на передній і лівій бічній поверхні її фрагмента косопоперечної странгуляційної борозни. 2) при дослідженні трупа ОСОБА_28 , крім ушкоджень, зумовлених удавленням шиї петлею (странгуляційна борозна) було виявлено подряпини, садна обличчя, кінцівок, тулуба; синці лівого плеча, які заподіяні тупими предметами за 2-4 дні до смерті та відношення до неї не мають. Водночас садна тулуба правого коліна під товстими коричневими кірками також виникли від дії тупих предметів, не менше ніж за 7 днів до смерті та відношення до смерті також не мають (т. 1 а.с.229-232).

-актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 439 від 14.08.2013 року та фото-таблицею до нього, відповідно до висновку якого на підставі проведеного дослідження під`язичної кістки та хрящів гортані ОСОБА_28 , 2002 року народження, виявлено наступне: садна на клапті шкіри шиї є фрагментом странгуляційної борозни, яка могла утворитися від дії травмуючого предмета довгастої форми. Початкові морфологічні ознаки пошкодження втрачені через репаративні процеси. Під`язикова кістка, щитовидний та перстнеподібний хрящі травматично не змінені та зберігають звичайну анатомічну будову. На одному з кілець трахеї є дефект хрящової тканини, утворений при медичному втручанні, пов`язаному з введенням трахеотомічної трубки (т. 1 а.с. 233-237);

-висновком експерта № 167-2689/13 р. від 12.09.2013 року на підставі даних судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_28 1 (1-4). За клінічними даними ОСОБА_28 поступила до Роздільнянської центральної районної лікарні 30.07.2013 року, переведена до Одеської обласної дитячої клінічної лікарні 31.07.2013 року непритомна, судоми, дихання - ШВЛ (штучна вентиляція легень) через інтубаційну трубку. Не приходячи до тями, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла. Смерть ОСОБА_28 наступила від постгіпоксичної енцефалопатії в результаті механічної асфіксії внаслідок задушення петлею. На це вказує характерна ознака даного виду смерті, а саме: наявність у середній третині шиї на передній і лівій бічній поверхні її фрагмента косопоперечної странгуляційної борозни. Ця травма має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (згідно з пунктами 2.1.2 та 2.1.3 "у" "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень"). При дослідженні трупа ОСОБА_28 , крім ушкоджень, зумовлених здавленням шиї петлею (странгуляційна борозна) було виявлено подряпини, садна обличчя, кінцівок, тулуба у кількості щонайменше 11 штук, синець лівого плеча, заподіяні тупими предметами за 2-4 дня до смерті, і ставлення до неї немає. При звичайному своєму перебігу ці пошкодження не супроводжуються розладом здоров`я і гояться до 6 днів, мають ознаки легких тілесних ушкоджень (згідно з пунктом 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень"). Разом з тим, 5 саден тулуба і правого коліна під товстими коричневими кірками, також виникли від дії тупих предметів, не менше ніж за 7 днів до смерті і відношення до смерті теж не мають. Ці пошкодження при звичайній своїй течії мають скороминущі незначні наслідки тривалістю не більше 6 днів і по цьому критерію мають ознаки легких тілесних ушкоджень (згідно з пунктом 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень"). 2 (5, 7, 8). Судячи з характеру, ширині странгуляційної борозни, то не виключено, що вона завдана жорсткою петлею, можливо дротом, складеним удвічі. Локалізація, характер і найбільша вираженість борозни на передній і лівій бічній поверхнях шиї дозволяють зробити висновок, що найбільш ймовірно, дитина знаходилася у вертикальному положенні, і нападник розташовувався позаду потерпілої, як показує підозрюваний ОСОБА_27 (т. 1 а.с. 238-241);

-висновком експерта № 2360/2689 від 08.08.2013 року, відповідно до якого судово-медичний експерт провів судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_28 , 2002 року народження, з метою підтвердження судово-медичного діагнозу: удавлення петлею. Постгіпоксична енцефалопатія. Двостороння осередкова пневмонія. Набряк легенів. Осередкові субарахноїдальні крововиливи. Гострі виразки шлунку. Висновок: субарахноїдальний крововилив головного мозку та крововилив язику з вираженою клітинною реакцією та проліферацією. Набряк мозку, периваскулярні мікрогеморагії в корі в глибині півкуль мозку. Набряк легень, осередкова зливна гнійна пневмонія, гострий лімфаденіт. Паренхіматозна дистрофія міокарда. Нерівномірне кровонаповнення органів. Атрофія тимусу внаслідок акцидентальної інволюції. М`яка странгуляційна борозна шкіри шиї зі слабкими морфологічними ознаками компресії (т. 2 а.с. 15);

-актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 728/2689 від 08.08.2013 року, згідно з яким кров трупа ОСОБА_28 , 2002 р., відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютинінами анти-В за системою АВ0 (т. 2 а.с. 16);

-протоколом огляду предмету від 09.08.2013 року, відповідно до якого оглянуто спідницю дівочу чорного кольору, з кружевом та блискавкою, майку білого кольору на передній частині якою малюнок кошеня, чоловічий гумовий капець чорного кольору 42 розміру, на зовнішній стороні якого є надпис «Адідас» блакитного кольору, жіночий гумовий капець 37/38 розміру зеленого кольору, труси дівочі рожевого кольору (т. 2 а.с. 23-24);

-актом № 125 КУ «Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1» комісійної стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 10.09.2013 року, відповідно до висновку якої неповнолітня ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент вчинення інкримінованого правопорушення не страждала хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим хворобливим психічним розладом, виявляла соціально-педагогічну занедбаність, що не позбавляло її здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Нині ОСОБА_26 не страждає на хронічне психічне захворювання, виявляє соціально-педагогічну занедбаність, за психічним станом може правильно сприймати факти, що мають значення у справі, давати пояснення, брати участь у слідстві та суді. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 2 а.с. 28-34);

- вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.04.2015 року, яким засуджено ОСОБА_70 за ст. 384 ч. 2 КК України, яким встановлено, що покази ОСОБА_70 про те, що він 30.07.2023 року о 21.00 год дзвонив ОСОБА_27 і запросив його до себе, щоб він допоміг налаштувати радіоприймач, перевірені шляхом дослідження телефонних з`єднань операторів мобільного зв`язку, якими користувались ОСОБА_27 ( НОМЕР_1 оператор МТС) та ОСОБА_70 ( НОМЕР_2 ) станом на 30.07.2013 року та встановлено, що вхідні та вихідні дзвінки вказаних номерів між собою з`єднань та нульових з`єднань не мали. Крім того встановлено, що ОСОБА_70 30.07.2013 року перебував з 07:41 год до 15:46 год на своєму робочому місці в ТОВ «Вітмарк України» в с. Степанівка, Роздільнянського району, 30.07.2013 року ОСОБА_27 не телефонував на мобільний телефон ОСОБА_70 , за місцем проживання останнього не приходив, радіоприймач не налаштовував. Обставини, встановлені вказаним вирок, спростовують алібі ОСОБА_27 (т. 4 а.с. 2-3).

За клопотанням обвинуваченого ОСОБА_27 у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_71 , який пояснив, що 30.07.2013 року ОСОБА_27 був у нього вдома, в с. Гаївка, допомагав йому, приблизно до 15-16 години, потім вони разом вживали алкогольні напої, годин до 19-20, після чого він пішов від нього.

За твердженням ОСОБА_27 вказаний свідок повинен був підтвердити його алібі, разом з цим, суд вважає, що алібі ОСОБА_27 не підтверджене, він пішов від свідка приблизно о 19-20 годині, відстань між селом, де проживає свідок і селом Новокостянтинівка, де сталося вбивство, приблизно 3 км, як пояснив свідок. За матеріалами кримінального провадження умисне вбивство ОСОБА_28 сталося приблизно до 21.00 год, тому ОСОБА_27 мав достатньо часу, щоб прибути в с. Новокостянтинівка.

Крім того, прокурором у судовому засіданні надано копію матеріалів кримінального провадження, яке було відкрите за заявою ОСОБА_27 від 08.08.2013 року за фактом нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_72 (статист при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_27 ). За результатами досудового розслідування винесено постанову про закриття кримінального провадження, оскільки ОСОБА_27 подано заяву про відмову від обвинувачення і відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_73 .

В матеріалах наданого кримінального провадження міститься акт судово-медичного обстеження № 240 від 08.08.2013 року, відповідно до якого у ОСОБА_27 станом на 08.08.2013 року не виявлено будь-яких видимих ознак тілесних ушкоджень (саден, синців, ран).

Наведене також спростовує доводи ОСОБА_27 про застосування до нього фізичного насильства, внаслідок чого він вимушений був обмовити ОСОБА_26 .

Доводи обвинуваченої ОСОБА_26 в тій частині, що в ході слідчого експерименту вона розповіла і показала, як було вчинене умисне вбивство ОСОБА_74 зі слів працівників поліції, бо їй пообіцяли після цього відпустити додому, суд до уваги не приймає. При цьому виходить з того, що як вбачається зі слідчого експерименту, ОСОБА_26 досить детально розповіла події того дня, і за яких обставин ОСОБА_52 була позбавлена життя. Так, свідок ОСОБА_31 підтвердив, що коли телефонував ОСОБА_26 , у слухавку почув слова « ОСОБА_75 , жених прийшов». Свідок ОСОБА_76 у судовому засіданні пояснив, що в ході слідчого експерименту ОСОБА_26 самостійно розповідала обставини умисного вбивства, тиску на неї не було. При цьому слідчий експеримент був проведений у присутності захисника та законного представника.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_27 в тій частині, що він розповів про обставини умисного вбивства ОСОБА_74 , яке вчинила ОСОБА_26 , під впливом працівників поліції, суд до уваги не приймає. Так, у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_76 , який пояснив, що ОСОБА_27 вільно, спокійно давав показання, при цьому повідомлені ним обставини вчиненого злочину узгоджувалися з обставинами, які зазначила ОСОБА_26 . Те, що з ОСОБА_26 він раніше знайомий не був, вперше побачив її у відділенні поліції спростовано протоколом слідчого експерименту з ОСОБА_26 , показами потерпілої ОСОБА_77 , яка пояснила, що ОСОБА_26 розповідала про те, що вона зустрічалася з хлопцем на ім`я ОСОБА_48 . Алібі ОСОБА_27 також у судовому засіданні не підтверджено. Крім того, свідок ОСОБА_31 у судовому засіданні пояснив, що йому на мобільний телефон дзвонили з погрозами, щоб він не зустрічався з ОСОБА_26 , на що він сказав, що остання буде з тим, з вона хоче та вимкнув телефон. Крім того, з відеозапису до протоколу слідчого експерименту вбачається, що ОСОБА_27 детально розповідає події того дня (що приїхав не велосипеді, залишив його внизу, а сам піднявся нагору; що побачивши ОСОБА_78 , вони як завжди обнялися і поцілувалися).

Оцінюючи суб`єктивну сторону суспільно-небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , суд виходить з наступного.

В ході судового розгляду суд дійшов висновку про наявність мотиву для скоєння злочину обвинуваченими. З боку ОСОБА_26 - побоювання викриття статевих стосунків, оскільки вона мала намір одружитися з ОСОБА_31 , а з боку ОСОБА_27 таке викриття могло потягнути за собою притягнення до кримінальної відповідальності за статеві стосунки з неповнолітньою особою ОСОБА_26 .

Таким чином, характер, послідовність дій ОСОБА_26 і ОСОБА_27 , їх поведінку до, під час і після вчинення злочину, локалізація тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_28 та механізм їх спричинення, знаряддя злочину, збігаються з ознаками складу злочину, передбаченого п.2, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України і свідчать про те, що ОСОБА_26 і ОСОБА_27 діяли з прямим умислом на позбавлення життя потерпілої.

Враховуючи спосіб заподіяння тілесних ушкоджень обвинуваченими ОСОБА_26 та ОСОБА_27 малолітній ОСОБА_28 удавлення шиї дротом, беручи до уваги той факт, що обвинувачені ОСОБА_27 , ОСОБА_26 не намагалися надати малолітній ОСОБА_28 медичної допомоги чи викликати фахівців для її надання, після, нібито, залякування, а залишили місце вчинення кримінального правопорушення, та оцінюючи зібрані докази в сукупності, суд вважає доведеним наявність у діях обвинувачених ОСОБА_27 , ОСОБА_26 умислу на умисне вбивство малолітньої ОСОБА_28 .

Згідно зі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, повно та неупереджено з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, дійшов висновку, що невизнання обвинуваченими ОСОБА_27 та ОСОБА_26 своєї вини в пред`явленому їм обвинуваченні суд розцінює як вибрану ними лінію свого захисту. Проте така позиція обвинувачених не знайшла свого підтвердження, оскільки судом встановлено, що обвинувачені позбавили життя ОСОБА_34 , при цьому ОСОБА_27 навмисно, з метою позбавлення життя став утримувати ОСОБА_28 , а ОСОБА_26 дротом стала здавлювати шию ОСОБА_28 з метою настання її смерті що в сукупності з показаннями свідків, протоколами слідчих дій, висновками експертів, дають обґрунтовані підставі суду вважати, що своїми умисними діями саме ОСОБА_26 і ОСОБА_27 вчинили кримінальне правопорушення.

Дії обвинувачених ОСОБА_26 та ОСОБА_27 суд кваліфікує за п.2, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті малолітньої дитини, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

З протоколу слідчого експерименту з обвинуваченою ОСОБА_26 (т.1 а.с. 196-203) була задіяна статист доросла жінка. При цьому умисне вбивство було скоєне відносно дівчинки 11 років. Як вбачається з висновку експерта № 167-2689/13 (т.1 а.с. 238-241), зріст ОСОБА_34 145 см. При цьому з фототаблиці до протоколу слідчого експерименту з ОСОБА_26 вбачається, що статист приблизно одного зросту з ОСОБА_26 . На думку суду, те, що у слідчому експерименті була задіяна доросла жінка, не впливає на висновок судово-медичного експерта, оскільки ОСОБА_26 був показаний механізм здавлювання шиї дівчинки дротом, а висновок експерта складений на підставі дослідження трупа ОСОБА_34 , а не протоколу слідчого експерименту.

Прокурором наданий протокол слідчого експерименту від 01.08.2013 року, за участю ОСОБА_27 в якості свідка, який в присутності понятих показав, що 30.07.2013 року він зустрівся з ОСОБА_26 в с. Новоконстянтинівка Роздільнянського району Одеської області, навпроти закинутої криниці між опорами ЛЕП № 40 та № 41, потім вони з ОСОБА_26 пішли в хащі, у лісосмугу по вул. Миру. Далі, дівчинка ( ОСОБА_28 ) йшла по дорозі та гнала корів, повернулася і стала навпроти них на дорозі. ОСОБА_26 вийшла з хащів, позвала ОСОБА_28 вниз, взяла дріт і почала душити останню, при цьому, ОСОБА_28 спочатку кричала, а потім впала, на що він вийшов з хащів і запитав у неї, навіщо вона це робить, а ОСОБА_26 відповіла, що так потрібно. Потім крикнула мама цієї дівчинки, і він почав тікати: спочатку побіг в сторону вул. Миру в с. Новоконстянтинівка Роздільнянського району Одеської області, потім побіг вибіг на трасу, тоді як ОСОБА_26 ще щось там робила, а саме: знімала з ОСОБА_28 труси, а потім також втекла. Далі, ОСОБА_27 уточнив місце, де був вчинений злочин, а саме уздовж лісосмуги біля опори ЛЕП № 48 в с. Новоконстянтинівка Роздільнянського району Одеської області. Також він коли тікав, то загубив свої капці: один десь в районі ЛЕП № 48, а другий біля велосипеду, який був ним залишений в кущах в районі опори ЛЕП № 41 (т. 1 а. с. 191-195).

Відповідно до ч.1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно п.1 ч.3 ст. 87 КПК України недопустимими є також докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, оскільки у протоколі слідчого експерименту від 01.08.2013 року зафіксовані показання ОСОБА_27 , надані ним в якості свідка, і в подальшому він набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, суд вважає, що вказаний протокол слідчого експерименту слід визнати недопустимим доказом.

Окрім вказаних вище доказів, прокурором в судовому засіданні надані також наступні докази:

- висновок експерта № 124д від 20.09.2013 року, відповідно до якого на поверхні пластикового стакана, вилученого при огляді місця події 31.07.2013 року по факту спроби вбивства ОСОБА_34 , слідів папілярних візерунків не виявлено. Відповісти на питання «Якщо є, то чи придатні вони для ідентифікації особи» не уявляється можливим, у зв`язку з відсутністю слідів папілярних візерунків. Відповісти на питання «Якщо придатні, то чи не залишені вони ОСОБА_26 та ОСОБА_27 » не уявляється можливим, в зв`язку з відсутністю папілярних візерунків (т.2 а.с. 3-14);

-акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 75/2689 від 08.08.2013 року та фото-таблицею до нього, згідно з яким у двох мазках і тампоні з вмістом піхви, у двох мазках і тампоні з вмістом ануса ОСОБА_28 , 2002 р., сперматозоїди не виявлені (т. 2 а.с. 17-18);

-висновок експерта № 672 від 20.09.2013 року, згідно якого на двох фрагментах мотузки, алюмінієвої проволоки, вилучених з місця події, кров, слина, потові виділення не виявлені (т.2 а.с. 20-22).

Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відомості, які містяться у вказаних висновках експертиз, не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Тому, враховуючи положення ст. 85 КПК України, суд визнає висновок експерта № 124д від 20.09.2013 року, акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 75/2689 від 08.08.2013 року, висновок експерта № 672 від 20.09.2013 року неналежними доказами.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості, суспільну небезпеку вчиненого злочину та особу обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачені ОСОБА_27 та ОСОБА_26 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, в результаті якого навмисно позбавлена життя малолітня дитина. Не дивлячись на неповнолітній вік обвинуваченої ОСОБА_26 , вона зіграла активну роль у позбавленні життя ОСОБА_28 . Наслідки цього злочину тяжкі і непоправимі для сім`ї ОСОБА_57 .

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_26 , згідно зі ст. 67 КК України, відсутні.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_26 , відповідно до ст. 66 КК України, є вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_27 , згідно зі ст. 67 КК України, відсутні.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_27 , відповідно до ст. 66 КК України, відсутні.

При цьому, суд не вбачає підстав для визнання обставиною, обтяжуючою покарання, що зазначена прокурором в обвинувальному акті (т. 1 а.с. 5), а саме вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, оскільки ця обставина є кваліфікуючою ознакою вчиненого обвинуваченими злочину, а тому не може враховуватись судом повторно як обтяжуюча обставина.

Відповідно до досудової доповіді, підготовленої Біляївським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області виправлення неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_26 не можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, оскільки виконання покарання у громаді неможливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Уповноважений орган з питань пробації вважає, що відносно ОСОБА_26 слід також застосувати соціально-виховні заходи, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (т. 1 а.с. 117-121).

Відповідно до п.5.1 Пекінських правил заходи впливу на неповнолітніх правопорушників мають ґрунтуватися на врахуванні не лише тяжкості правопорушення, а й особливостей їх особистості. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_26 виховувалась в багатодітній сім`ї, що підтверджується довідкою з місця проживання (т. 4 а.с. 6), сім`я проживає за рахунок випасу худоби та випадкових доходів, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов (т. 4 а.с. 8), з другого класу ОСОБА_26 навчалася в Лиманській школі - інтернаті, так як має мовні дефекти, характеристика із даного навчального закладу на обвинувачену позитивна (т. 4 а.с. 13).

Враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_26 , вона раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_79 , 2016 року народження, за місцем проживання характеризується посередньо, наявність обставини, що пом`якшує покарання вчинення злочину неповнолітнім та відсутність обтяжуючих обставин, тому суд вважає можливим призначити обвинуваченій мінімальне покарання, передбачене санкцією п.2, п.12 ч.2 ст. 115 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_27 , суд враховує ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_27 , він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, відсутність обставин, що обтяжують покарання, тому суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в нижніх межах санкції п.2, п.12 ч.2 ст. 115 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ст.124 КПК України суд стягує з обвинувачених на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 880,20 грн, по 440,10 грн з кожного (т. 2 а.с. 2).

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_27 , ОСОБА_26 слід обрати у виді тримання під вартою, взявши їх під варту в залі суду та утримувати в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_26 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого п.2, п.12 ч.2 ст.115 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Застосувати відносно засудженої ОСОБА_26 запобіжний захід у виді тримання під вартою і утримувати її в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили. Взяти ОСОБА_26 під варту в залі суду.

Строк відбування покарання відраховувати з 29.05.2023 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час її попереднього ув`язнення з 01.08.2013 року по 23.06.2015 року.

ОСОБА_27 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п.2, п. 12 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Застосувати відносно засудженого ОСОБА_27 запобіжний захід у виді тримання під вартою і утримувати його в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили. Взяти ОСОБА_27 під варту в залі суду.

Строк відбування покарання відраховувати з 29.05.2023 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 01.08.2013 року по 23.06.2015 року.

Стягнути із засуджених ОСОБА_26 , ОСОБА_27 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській області судові витрати по справі в сумі 440,10 грн, з кожного.

Речові докази по справі - пляшку з водою, два фрагменти синтетичної мотузки, алюмінієву проволоку, юбку дівочу чорного кольору з кружевом та блискавкою, майку білого кольору на передній частині якою малюнок кошеня, чоловічий гумовий капець чорного кольору 42 розміру, на зовнішній стороні якого є надпис «Адідас» блакитного кольору, жіночий гумовий капець 37/38 розміру зеленого кольору, труси дівочі рожевого кольору - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Біляївський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими з дня вручення вироку суду.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_80 ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5