справа № 208/4265/23
№ провадження 1-кс/208/972/23
УХВАЛА

Іменем України

19 травня 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за №0000512 від 14.04.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянку України, розлучену, має дітей щодо яких згідно рішення Заводського суду м. Дніпродзержинська від 01.02.2016 позбавлено батьківських прав відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рішення Заводського суду м. Дніпродзержинська від 02.09.2020 позбавлена батьківських прав відносно: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , освіта професійно технічна, не працюючої, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , де є співвласницею квартири, раніше засуджену:

-23.11.2021 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2022 вирок Заводського районного суду від 23.11.2021 змінено в частині призначеного покарання, вважати засудженою за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, в інший частині, вирок залишено без змін. Вирок набрав законної сили 22.06.2022;

встановив:

Слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить обрати підозрюваній у кримінальному провадженні №0000512 від 14.04.2023, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів. На підставі ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України визначити розмір застави у розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000512 від 14.04.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, в межах якого досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, раніше судимою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, маючи незняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, у відношенні якої, 28.10.2022, до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська направлено обвинувальний акт за ч.2 ст.190 КК України, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та повторно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

ПОВТОРНО, 11.04.2023 приблизно о 08.20 год., ОСОБА_6 , перебувала за місцем свого мешкання, у трьохкімнатній квартирі АДРЕСА_3 , в якій, окрім неї, мешкає її мати - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та її син - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Достовірно знаючи, що в одній з кімнат вищевказаної квартири мешкає її мати ОСОБА_10 , та вхідні двері цієї кімнати обладнані замком, який у відсутності останньої, зачиняються нею на ключ, тобто, що доступ до вказаної кімнати є обмеженим, та у вказаній кімнаті зберігається майно, що належить ОСОБА_10 , у ОСОБА_6 , раптово виник протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням до житла зачиненої кімнати вищевказаної квартири, а саме планшету «Huawei MediaPad» та мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9A».

Реалізовуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону та планшету, вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням до житла зачиненої кімнати вищевказаної квартири, перебуваючи в означений час у вказаному місці, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, таємно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, а також розуміючи, що своїми діями здійснює незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, підійшла до кімнати ОСОБА_10 , вхідні двері до якої були зачинені на ключ, та із застосуванням достатньої м`язової сили, вибила скло, розташоване в дверях, які зачиняють вказану кімнату та обмежують доступ сторонніх осіб, після чого, рукою, через отвір, який утворився внаслідок розбиття скла, проникла до вищевказаної кімнати, відчинила, зсередини, запірний пристрій у вигляді щеколди та проникла до житла зачиненої кімнати вищевказаної квартири.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , зайшла до вищевказаної кімнати та таємно заволоділа планшетом «Huawei MediaPad Т3 10» S/N 4JPU5, вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №2298 від 17.05.2023, становить 2115 гривень, та мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 9A» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №2298 від 17.05.2023, становить 2829, 74 гривень, які на праві власності належить потерпілій ОСОБА_10 .

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_6 , залишила місце вчинення злочину, викраденим майном, у подальшому, розпорядившись на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , майнової шкоди на загальну суму 4944,74 гривень.

Дії ОСОБА_6 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 с. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням до житла, вчинена в умовах воєнного стану.

19 травня 2023 року ОСОБА_6 пред`явлена підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_6 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, протоколом слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_10 , протоколами огляду речей і відеозаписів та речовими доказами, а саме: відеозаписом з камери спостереження приміщення ПТ «ЛОМБАРД «ГАРАНТ» ІМПЕРІАЛ» БАТУРА Р.В. І КОМПАНІЯ» від 11.04.2023; відеозаписом з камери спостереження приміщення ПТ «ЛОМБАРД «ГАРАНТ» ІМПЕРІАЛ» БАТУРА Р.В. І КОМПАНІЯ»; мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9A»; планшет «Huawei MediaPad T3 10» S/N НОМЕР_3 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні ТЯЖКОГО ЗЛОЧИНУ, який відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України, карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України. На теперешній час орган досудового розслідування вбачає наявність ризиків, що існують. Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження підозрювана з метою уникнення покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення може намагатись:

- переховуватись від органу досудового розслідування та / або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки підозрювана не має сталих соціальних зв`язків (розлучена, рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська позбавлена батьківських прав відносно 3 неповнолітніх дітей, опікуном яких визначено її мати потерпілу ОСОБА_10 , інших осіб на утриманні не має), є особою раніше судимою за вчинення кримінального правопорушення проти власності (станом на 19.05.2023 має невідбуте покарання за вироком суду), також, у відношенні останньої, на даний момент, судом розглядаються обвинувальний акт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, де потерпілою є її мати - ОСОБА_10 . Це вказує на те, що ОСОБА_6 , не дотримується суспільних норм поведінки та моралі та у подальшому не буде їх дотримуватись. Крім цього остання підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тобто у разі визнання підозрюваної винною у вчиненні даного кримінального правопорушення їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років,а відтак усвідомлюючи невідворотність настання покарання за вчинене діяння та санкцію інкримінованого кримінального правопорушення, вказує на те, що підозрювана може у будь-який момент залишити межі міста та області з метою переховування від органу досудового розслідування та / або суду з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, що може виразитися у вигляді втечі. Вказане свідчить, що підозрювана, перебуваючи на волі, зможе залишити місце проживання та прийняти спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що підозрюваною не будуть вживатися перешкоди у відправленні правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - не встановлено.

- незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрювана перебуває з потерпілою у родинних зв`язках та проживає в одній квартирі, що вказує на те, що підозрювана може намагатись вплинути, шляхом вмовлення, тиску, погроз, залякувань, викликання жалю до себе, або будь-яким іншим способомна останню, з метою зміни нею показань для уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Також, потерпіла ОСОБА_10 , звернулась з заявою, в якій просить застосувати відносно її доньки ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як остання неодноразово вчиняла та продовжує вчиняти крадіжки її особистого майна, зловживає наркотичними засобами, постійно конфліктує з останньою та мешканцями будинку в якому проживає.

-вчините інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана є особою раніше судимою за вчинення корисливого злочину, останній раз 23.11.2021 за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, які на теперішній час не відбула. Крім того, стосовно ОСОБА_6 28.10.2022 до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області скеровано обвинувальний акт в рамках кримінального провадження №0000519 від 22.07.2022 року за ч. 2 ст. 190 КК України, також остання не працює, тобто не має достатнього законного джерела доходу, що свідчить про те що, остання у подальшому може продовжувати вчинювати кримінальні правопорушення з метою заробітку коштів.

Крім цього, ОСОБА_6 , за місцем мешкання характеризується негативно, як зі слів матері, так і зі слів сусідів, як особа, яка зловживає алкогольними напоями та вживає наркотичні засоби. Все вищезазначенесвідчить про здатність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень та про те, що знаходячись на свободі, вона може продовжити свою злочинну діяльність, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відтак, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

1)Так, застосування особистого зобов`язання жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України;

2)Для застосування особистої поруки, згідно із ст.180 КПК України потрібна наявність поручителів. На теперішній час жодна особа не виявила наміру бути поручителем підозрюваної;

3)Домашній арешт не є дієвим, оскільки підозрювана може вчиняти нові кримінальні правопорушення, та безперешкодно переховуватись від органу досудового розслідування. Окрім того, на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан. Таким чином, зважаючи на дію режиму воєнного стану на всій території України, що виражається у тому числі запровадженні комендантської години, для осіб, що проживають у м. Кам`янське Дніпропетровської області з 00:00 год. до 05:00 год., що у свою чергу і так зобов`язує не залишати місце свого мешкання, тому застосування у цьому випадку домашнього арешту в нічній час є не зовсім доцільно.

На підставі вищевикладеного орган досудового розслідування дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурором підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначено, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а саме: протоколів допиту потерпілої, свідків, речових доказів, протоколами слідчих дій, а також враховуючи характеризуючи данні на особу підозрюваної яка має не зняту та не погашену в передбаченому законом порядку судимість, на шлях виправлення не стала, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, майнової направленості, що підтверджує заявлені ризики як обґрунтовані, що дає достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1,3,5, ч.1 ст.177 КПК України. Крім того місцем проживання підозрюваної є місце проживання потерпілої особи та її малолітнього сина щодо якого ОСОБА_6 позбавлена батьківських прав, що виключає знаходження останньою за вказаною адресою на іншому більш м`якому запобіжному заході. Крім того, згідно до показів мешканців будинку, які негативно характеризують ОСОБА_6 , остання вчиняє сварки з потерпілою, що підтверджує ризик впливу на потерпілу, та вчинення нових злочинів, так як підозрювана не має доходу, ніде не працює. Крім того, на виклик органу досудового розслідування ОСОБА_6 не прибула, що викликало необхідність застосування додаткових заходів для виклику підозрюваної, що обґрунтовує ризик втечі та ухилення її від органу досудового розслідування та суду. На думу прокурора, інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 ..

Слідчий підтримала заявлене клопотання, пославшись на данні відображені в ньому, зазначив що заявлені ризикипередбачені ст.ст. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними і єдиним запобіжним заходом який утримує підозрювану від вчинення нового злочину, від впливу на потерпілу, та забезпечить її не ухилення від органу досудового розслідування та суду, є обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу як тримання під вартою, з можливістю внесення застави.

Підозрювана ОСОБА_6 в ході розгляду клопотання не оспорюючи фактичних даних події визначених у підозрі та клопотанні, не оспорюючи свою причетність до вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України пояснила, що з клопотанням не згодна, так як може знаходиться на домашньому арешті. За місцем реєстрації вона не проживає, а жити за адресою АДРЕСА_2 вона не хоче. Те, що вона є засудженою і повинна відпрацювати була 200 годин, вона знає, але їх не відпрацьовувала, наслідки вчинення кримінального злочину вона знала.

Захисник, вважала що клопотання не підлягає задоволенню, так як заявлені ризики у клопотанні не є підтвердженими і доведеними під час розгляду справи, а тому вважає можливим обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Заслухав сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено під час розгляду клопотання, 19 травня 2023 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000512 від 14.04.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, прокурор та слідчий підтримуючи клопотання посилаються на підтвердження обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, доказами зібраними під час досудового розслідування як то протоколи прийняття заяви від потерпілої, протоколи допиту потерпілої та свідків, протоколи огляду місця події, протоколи огляду предметів, постанови визнання речовими доказами, та інших доказів за їх сукупністю, підозрою, характеризуючими даними на особу підозрюваного.

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, встановлено, що ОСОБА_6 є особою, яка засуджена та не відбула покарання призначене за Вироком Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2022 року за ч. 1 ст. 190 КК України, на теперішній час також є обвинуваченою у кримінальному провадженні за її обвинуваченням за ч. 2 ст. 190 КК України, яке знаходиться на розгляді в Заводському районному суді м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Наявність інших кримінальних проваджень, в межах яких особа має процесуальний статус обвинуваченого, оцінюється з врахуванням характеризуючих даних підозрюваної, як такої що може вчинити інше кримінальне правопорушення, що також підтверджується відсутністю у підозрюваної офіційного місця роботи або джерела доходу.

Слідчим суддею враховується, що ОСОБА_6 є особою, яка не має талих соціальних зв`язків, так як є позбавленої батьківських прав щодо своїх дітей, родинних стосунків із матір`ю підозрювана не підтримує.

Заявлені ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням обґрунтованості підозри та характеризуючи даних на особу підозрюваної, знайшли своє підтвердження в ході розгляду клопотання, так як ОСОБА_6 має непогашену в передбаченому законом порядку судимість, після засудження на шлях виправлення не стала, є обвинуваченою в кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 190 КК України, та підозрюваною в межах даного провадження за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто злочинах майнової спрямованості, не працевлаштувалася, хоча має освіту, є розлученою особою, осіб на утриманні не має, місця постійного проживання залишає, живе в інших місцях, що об`єктивно підтверджує заявлені ризики, з врахуванням можливої тяжкості покарання, у разі доведення винуватості особи у скоєнні кримінального правопорушення.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Посилання захисника на наявність у підозрюваної на можливість застосування менш тяжкого запобіжного заходу з врахуванням характеризуючих даних на особу ОСОБА_6 підтверджує що такі менш тяжкі запобіжні заходи не зможуть забезпечити її належної поведінки, та нівелювати заявлені ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням відсутності бажання останньої проживати за адресою квартира АДРЕСА_3 , співвласником якої вона є, та відсутності джерела доходу який би забезпечив покриття її життєвих потреб на час перебування на більш м`якому запобіжному заході ніж тримання під вартою.

На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, необхідним при обранні запобіжного заходу визначення застави, згідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 2684 гривні на 20 прожиткових мінімумів = 53680 гривень 00 копійок.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст.176-179, 184, 186, 193, 194, 196, 207, 211 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

У клопотанні сторони захисту відмовити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000512 від 14.04.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 15 липня 2023 року, включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на неї обов`язків, у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, після внесення якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, в межах даного кримінального провадження; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1