В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді об"єднане кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода Закарпатської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

-30.01.2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. ст. 71,72, остаточно до трьох років шести місяців позбавлення волі, залишеним без змін згідно з ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18.04..2013 року;

- 27.12.2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 389 КК України, на підставі ст. 71 КК України, шляхом приєднання невідбутого покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 30.01.2013 року, остаточно до трьох років семи місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

20.10.2017 року близько 12 год. 30 ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території монастиря Чудотворної Маріоповчанської ікони Пресвятої Богородиці отців Чину братів менших францисканців, який належить Мукачівській греко-католицькій єпархії та розташований за адресою: АДРЕСА_2 вирішив здійснити крадіжку грошових коштів з будівлі церкви , яка розташована на території монастиря.

В подальшому , з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна , ОСОБА_3 , розбив скло на віконній рамі будівлі церкви , після чого через отвір у віконній рамі, який утворився після розбиття ним скла, проник до середини церкви.

Після цього продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 скориставшись нагодою поки за ним ніхто не спостерігав, діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, викрав грошові кошти в сумі 641,00 грн., які знаходились на дерев"яному столі в приміщенні церкви, однак, не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які працюють на території вищевказаного монастиря застали його на місці вчинення кримінального правопорушення.

Також, 03.11.2017 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 знаходячись на території Закарпатської обласної клінічної лікарні імені А. Новака, яка розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Перемоги, 22 вирішив здійснити крадіжку грошових коштів з будівлі екуменічної каплиці, яка розташована на території вищевказаної лікарні.

В подальшому з метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 шляхом вільного доступу увійшов до зазначеної каплиці. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 скориставшись нагодою поки за ним ніхто не спостеріггав, діючи повторно, з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, викрав скриньку для пожертв, яка знаходилась на дерев"яному столі в приміщенні каплиці, в якій знаходились грошові кошти в сумі 2000 грн. та покинув місце події з викраденим майном.

Крім того, 06.11.2017 року близько 17 год. 15 хв. ОСОБА_3 знаходячись на території Закарпатскої обласної клінічної лікарні ім. А. Новака, яка розташована за адресою: м. Ужгород, вул.. Перемоги, 22 вирішив здійснити крадіжку грошових коштів з будівлі екуменічної каплиці, яка розташована на території вищевказаної лікарні.

В подальшому з метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 шляхом ривка пошкодив замок на вхідних дверях будівлі каплиці та проник до приміщення каплиці, де скориставшись нагодою поки за ним ніхто не спостерігав, діючи повторно, з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, таємно викрав дві металеві скриньки для пожертв, які були прикріплені до стіни у приміщенні каплиці, в яких знаходились грошові кошти в сумі 469,65 грн.,та покинув місце події з викраденим майном.

Окрім того, 16.01.2018 року приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебуваючи на території дворогосподарстьва за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_3 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з єдиним прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність, передбачаючи настання суспільно-небезпечих наслідків та бажаючи їх настання, протиправно, з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, наніс потерпілому сильний поштовх двома руками в область грудної клітини, від якого потерпілий упав на землю, після чого ОСОБА_3 стрибнув на потерпілого, в район лівого плеча ногами зігнутими в колінних суглобах та спричинив ОСОБА_8 , згідно висновку СМЕ № 69 від 29.01.2018 року, тілесні ушкодження, у вигляді закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням кісткових фрагментів. Вказані тілесні ушкодження згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості і вкладаються в час і місце події. Беручи до уваги характер і локалізацію тілесних ушкоджень, які були спричинені ОСОБА_8 по своєму механізму виникнення, виникли в результаті дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії і не могли виникнути при вільному падінні тіла з висоти власного зросту.

Зазначеними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України- вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням у приміщення, ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч.3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення та ч. 1 ст. 122 КК України- умисне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто, умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров"я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України при обставинах зазначених в обвинувальних актах визнав повністю, але заперечив наявність обставини, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, при вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.

Показав, що 20.10.2017 року близько 12 год. він знаходився на території монастиря, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Знаючи, що в церкві знаходяться гроші - вирішив їх викрасти. Він розбив вікно та заліз у приміщення церки, де на дерев"яному столі побачив гроші і викрав їх, однак, вийти з приміщення церкви йому не вдалося, оскільки його зловили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які працюють при церкві. Зазначив, що він при вчиненні даної крадіжки не був в стані алкогольного сп"яніння.

Також показав що 03.11.2017 року близько 11 год. він перебував на території Закарпатської обласної клінічної лікарні імені А.Новака, де зайшов у капличку, яка знаходиться на території лікарні. Скориставшись тим, що у капличці нікого не було, і його ніхто не бачить він викрав скриньку для пожертв з грошима , яка стояла на столі, та пішов звідти. Викрадені гроші витратив на продукти харчування. Через декілька днів, а саме 06.11.2017 року близько 17 год. він знову прийшов до вказаної каплички, але на цей раз двері були замкнені. Тоді він рукою рванув двері та зламаши замок, відкрив двері та зайшов у приміщення каплиці. У приміщенні каплички він зірвав дві металеві скриньки для пожертв, які були прикріпленими до стіни, у яких знаходилися грошові кошти, та забравши їх непомітно пішов звідти. Викрадені гроші витратив на продукти харчування.

По обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України показав, що 16.01.2018 року близько 19 год. 30 хв. на подвір"ї за адресою: АДРЕСА_1 , між ним та ОСОБА_8 виникла сварка в ході якої він обома руками штовхнув ОСОБА_8 у груди, від чого той упав на землю. Після цього він стрибнув на потерпілого колінами , потрапивши в район лівого плеча останнього. Потім встав та пішов.

Представник потерпілого монастиря «Чудотворної Маріоповчанської ікони Пресвятої Богородиці, отців Чину Братів менших-францисканців» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява представника потерпілого ОСОБА_11 про розгляд справи у його відсутності.

Представник потерпілого Закарпатської обласної клінічної лікарні імені А.Новака в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява представника потерпілого адвоката ОСОБА_12 згідно якої він просить розглядати справу без його участі, зазначаючи, що викрадені грошові кошти повернуті, а пошкоджена скринька для пожертв не є дороговартісною, цивільний позов потерпілим не пред`являється.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно повідомлення прокурора у судовому засіданні, при спілкуванні з ним у телефонному режимі ОСОБА_8 просив розглядати справу у його відсутності.

Згідно з ч.1 ст. 91 КК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

У судовому засіданні судом досліджено протокол медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп"яніння від 20.10.2017 року № 1104, та встановлено, що ОСОБА_3 о 15 год. 05 хв. 20.10.2017 року перебував у стані алкогольного сп"яніння, згідно показників приладу Драгер - 1,79 промілле.

А тому заперечення обвинуваченого ОСОБА_3 щодо відсутності, при вчинені ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, обставини, яка обтяжує покарання , а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння, повністю спростовуються дослідженими судом доказами.

Також судом досліджено дані, що характеризуюють особу обвинуваченого.

Згідно двідки ОСК ГУНП України в Закарпатській області від 23.10.2017 року, ОСОБА_3 раніше судимий. Відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.01.2013 року ОСОБА_3 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання на підставі ст. ст. 71,72, остаточно три роки шести місяців позбавлення волі, вирок залишений без змін згідно з ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18.04.2013 року та відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.12.2013 року ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 389 КК України та призначено покарання на підставі ст. 71 КК України, шляхом приєднання невідбутого покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 30.01.2013 року, остаточно три роки сім місяців позбавлення волі.

Згідно з характеристикою наданою начальником СП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, з сусідами стосунки не підтримує, неодноразово потрапляв у поле зору працівників правоохоронних органів, перебуває на обліках ОВС, притягувався до адміністративної відповідальності.

Відповідно до довідки Ужгородської міської поліклініки від 24.10.2017 року № 1316/01-7, ОСОБА_3 на диспансерному обліку в психоневрологічному відділенні Ужгородської міської поліклініки не перебуває.

Згідно з довідкою Закарпатського обласного наркологічного диспансеру від 26.10.2017 року № 683, ОСОБА_3 з 10.09.2007 року перебуває під диспансерним наглядом у вказаному закладі з діагнозом: F10.2 Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_3 за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України суд кваліфікує як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у приміщення, за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто, умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, керується роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу ОСОБА_13 обставини, які пом`якшують покарання, та обставини, які обтяжують покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєних ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_3 - скасувати, звільнивши його з -під варти в залі суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні грошові кошти у сумі 641 грн. номіналами: одна купюра номіналом 200 грн. (УЗ8563857), дві купюри номіналами по 100 грн. кожна (КЙ0574571, КФ6683331), одна купюра номіналом 50 грн. (РЕ9750154), дві купюри номіналами по 20 грн. кожна (ПГ4219809, СД3407136) п`ять купюр номіналами по 10 грн. кожна (СГ8490169, СИ6138918, КЛ1440636,НВ6478424, СБ2660225), дванадцять купюр номіналами по 5 грн. кожна (СГ4286489,ПИ7579143,СЖ6683669,УЗ3450177, ТД4537219, СВ2348705, СД0836157, ПЕ3860018, УЗ8260658, СВ6104249, ТД6820545, ТБ6696991), одинадцять купюр номіналами по 2 грн. кожна (СА8741449,ТБ0477792, СЄ9640514, ПЄ1293870, СГ4250434, СА1441670, ТЕ6526454, РЄ0956719, СЕ7144576, ТА1628059, РБ0418276, дев`ятнадцять купюр номіналами по 1 грн. кожна (УЕ2790800,ТВ1642732, НЗ5265456, УЄ2793988, ГЧ4587975, СЖ3684921, УЄ4785434, ТЖ3218051, УТ5883098, ТВ8645887, УВ5959725, ТА4262099, РБ5648294, УЕ9707145, УК4747339, УД1614179, УЛ8103239,ТЕ8784124, МВ2249279), які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_11 повернути потерпілому монастирю «Чудотворної Маріоповчанської ікони Пресвятої Богородиці, отців Чину Братів менших-францисканців».

Речові докази у кримінальному провадженні грошові кошти в сумі 269,65 грн. а пошкоджену металеву скриньку для пожертв золотистого кольору, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого адвокату ОСОБА_12 повернути потерпілому Закарпатській обласній клінічній лікарні імені А.Новака.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні

Керуючись ст. ст. 7-29, 368, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України, призначивши покарання:

за ч.1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п"ять років

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п"ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком три роки, та з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_3 - скасувати, звільнивши його з -під варти в залі суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні грошові кошти у сумі 641 грн. номіналами: одна купюра номіналом 200 грн. (УЗ8563857), дві купюри номіналами по 100 грн. кожна (КЙ0574571, КФ6683331), одна купюра номіналом 50 грн. (РЕ9750154), дві купюри номіналами по 20 грн. кожна (ПГ4219809, СД3407136) п`ять купюр номіналами по 10 грн. кожна (СГ8490169, СИ6138918, КЛ1440636,НВ6478424, СБ2660225), дванадцять купюр номіналами по 5 грн. кожна (СГ4286489,ПИ7579143,СЖ6683669,УЗ3450177, ТД4537219, СВ2348705, СД0836157, ПЕ3860018, УЗ8260658, СВ6104249, ТД6820545, ТБ6696991), одинадцять купюр номіналами по 2 грн. кожна (СА8741449,ТБ0477792, СЄ9640514, ПЄ1293870, СГ4250434, СА1441670, ТЕ6526454, РЄ0956719, СЕ7144576, ТА1628059, РБ0418276, дев`ятнадцять купюр номіналами по 1 грн. кожна (УЕ2790800,ТВ1642732, НЗ5265456, УЄ2793988, ГЧ4587975, СЖ3684921, УЄ4785434, ТЖ3218051, УТ5883098, ТВ8645887, УВ5959725, ТА4262099, РБ5648294, УЕ9707145, УК4747339, УД1614179, УЛ8103239,ТЕ8784124, МВ2249279), які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_11 повернути потерпілому монастирю «Чудотворної Маріоповчанської ікони Пресвятої Богородиці, отців Чину Братів менших-францисканців».

Речові докази у кримінальному провадженні грошові кошти в сумі 269,65 грн. та пошкоджену металеву скриньку для пожертв золотистого кольору, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого адвокату ОСОБА_12 повернути потерпілому Закарпатській обласній клінічній лікарні імені А.Новака.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд - протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1