Справа № 202/7626/23
Провадження № 1-кс/202/3418/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

28 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників-адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджану, громадянина Азербайджану, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого середню освіту, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000375 від 27.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

28.04.2023 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 28.04.2023 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27.04.2023, ОСОБА_6 , перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, і зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру бойових припасів в результаті їх неконтрольованого обігу, діючи умисно, протиправно, діючи в порушення вимог положень чинного законодавства, а саме: постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», якою затверджено Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України (додаток №1), а також ст. 39 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998, Постанови Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, Закону України «Про дозвільну систему» відповідно до якого передбачено, що для придбання бойових припасів громадянами слід отримати відповідний дозвіл, придбав із невстановленого органом досудового розслідування джерела бойові припаси, а саме 2 запали та 2 гранати Ф-1 з маркуванням «21 254-48 Т-Н-Т» та «21 254-48 Т-Н-Т».

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання бойових припасів, ОСОБА_6 , в невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 27.04.2023, утримуючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше незаконно придбані бойові припаси: 2 запали та 2 гранатиФ-1 з маркуванням «21 254-48 Т-Н-Т» та «21 254-48 Т-Н-Т»,умисно, протиправно, діючи в порушення вимог положень чинного законодавства, а саме: постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», якою затверджено Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України (додаток №1), а також ст. 39 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998, Постанови Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, Закону України «Про дозвільну систему» відповідно до якого передбачено, що для придбання, зберігання бойових патронів громадянами слід отримати відповідний дозвіл, почав незаконно зберігати вищевказані бойові припаси.

27.04.2023, в період часу з 06:20 годин до 08:23 годин старшим слідчим слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000705 від 19.12.2022 року, на підставі ухвали слідчого судді Індустріального р/с м. Дніпропетровська №1-кс/202/3123/2023, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено два запали для гранат поміщені до спец пакету WAR1214559, які відповідно до висновку експерта №171 від 27.04.2023 року схожі на уніфіковані запали до ручних гранат «УЗРГМ» з маркуванням: «УЗРГМ», «19», «583 Д», «П-78-67», на запалі «9», «2» та «УЗРГМ», «19», «583 Д», «П-78-67», на запалі «3», є засобами детонування (пристрої, призначені для створення вибухового імпульсу), відносяться до боєприпасів військового призначення промислово виготовлені уніфіковані запали «УЗРГМ», які призначенні для підриву розривного заряду гранат «Ф-1» , «РГД-5» та «РГ-42». Також, було вилучено два предмети схожі на гранати Ф-1 з маркуванням «21 254-48 Т-Н-Т» та «21 254-48 Т-Н-Т» поміщені до спец пакету WAR1214560, які згідно висновку експерта №171від27.04.2023, схожі на гранати Ф-1 з маркуванням «21 254-48 Т-Н-Т», «12»та «21 254-48 Т-Н-Т», «3», «12», є основними складовими частинами бойових припасів, а саме промислово виготовленими корпусами із зарядом вибухової речовини (Т-Н-Т) осколкових ручних гранат Ф-1 дистанційної дії (без запала), які призначені для ураження живої сили переважно в обороні. Корпуси осколкових ручних гранат дистанційної дії типу «Ф-1» з маркуванням «21 254-48 Т-Н-Т», «12»та «21 254-48 Т-Н-Т», «3», «12», у конструктивному поєднанні із запалами «УЗРГМ» з маркуванням «УЗРГМ», «19», «583 Д», «П-78-67», на запалі «9», «2» та «УЗРГМ», «19», «583 Д», «П-78-67», на запалі «3», становлять собою дві повністю споряджені та придатні до застосування за призначенням у обороні осколкові ручні гранати Ф-1, придатні для здійснення вибуху.

Умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразилися у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

27.04.2023 року ОСОБА_6 ,затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.04.2023 року про підозру у вчинені вказаних кримінальних правопорушень повідомлено: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вина ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1ст. 263 КК України, повністю обґрунтована та підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Оскільки матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, вік та стан здоров`я останнього не перешкоджають триманню під вартою, також, підозрюваний ОСОБА_6 розуміє, що йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому йому злочину, має соціальні зв`язки з іншими особами на території Дніпропетровської області та території України, тому може переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

3) Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки з матеріалів якими обґрунтовується клопотання, йому відомі анкетні данні осіб у цьому ж кримінальному провадженні;

5) Вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний схильний до їх вчинення, що підтверджується швидким періодом вчинення злочину у якому він підозрюється, що підтверджується репутацією самого підозрюваного, ніде не працевлаштований, що надає органам досудового розслідування підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 існує виключно за рахунок грошових коштів, отриманих в наслідок скоєння злочинів.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисники у судовому засіданні наголошували на недоведеності ризиків, просили застосувати біль м`який запобіжний захід.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисників.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, захисників, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000375 від 27.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразилися у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

27.04.2023 року ОСОБА_6 ,затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.04.2023 року про підозру у вчинені вказаних кримінальних правопорушень повідомлено: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вина ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1ст. 263 КК України, повністю обґрунтована та підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При заявлені клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, ураховано та не порушено вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_6 кримінально протиправного діяння.

Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у судову засіданні не знайшов свого підтвердження.

Слідчим суддею враховано, що підозрюваний одружений, має середню освіту, має постійне місце проживання, раніше не судимий, однак лише такі обставини, на переконання слідчого судді, не можуть нівелювати зазначені ризики неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 а відтак не можуть свідчити на користь застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Враховуючи положення ст. 182 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає, що достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного у даному кримінальному провадженні є застава в розмірі 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн.

Такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.

Відповідно до ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_6 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п.п. 2-4, 8 ч. 5 цієї статті. У разі невиконання цих обов`язків підозрюваним ОСОБА_6 , відносно нього можуть наступити наслідки, передбачені цим Кодексом.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.06.2023 року.

Одночасно визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали - до 25.06.2023 року включно.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні, крім проведення слідчих та процесуальних дій;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій підозрюваний тримається під вартою.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави - до 25.06.2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1