Справа № 750/3295/23
Провадження № 1-кс/750/2371/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові клопотання слідчого Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000062 від 04.01.2023, -

в с т а н о в и в:

02.05.2023 до суду після доопрацювання надійшло клопотання слідчого Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 02.05.2023, погоджене прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , в якому слідчий просить накласти арешт на абонентський номер телефонного зв`язку НОМЕР_1 , що належить до номерного ресурсу ПрАТ «Датагруп»

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, уточнивши, що необхідно заборонити користування та відчуження зазначеного абонентського номеру як віртуального активу.

Представник ПрАТ «Датагруп» не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасника провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши слідчого, вивчивши клопотання про арешт майна з доданими до нього документами, приходжу до наступного висновку.

Чернігівським РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 04.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

У клопотанні слідчий просить накласти арешт на абонентський номер телефонного зв`язку, що є засобом вчинення злочину.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті (арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, слідчий вказує, що абонентський номер телефонного зв`язку НОМЕР_1 , який належить до номерного ресурсу ПрАТ «Датагруп», відповідно до постанови слідчого від 30.03.2023 визнаний речовим доказом, є засобом вчинення злочину (у той же час, до клопотання слідчим додано постанову від 30.03.2022).

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 69 ст. 2 Закону України «Про електронні комунікації» номер послідовність десяткових цифр, що відповідає вимогам до структури, довжини та унікальності згідно з національним планом нумерації України та містить інформацію, необхідну для маршрутизації виклику до кінцевого (термінального) обладнання або для доступу до електронних комунікаційних мереж і послуг. Згідно п. 111 зазначеної статті ресурс нумерації (номерний ресурс) - коди, номери, ідентифікатори, що використовуються для позначення (ідентифікації) електронних комунікаційних мереж, кінцевих пунктів мережі, послуг, абонентів під час маршрутизації та здійснення виклику в електронних комунікаційних мережах загального користування.

Отже, абонентський номер не є матеріальним об`єктом, а отже не може відповідати критеріям, встановленим у ст. 98 КПК України, тому слідчий суддя не може визнати прийнятними доводи клопотання в цій частині. В той же час, слідчий суддя не може не звернути увагу на зміст постанови слідчого від 30.03.2022, якою слідчий у даному кримінальному провадженні від 04.01.2023, описавши вчинені протиправні дії стосовно потерпілого ОСОБА_6 , вчинені 03.01.2023, пославшись на здійснення 29.03.2023 тимчасового доступу до документів ПрАТ «Датагруп», зазначив наступні мотиви визнання абонентського номеру НОМЕР_1 речовим доказом: «беручи до уваги, що липка стрічка в якій поліетиленовий пакетик з кристалоподібною речовиною має значення як речовий доказ по кримінальному провадженню, керуючись…»; жодних інших мотивів слідчим не наведено, а тому слідчий суддя не може зважати на вказану постанову при прийнятті рішення за наслідками розгляду клопотання.

У клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, яким вважає абонентський номер оператора електронних комунікацій.

Поняття «майно» визначено ч. 1 ст. 190 Цивільного кодексу України, згідно якої майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Зважаючи, що номер у електронній комунікаційній мережі є послідовністю десяткових цифр, необхідною для маршрутизації виклику до кінцевого (термінального) обладнання або для доступу до електронних комунікаційних мереж і послуг, а отже не є майном, на яке може бути накладено арешт.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У судовому засіданні слідчий посилався, що абонентський номер є віртуальним активом. Поняття «віртуальний актив» визначено п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», згідно якої віртуальний актив цифрове вираження вартості, яким можна торгувати у цифровому форматі або переказувати і яке може використовуватися для платіжних або інвестиційних цілей. З огляду на зазначене визначення поняття «віртуальний актив» абонентський номер оператора електронних комунікацій не є віртуальним активом.

Підставою накладення арешту на майно у клопотання зазначено забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України). Разом з тим, слідчим не доведено, що абонентський номер оператора електронних комунікацій відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому в задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000062 від 04.01.2023 про арешт майна, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1