Провадження № 1-кс/686/6954/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 , представника третьої особи ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0002277,

встановив:

ОСОБА_3 (у вступній частині скарги помилково вказав ОСОБА_5 ) звернувся до слідчого судді з клопотанням про зняття арешту з майна, в якому просив: визнати бездіяльність слідчого, у кримінальному провадженні №0002277, яка виразилася у нездійсненні процесуальних дій, які, на думку ОСОБА_3 , слідчий зобов`язаний був вчинити у визначений КПК України строк, що виразились у відмові передати ОСОБА_3 на відповідальне зберігання автомобіль моделі «Mercedes Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 ; зобов`язати слідчого передати вказаний автомобіль ОСОБА_3 на зберігання, а також скасувати арешт, який був накладений в період з 25 по 27 червня 2023 року ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, в рамках кримінального провадження №0002277, на належний ОСОБА_3 транспортний засіб моделі «Mercedes Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , та передати цей транспортний засіб ОСОБА_3 на зберігання. В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 , окрім опису обставин, за яких трапилась дорожньо-транспортна пригода, зазначив, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, оскільки він є потерпілим від злочину, на даний час вилучений у нього транспортний засіб зберігається в неналежних умовах на відкритому майданчику, що призводить до псування автомобіля, який ОСОБА_3 необхідний для забезпечення доставки ліків та продуктів харчування хворій бабусі, яка проживає у іншій місцевості та за якою ОСОБА_3 здійснює догляд. Окрім того, ОСОБА_3 у клопотанні вказав, що з моменту вилучення 25.06.2023 р. транспортного засобу, слідчі органи мали можливість провести всі необхідні експертні дослідження, але їх не провели в розумні строки, внаслідок чого ОСОБА_3 позбавлений можливості вільно володіти своїм майном, змушений наймати інший транспортний засіб, також, під час накладення арешту на майно слідчим суддею не було враховано майновий стан ОСОБА_3 , місце та умови його роботи, проживання, джерело існування та склад його сім`ї, а також те, що він не вчиняв злочин та є потерпілим. Також, у вказаному клопотанні ОСОБА_3 зазначав, що у кримінальному провадженні було проведено всі необхідні слідчі дії (всі експертизи, за участю автомобіля, який було оглянуто, допитано всіх свідків, в тому числі й ОСОБА_3 , проведено інші слідчі дії.)

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак, клопотав про розгляд справи у його відсутності та письмово заперечив щодо скасування арешту з транспортного засобу, який визнаний речовим доказом.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили скасувати арешт, який був накладений на автомобіль ОСОБА_3 , та зобов`язати слідчого передати цей транспортний засіб власнику на відповідальне зберігання.

Дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0002277, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником транспортного засобу марки та моделі «Mercedes Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , являється ОСОБА_3 , тобто він є тією особою, яка має право звертатись з клопотанням, в порядку ст.174 КПК України, про скасування арешту майна.

Встановлено, що Хмельницьким районним управлінням Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002277 від 25.06.2023 року, правова кваліфікація правопорушення - ч.1 ст.286 КК України.

Із наявних матеріалів (витягу з ЄРДР) вбачається, що «25.06.2023 о 15:00 год. в м.Хмельницькому, водій ОСОБА_3 , 2001 р.н., керуючи автомобілем моделі «Mercedes Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Львівське шосе, зі сторони вул.Святослава Хороброго в напрямку до вул.Івана Пулюя, здійснив наїзд на пішохода (на даний час анкетні дані не відомі), який перебігав проїжджу частину справа на ліво відносно руху автомобіля, в невстановленому для цього місці. В результаті ДТП, пішохід отримав тілесні ушкодження (ступінь т/у встановлюються, проходить обстеження в ХОЛ, буде госпіталізований до реанімаційного відділення).»

25.06.2023 р., в ході проведення, в період часу з 17 год. 10 хв. по 17 год. 45 хв., огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, у ОСОБА_3 було вилучено та поміщено на спеціальний майданчик для тимчасового зберігання затриманого автомобільного транспорту НПУ ГУНП в Хмельницькій області, що по вул.Шухевича, 120Д, у м.Хмельницькому, належний йому автомобіль марки та моделі «Mercedes Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 .

26.06.2023 р., постановою слідчого, вказаний транспортний засіб було визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.06.2023 року, окрім іншого, було накладено арешт, із тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, на належний ОСОБА_3 автомобіль «Mercedes Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 .

Правовою підставою для накладення арешту на це майно стала необхідність збереження, як речового доказу, вказаного автомобіля, який був необхідний для проведення відповідних експертних досліджень.

Слідчим суддею, при накладенні арешту було враховано, що є всі обґрунтовані підстави для накладення арешту на таке майно саме у зв`язку з необхідністю досягнення мети, передбаченої ч.2 ст.170 КПК України, - забезпечення збереження речових доказів. З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке ухвалою слідчого судді було накладено арешт, є підстави вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, достатніх для вжиття на цьому етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження.

В рамках кримінального провадження дійсно було оглянуто належний ОСОБА_3 транспортний засіб марки та моделі «Mercedes Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , що зафіксовано у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.06.2023 р., вказаний автомобіль був об`єктом дослідження під час проведення інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу, що підтверджується висновком експерта СЕ-19/123-23/6980-ІТ від 20.07.2023 р. Разом з тим, на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002277 не закінчено, відповідно й не відпала потреба в збереженні речового доказу автомобіля марки та моделі «Mercedes Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , та наявної на ньому слідової інформації, про що зазначив в своїх письмових запереченнях на подане клопотання прокурор, який також вказав, що триває досудове розслідування, в ході якого з вказаним транспортним засобом ще не проведено всіх запланованих слідчих дій, зокрема слідчих експериментів, а також експериментальних досліджень, а скасування арешту може негативно вплинути на хід досудового розслідування та призвести до втрати речового доказу.

Тобто, на теперішній час потреба у арешті транспортного засобу та мета, в зв`язку з якою було накладено арешт (забезпечення збереження речового доказу) не відпали, оскільки провадження у справі не закінчено, проводиться досудове розслідування, усі слідчі дії в межах кримінального провадження, в тому числі, з залученням вказаного транспортного засобу, зокрема й судова транспортно-трасологічна експертиза, не проведені. Автомобіль зберіг на собі сліди кримінального правопорушення у первинному стані після ДТП і, як вказує сторона обвинувачення у своїх запереченнях, під час подальшого досудового розслідування може виникнути необхідність у дослідженні транспортного засобу.

Наведені ОСОБА_3 та його представником ОСОБА_4 аргументи, щодо того, що арешт на транспортний засіб було накладено необґрунтовано, що із належним ОСОБА_3 автомобілем вже проведені всі слідчі дії, а також, що неналежні умови зберігання транспортного засобу можуть призвести до його псування, слідчим суддею відхиляються, оскільки на підтвердження вказаних обставин ними жодних доказів не представлено, не підтверджуються вказані обставини й наданими слідчому судді матеріалами кримінального провадження.

Щодо зазначених у клопотанні аргументів, щодо того, що ОСОБА_3 , на майно якого було накладено арешт, не вчиняв об`єктивну сторону кримінального правопорушення і є потерпілим від вчинення злочину, як підставу для скасування арешту майна з транспортного засобу, який необхідний ОСОБА_3 для догляду за бабусею та для використання в роботі, то слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. А отже коло осіб, на майно яких може бути накладено арешт, не обмежується, і на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження.

За вказаних обставин тимчасове втручання в право власності, яке прямо передбаченого КПК України, не суперечить змісту ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження.

З урахуванням позицій сторони обвинувачення, а також власника майна та його представника, слідчий суддя приходить до висновку про те, що потреби досудового розслідування виправдовують на даний час утримання майна, оскільки мета кримінального провадження не досягнута та у його межах ще не прийняте жодне з рішень, визначених ст.283 КПК України.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що обставини відсутності потреб в подальшому застосуванні арешту майна не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання ОСОБА_3 , не вбачаються й такі обставини з матеріалів кримінального провадження №0002277, тому подане клопотання щодо скасування арешту майна, є передчасним, та не може бути задоволене. Також, не можуть бути задоволенні й вимоги клопотання щодо визнання бездіяльності слідчого та зобов`язання останнього передати на відповідальне зберігання ОСОБА_3 його транспортний засіб, оскільки чинний КПК України не наділяє слідчого суддю повноваженнями на визнання бездіяльності певних посадових осіб та на зобов`язання слідчого передавати на відповідальне зберігання певним особам арештоване майно, тобто вирішення вказаних питань, про які йдеться у клопотанні ОСОБА_3 , виходить за межі повноважень слідчого судді на даній стадії кримінального провадження, в рамках вирішення клопотання, поданого в порядку ст.174 КПК України.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0002277.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя