Справа № 309/4333/23
Провадження № 1-кс/309/488/23
У Х В А Л А

12 вересня 2023 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000551 від 08.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000551 від 08.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання вмотивоване тим, що у провадженні слідчого відділення Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000551 від 08.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 вересня 2023 року приблизно о 01 годині в м. Хуст по вул.Свободи, біля будинку №59, працівниками СРПП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області зупинено транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за порушення правил дорожнього руху. В той час водій ОСОБА_5 за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 та ч.1 ст.122 КУпАП, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на надання неправомірної вигоди, під час розмови з працівником СРПП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , поклав грошові кошти в сумі 2000 Чеських Крон на торпеду службового автомобіля марки «Шкода-Рапід», державний « НОМЕР_2 », тобто неправомірну вигоду, достовірно розуміючи, що ОСОБА_6 є службовою особою Національної поліції України, яка відповідно до чинного законодавства та посадової інструкції наділена повноваженнями з безпосереднього складання щодо неї адміністративних матеріалів. В ході огляду місця події із торпеди - салону службового автомобіля марки «Шкода Рапід» д.н.з. НОМЕР_3 поліції України, було виявлено та вилучено одну купюру номіналом 2000 Чеських Крон із серійним номером К32317298, які упаковано у спеціальний пакет №PSP2348415. Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що вилучені грошові кошти є речовими доказами у кримінальному провадженні, по яким необхідно провести ряд судових експертиз та згідно п.4 ст. 2 ст. 167 КПК України відповідають критеріям тимчасово вилученого майна, однак в разі не накладення арешту їх необхідно негайно повернути, згідно ч.5 ст.171 КПК України, особі у якої вилучено, що може привести до втрати чи знищення речових доказів, через що необхідно накласти на них арешт.

В судове засідання учасники кримінального провадження не з`явилися.

На підставі ст. 172 ч.1 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання у відсутності учасників кримінального провадження, які не з`явилися.

Відповідно до п.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано у відповідності до ст.170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії, визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст.94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст.98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить висновку, що клопотання слід задовольнити, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Керуючись ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні 0000551 від 08.09.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у даному кримінальному провадженні - на грошові кошти одну купюру номіналом 2000 чеських крон із серійним номером КЗ2317298, яку упаковано у спеціальний пакет №PSP 2348415.

Негайне виконання ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали виготовлено 12 вересня 2023 року.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1