Справа №635/5856/23
Провадження №1-кп/635/388/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264 від 12 червня 2021 року у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівка Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:

- 02 квітня 2008 року Новгородківським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 153 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 20 липня 2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 11 днів,

- 07 лютого 2011 року Ленінським районним судом м.Миколаїв за ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 263, ст. 70, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 07 березня 2014 року за відбуттям строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, 10 червня 2021 року близько 22:00 години, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, прийшли до дачного будинку, який розташований в дачному товаристві «Лан» за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спільно з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, через паркан проникли на територію вказаного домоволодіння, де шляхом відгину металевої решітки на вікні, проникли до будинку, звідки таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: косу бензомоторну марки «Forte» MK-330 BS, вартістю 1438 гривень, DVD плеєр марки «BBK», PVP 254 SI (DG), вартістю 447 гривень, 2 кг брухту мідного металу, вартістю 200 гривень 33 копійки за 1 кг на загальну суму 400 гривень 66 копійок, електродвигун в неробочому стані, вартість якого не визначалася, чим спричинили майнову шкоду потерпілій на загальну суму 2285 гривень 66 копійок.

Після скоєння злочину ОСОБА_5 та інші особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, з місця події зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у житло.

Крім того, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, 11 червня 2021 року близько 14.00 години, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, прийшли до дачного будинку, який розташований в дачному товаристві «Оазис» за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Катеринівка, що належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений та таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спільно з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, через паркан проникли на територію вказаного домоволодіння, де розбивши вікно, проникли до будинку, звідки таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: музичну колонку марки «JBL» моделі «QC3», вартістю 317 гривень, квадрокоптер «Song Yang Toys» моделі «Smart Drone X28 WiFi» з комплектуючими, вартістю 773 гривні, цифровий ефірний приймач DVВТВ-2, моделі Q-168, вартістю 346 гривень, шуруповерт фірми «ЭЛПРОМ ЄШС - 860», вартістю 348 гривень, флеш-накопичувач марки «Kingstone», вартістю 163 гривні, чоловічі штани марки «М-ТАС», дитячий велобіг марки «Azimut» моделі «Crosser Balance», вартістю 533 гривні, чим спричинили майнову шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 3013 гривень.

Після скоєння злочину ОСОБА_5 з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, з місця події зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України,- таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у житло.

26 травня 2023 року між прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі його захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнав обвинувачення в повному обсязі. Угода містить відомості щодо наслідків укладання та невиконання угоди про визнання винуватості.

Сторонами, між якими укладено угоду про визнання винуватості, узгоджено покарання за скоєння злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та КК України.

Згідно до ч.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно до ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України надали свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості в рамках зазначеного кримінального провадження між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Скоєні ОСОБА_5 злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 474 КПК України, судом встановлена добровільність сторін при укладанні угоди, тобто їх дії не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затверджені угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, а саме, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Також обвинувачений розуміє наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_5 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди.

Судом встановлено, що узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості покарання відповідає нормам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, покарання визначено ОСОБА_5 з урахуванням обставини, яка пом`якшує покарання: щире каяття, обставини, яка обтяжує покарання: вчинення злочину особою,що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, з урахуванням відомостей про особу ОСОБА_5 , який не працює, раніше судимий, на обліках у нарколога не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра з діагнозом легка розумова відсталість. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 358 від 12 липня 2021 року ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі легкої розумової відсталості з порушенням поведінки. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_5 виявляв ознаки вище вказаного хронічного психічного захворювання та перебував в стані гострої неускладненої інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на теперішній час відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні визнав обвинувачення, викладене в обвинувальному акті.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав про затвердження угоди про визнання винуватості.

Оскільки у кримінальному провадженні наявні три обвинувачених, матеріали щодо двох із яких виділені в окреме провадження, з ОСОБА_5 підлягають стягненню процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по проведенню судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/14857-ТВ від 13 липня 2021 року у розмірі 1/3 частини від загального розміру процесуальних витрат в сумі 800 гривень 89 копійок.

Долю речових доказів суд не вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, оскільки судовий розгляд щодо інших обвинувачених продовжується.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 373, 374, 376, 394, 472-476 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 травня 2023 року по кримінальному провадженню №0000264 від 12 червня 2021 року, укладену між прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання - 18 червня 2021 року, зарахувавши в строк покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта по проведенню судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/14857-ТВ від 13 липня 2021 року в сумі 800 (вісімсот) гривень 89 (вісімдесят дев`ять) копійок.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1