В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 року Справа № 608/1426/23

Номер провадження1-кп/608/208/2023

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисників -- адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові матеріали кримінального провадження, відомості про яке 28 листопада 2022 року внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000110, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисівці Заліщицького району Тернопільської області, громадянина України, освіта вища, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого лікарем ортопед-травматологом КНП "Товстенської селищної лікарні", раніше не судимого, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 369-2 та ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

В кінці листопада 2022 року в лікаря ортопеда-травматолога поліклінічного відділення КНП «Товстенська селищна лікарня» Товстенської селищної ради обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за вплив у вирішенні питання щодо визнання ОСОБА_7 непридатним до військової служби.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, в кінці листопада 2022 року обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні КНП «Товстенська селищна лікарня» Товстенської селищної ради, що знаходиться по вул. Робітнича, 1 смт. Товсте Чортківського району Тернопільської області, повідомив ОСОБА_7 , котрий перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що в силу його становища він перебуває в хороших відносинах з лікарями - членами військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , до повноважень яких входить прийняття рішень щодо визнання осіб непридатними до військової служби, завдяки чому може впливати на прийняття ними рішень, у тому числі щодо отримання ОСОБА_7 документів про визнання його непридатним до військової служби.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що сприяння в отриманні документів про визнання його непридатним до військової служби та вплив на лікарів - членів військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 можливе за умови передачі йому неправомірної вигоди в сумі 1 000 доларів США.

ОСОБА_7 , розуміючи незаконність зазначених вимог та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності та бажаючи викрити незаконні дії обвинуваченого ОСОБА_4 звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їхнім контролем.

07 грудня 2022 року близько 12-ї години ОСОБА_7 за попередньою домовленістю з обвинуваченим ОСОБА_4 зустрівся з останнім в приміщенні службового кабінету КНП «Товстенська селищна лікарня», що за адресою: вул. Робітнича, 1 у смт. Товсте Чортківського району Тернопільської області.

У подальшому, 07 грудня 2022 року близько 12-ї години обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні службового кабінету КНП «Товстенська селищна лікарня», що за адресою: вул. Робітнича, 1 у смт. Товсте Чортківського району Тернопільської області, діючи з прямим умислом, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1 000 доларів США (за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ станом на 07 грудня 2022 року становить 36568,60 гривень), як неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особами уповноваженими на виконання функцій держави - лікарями - членами військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо визнання ОСОБА_7 непридатним до військової служби.

Окрім цього, відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, в жовтні 2022 року, точний час досудовим розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 під час зустрічі із особою, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, дізнався від останнього про можливість виготовлення документів для безперешкодного перетину державного кордону України для осіб призовного віку, яким на час дії воєнного стану на території України заборонено перетинати державний кордон. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_4 та особи, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, виник спільний злочинний умисел направлений на незаконне переправлення осіб через державний кордон України за грошові кошти. Згідно попередньої домовленості обвинувачений ОСОБА_4 повинен був надавати особі, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, дані осіб, які мали намір перетнути кордон України, а особа, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, передавав зазначені дані невстановленим на даний час слідством особам для організації безперешкодного перетину кордону.

Так, реалізуючи спільний злочинний намір та на виконання вищезазначеного плану, 15 грудня 2022 року близько 12-ї години 30 хвилин лікар ортопед-травматолог КНП «Товстенська селищна лікарня» Товстенської селищної ради обвинувачений ОСОБА_4 , вступивши у злочинну змову із особою, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, та невстановленими на даний час слідством особами щодо організації незаконного переправлення громадян України через державний кордон України, перебуваючи у своєму кабінеті КНП «Товстенська селищна лікарня» Товстенської селищної ради, розуміючи що ОСОБА_7 підлягає призову на військову службу за мобілізацією та якому у зв`язку з цим заборонено виїзд за кордон, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, запропонував ОСОБА_7 можливість забезпечення організації незаконного переправлення останнього через державний кордон України у складі музичного гурту за умови надання йому ( ОСОБА_4 ) грошових коштів.

Тоді ж обвинувачений ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що для організації незаконного переправлення останнього через державний кордон України у складі музичного гурту та отримання дозволу для перетину державного кордону України, йому необхідно надати копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон, паспорта громадянина України та виписку про місце реєстрації.

Після цього, отримавши від ОСОБА_7 копії зазначених документів, обвинувачений ОСОБА_4 з метою здійснення свого злочинного наміру спрямованого на організацію та сприяння незаконному перетину ОСОБА_7 державного кордону України, надіслав вказані документи за допомогою мобільного додатку «Теlеgram» особі, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, які останній, у свою чергу, передавав невстановленим на даний час слідством особам для організації безперешкодного перетину кордону ОСОБА_7 .

В кінці грудня 2022 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у салоні автомобіля марки Tоуоta Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_1 , що був припаркований на прилеглій території ТЦ «Новус», що за адресою: м. Тернопіль, вул. Перля, 3, передав особі, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, грошові кошти в сумі 1 000 доларів США для вирішення питання щодо безперешкодного перетину ОСОБА_7 державного кордону України.

В подальшому невстановлені на даний час слідством особи надіслали в Міністерство культури та інформаційної політики України лист з проханням надання дозволу ОСОБА_7 у виїзді у складі гурту для проведення благодійного концертного туру за межами території України.

В подальшому 06 січня 2023 року обвинувачений ОСОБА_4 зателефонував особі, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, з приводу отримання інформації щодо виготовлення документів ОСОБА_7 для безперешкодного перетину кордону, на що особа, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, повідомив, що потрібно ще зачекати, оскільки відбулися затримки у розгляді даних звернень у зв`язку із збільшення часу проведення концертної програми.

Надалі 11 січня 2023 року особа, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, зателефонував до ОСОБА_7 та запевнив останнього, що його документи в процесі виготовлення та потрібно ще зачекати і щоб він не переживав за надані ним грошові кошти.

30 січня 2023 року Міністерством культури та інформаційної політики України надано дозвіл ОСОБА_7 на безперешкодний перетин державного кордону України ніби-то як учаснику гурту « ІНФОРМАЦІЯ_5 » для проведення благодійного концертного туру на запрошення міжнародного благодійного фонду «Sunflower of Peace».

31 січня 2023 року близько 17 години обвинувачений ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що документи для виїзду за кордон готові та що за організацію незаконного переправлення останнього через державний кордон України у складі музичного гурту він повинен надати 4 500 доларів США.

02 лютого 2023 близько 20-ї години обвинувачений ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 та уточнив, що ОСОБА_7 повинен надати ОСОБА_4 3 500 доларів США та що вказані грошові кошти забере інша особа.

02 лютого 2023 року близько 20-ї години 45 хвилин ОСОБА_7 , за вказівкою обвинуваченого ОСОБА_4 перебуваючи на території автозаправної станції «WOG», що за адресою: Тернопільська область, м. Чортків, вул. Ягільницька, передав ОСОБА_8 для обвинуваченого ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 3 500 доларів США (за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ станом на 02 лютого 2023 року становить 127 990,10 гривень) за організацію незаконного переправлення через державний кордон України шляхом отримання дозволу для виїзду за кордон ніби-то як учаснику гурту « ІНФОРМАЦІЯ_5 » для проведення благодійного концертного туру на запрошення міжнародного благодійного фонду «Sunflower of Peace».

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфікованіза ч. 2 ст. 369-2 КК України за ознаками одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, та за ч. 3 ст. 332 КК України за ознаками організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненій за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

15 червня 2023 року в даному кримінальному провадженні між прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000110 від 28 листопада 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. З ст. 332 КК України, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисників підозрюваного ОСОБА_4 - адвокатів ОСОБА_5 , який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ТР № 000506 від 01 вересня 2022 року та ордеру серія ВО № 1048612 від 20 лютого 2023 року, та ОСОБА_6 , який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ТР № 000413 від 24 січня 2020 року та ордеру серія ВО № 1048451 від 22 лютого 2023 року, з іншого боку, діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, уклали за ініціативою сторони захисту дану угоду про визнання винуватості на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості сторони кримінального провадження дійшли згоди:

- щодо правової кваліфікації вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 діянняза частиною 2 статті 369-2 та частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України. Відповідно до частини 4 статті 12 Кримінального кодексу України, злочин, передбачений частиною 2 статті 369-2 Кримінального кодексу України, по ступеню тяжкості відноситься до нетяжких злочинів. Відповідно до частини 5 статті 12 Кримінального кодексу України, злочин, передбачений частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України, по ступеню тяжкості відноситься до тяжких злочинів;

- істотних для даного кримінального провадження обставин, згідно яких обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України, згідно з повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 30 травня 2023 року, у скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, що відповідно до ст. 66 КК України є пом`якшуючими обставинами. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено. Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання та місцю роботи, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, має на утриманні одну малолітню дитину;

- беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України, вчинених ним за викладених вище обставин у повному обсязі згідно з повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 30 травня 2023 року. Сторони угоди підтверджують, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; - обов`язку обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою. Обвинувачений ОСОБА_4 , укладаючи угоду про визнання винуватості зобов`язався співпрацювати зі стороною обвинувачення у кримінальному провадженні стосовно іншої особи, за обставинами, які йому відомі, давати правдиві, достовірні та повні показання щодо причетності цієї особи до вчинення кримінального правопорушення, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду. Обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався сумлінно співпрацювати зі стороною обвинувачення, органом досудового розслідування, а це означає, що він буде не лише правдиво та повною мірою відповідати на всі поставлені питання, а й добровільно надавати всю відому інформацію у кримінальному провадженні стосовно іншої особи і не вправі замовчувати відомі факти щодо вчинення кримінальних правопорушень. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що ці зобов`язання співпрацювати зі стороною обвинувачення продовжуються і після винесення вироку, а відмова від такої співпраці є порушенням даної угоди;

- узгодженого сторонами покарання за вчинені кримінальні правопорушення з урахуванням загальних засад призначення покарання (Розділ XI КК України), зокрема, положень ст.ст. 50, 51, 52, 53, 55, 63, 65, 69 Кримінального кодексу України, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, а саме: раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання та місцю роботи, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, має на утриманні одну малолітню дитину, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також беззастережне визнання ним своєї винуватості, що істотно знижує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень. Сторони узгодили покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 :

- за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу розміром 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 93 500 (дев`яносто три тисячі п`ятсот) гривень;

- за ч. 3 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком 3 (три) роки.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання та місцю роботи, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, має на утриманні одну малолітню дитину, беззастережне визнання ним своєї винуватості, домовленість щодо обов`язку співпраці ОСОБА_4 у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, із застосуванням ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю від одного року до трьох років, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає наступні, покладені на нього судом, на підставі ст. 76 КК України, обов`язки: у період дії іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 та ч. 3 ст. 332 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив про те, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також просили затвердити угоду про визнання винуватості укладену сторонами кримінального провадження.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 369-2 та ч. 3 ст. 332 КК України є правильною. Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України відносяться: за ч. 2 ст. 369-2 КК України до нетяжкого злочину, за ч. 3 ст. 332 КК України до тяжкого злочину, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

За таких обставин, враховуючи вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що суспільний інтерес виражається в забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, суд вбачає наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст .65 КК України.

Остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити за правилами ст. 70 КК України. Водночас при застосуванні положень ст. 76 КК України суд зазначає, що згідно частини першої цієї статті в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

За своїм змістом ч. 1 ст. 76 КК України є імперативною правовою нормою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 76 КК України на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки, які передбачені цією частиною статті.

А тому з врахуванням наведеного відповідно до вимог ст. 76 КК України суд покладає на обвинуваченого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

В ході досудового розслідування в кримінальному провадженні згідно ухвал слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 9 та 28 лютого 2023 року було накладено арешт: на грошові кошти, 5 купюр номіналом 100 доларів США кожна із серійними номерами МК 19642602 D, КІ 08649674 А, КG 27672956 В, КВ 69029151 N, МF 25857848 D, та 30 купюр несправжніх (імітаційних) засобів із нанесеним зображенням купюри номіналом 100 доларів США із серійним номером АВ844485121 кожна, мобільний телефон ХІАОМІ РОКО ІМЕІ1: НОМЕР_2 та ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в якому наявна сім-карта з абонентським номером НОМЕР_4 , які вилучені під час огляду місця події 02 лютого 2023 року на території АЗС «WOG» за адресою: м. Чортків, вул. Ягільницька, Тернопільської області у громадянина ОСОБА_8 ; мобільний телефон РОСО ІМЕІ1: НОМЕР_5 та ІМЕІ2: НОМЕР_6 , в якому наявна сім-карта з абонентським номером НОМЕР_7 , вилучений згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03 лютого 2023 року в підозрюваного ОСОБА_4 , 1/1 квартири, загальною площею 42,8 кв.м., із реєстраційним номером майна: 060, за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки NISSAN QASHQAI, номер кузова НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_9 - шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Оскільки підстави для арешту вищезазначеного майна відпали, а тому такий арешт повністю слід скасувати.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15, передбачений і порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства (пункти 7-8).

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави не був порушений в ході розгляду справи, то запобіжний захід у вигляді застави підлягає продовженню з встановленими обов`язками до набрання вироком законної сили, а внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю після набрання вироком законної сили.

У межах кримінального провадження органом досудового розслідування заявлено процесуальні витрати на залучення експертів в кримінальному провадженні для проведення судової технічної експертизи документів та судової експертизи відео-звукозапису в розмірі 4 908 гривень 28 копійок.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України витрати на проведення такої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності із вимогами ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні, укладену 15 червня 2023 року між прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , з однієї сторони, та обвинуваченим (на час укладення угоди підозрюваним)в цьому провадженні ОСОБА_4 , за участі захисників - адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з іншої, затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2 та ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України в виді штрафу в розмірі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 93 500 (дев`яносто три тисячі п`ятсот) гривень;

за ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України з застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу України в виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на три роки.

Згідно ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік і шість місяців, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до вимог ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів обвинуваченому ОСОБА_4 призначити в виді штрафу в розмірі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 93 500 (дев`яносто три тисячі п`ятсот) гривень та в виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на три роки, звільнивши згідно ст. 75 Кримінального кодексу України обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік і шість місяців, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, та покладенням відповідно до вимог ст. 76 Кримінального кодексу України на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 72 КК України покарання виді штрафу в розмірі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 93 500 (дев`яносто три тисячі п`ятсот) гривень виконувати самостійно.

Запобіжний захід у вигляді застави застосований до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Заставу, внесену заставодавцем 6 лютого 2023 року на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Тернопільській області згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайоного суду Тернопільської області від 4 лютого 2023 року в справі № 607/2145/23 - повернути заставодавцю відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт на грошові кошти, 5 купюр номіналом 100 доларів США кожна із серійними номерами МК 19642602 D, КІ 08649674 А, КG 27672956 В, КВ 69029151 N, МF 25857848 D, та 30 купюр несправжніх (імітаційних) засобів із нанесеним зображенням купюри номіналом 100 доларів США із серійним номером АВ844485121 кожна, мобільний телефон ХІАОМІ РОКО ІМЕІ1: НОМЕР_2 та ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в якому наявна сім-карта з абонентським номером НОМЕР_4 , які вилучені під час огляду місця події 02 лютого 2023 року на території АЗС «WOG» за адресою: м. Чортків вул. Ягільницька, Тернопільської області у громадянина ОСОБА_8 ; мобільний телефон РОСО ІМЕІ1: НОМЕР_5 та ІМЕІ2: НОМЕР_6 , в якому наявна сім-карта з абонентським номером НОМЕР_7 , вилучений згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 03 лютого 2023 року в підозрюваного ОСОБА_4 , 1/1 квартири, загальною площею 42,8 кв.м., із реєстраційним номером майна: 060, за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки NISSAN QASHQAI, номер кузова НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_9 .

Речові докази: 5 купюр номіналом 100 доларів США кожна із серійними номерами МК 19642602 D, КІ 08649674 А, КG 27672956 В, КВ 69029151 N, МF 25857848 D, та 30 купюр несправжніх (імітаційних) засобів із нанесеним зображенням купюри номіналом 100 доларів США із серійним номером АВ844485121 кожна; мобільний телефон ХІАОМІ РОКО ІМЕІ1: НОМЕР_2 та ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в якому наявна сім-карта з абонентським номером НОМЕР_4 повернути ОСОБА_8 ; мобільний телефон РОСО ІМЕІ1: НОМЕР_5 та ІМЕІ2: НОМЕР_6 , в якому наявна сім-карта з абонентським номером НОМЕР_7 повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 в доход держави 4 908 (чотири тисячі дев`ятсот вісім) гривень 28 копійок процесуальних витрат на залучення експертів в кримінальному провадженні для проведення судової технічної експертизи документів та судової експертизи відео-звукозапису.

З підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, на вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим з моменту отримання копії вироку.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1