Справа № 521/6300/19
Номер провадження:1-в/521/11/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року м. Одеса

Малиновським районним судом м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання (подання) начальника Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, працюючого на будівництві малярем без офіційного працевлаштування, одруженого, маючого малолітню доньку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 21.04.2017 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, суд

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання (подання) Малиновського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовано тим, що вироком Київського районного суду м. Одеси від 21.04.2017 року гр. ОСОБА_6 було засуджено за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Даним вироком суду на засудженого покладені обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Дата ухвалення вироку 21.04.2017 року, вирок набрав законної сили 23.05.2017 року.

Так, ОСОБА_6 перебуває на обліку Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області з 30.05.2017 року по теперішній час.

15.06.2017 року із засудженим була проведена профілактична бесіда і йому були роз`яснені порядок та умови відбування покарання з випробуванням та засудженого попереджено про відповідальність за ухилення від виконання обов?язків покладених на нього вироком суду, а також наслідки в разі його притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності під час іспитового строку.

3 моменту проголошення вироку Київського районного суду м. Одеси від 21.04.2017 року, засуджений ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, згідно вимоги УІЗ при ГУНП в Одеській області та адміністративної відповідальності, згідно перевірок АПС «АРМОР» не притягувався. На реєстрацію з`являвся завжди вчасно.

11.04.2018 року засудженому ОСОБА_6 було видане направлення до Одеського міського центру зайнятості для реєстрації, як безробітного та подальшого працевлаштування, відповідно до обов?язку який був покладений на нього судом.

15.06.2018 року до Одеського міського центру зайнятості був направлений запит чи звертався за допомогою у працевлаштуванні громадянин ОСОБА_6 та чи були йому запропоновані відповідні посади (робота).

31.07.2018 року на адресу уповноваженого органу пробації від Одеського міського центру зайнятості надійшло повідомлення про те, що громадянин ОСОБА_6 за допомогою у працевлаштуванні до їх установи не звертався.

08.04.2019 року засуджений надав уповноваженому органу пробації пояснення у яких зазначив, що, на даний час, у нього є робота, яка приносить йому стабільний дохід та повністю його влаштовує, працює на будівництві малярем без офіційного працевлаштування.

Так, на переконання органу пробації, ОСОБА_6 , в порушення п. 2 ч. 3 ст.76 КК України за час іспитового строку не виконав обов?язок, який був покладений на нього судом, а саме обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутись до органів державної служби зайнятості для реєстрації, як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

У зв`язку з викладеним, начальник органу пробації клопоче перед судом про скасування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_6 та направлення його для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 21.04.2017 року за ч. 1 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні представник уповноваженого органу пробації підтримала клопотання з мотивів викладених в ньому та прохала вирішити питання щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання (подання) органу пробації з огляду на те, що засуджений під час іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувався та працевлаштувався, хоча й неофіційно, тобто став на шлях виправлення. Відсутність офіційного працевлаштування не свідчить про злісне ухилення від виконання обов`язків, покладених судом.

Засуджений в судовому засіданні просив суд вирішити клопотання (подання) органу пробації на власний розсуд.

Суд, вивчивши матеріали клопотання, особову справу засудженого, вислухавши думку прокурора, представника органу пробації, засудженого, прийшов до наступного.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків місцевий суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ст. 78 КК України, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Одесі, є громадянином України, має середню освіту, одружений та має малолітню дитину, відомостей про наявність інвалідності чи тяжких захворювань матеріали не містять, має зареєстроване місце проживання на території Малиновського району м. Одеси, з 30.05.2017 року перебуває на обліку в уповноваженому органу пробації (за час іспитового строку до кримінальної відповідальності чи адміністративної відповідальності не притягувався, на реєстрацію до уповноваженого органу пробації з`являвся завжди вчасно, крім того, за час іспитового строку неофіційно працевлаштувався малярем).

При розгляді клопотання (подання) органу пробації суд, зокрема, звертає увагу на правові висновки та правову позицію Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях притримується позиції того, що національне законодавство встановлює обов`язок додержуватись матеріальних і процесуальних норм, але, до того ж, воно вимагає дотримання цілі статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка полягає у недопущенні того, щоб особа позбавлялась свободи у свавільний спосіб.

Таким чином, розглядаючи клопотання (подання) органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання та направлення особи для відбування покарання призначеного вироком суду, у даному випадку покарання у виді позбавлення волі, суд виходить з того, що слід з`ясувати, чи можна розглядати факти, викладені у клопотанні (поданні) органу пробації, а саме не звернення засудженого до центру зайнятості за направленням та неофіційне працевлаштування як факт небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення.

З огляду на викладене, поведінку засудженого ОСОБА_6 , а саме те, що він не звернувся за направленням до центру зайнятості для реєстрації як безробітної особи та не працевлаштувався офіційно, не можна розцінювати як грубе порушення умов іспитового строку, а також як умисне невиконання обов`язку, покладеного на нього вироком суду, оскільки нових кримінальних правопорушень в період іспитового строку він не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався, крім того, під час іспитового строку був неофіційно працевлаштований малярем та мав можливість утримувати свою сім`ю, отже в матеріалах справи відсутні докази, які б поза розумним сумнівом підтверджували небажання засудженого стати на шлях виправлення та вказували на наявність підстав направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком у даному випадку.

Крім того, слід звернути увагу, що, саме по собі, звернення за направленням на працевлаштування до центру зайнятості не гарантує особі працевлаштування, крім того, особі можуть відмовити у працевлаштуванні, якщо така особа не відповідає вимога роботодавця. При набутті особою статусу безробітного, у разі звернення до центру зайнятості, особа може отримати відповідну грошову допомогу, проте розмір та тривалість виплати такої допомоги мають певні обмеження, зокрема тривалість такої допомоги. У даному разі, суд вважає, що неофіційне працевлаштування ОСОБА_6 та можливість стабільного заробітку задля утримання своєї сім`ї, не є злісним ухиленням засудженого від виконання обов`язків, покладених вироком суду, до того ж інші обов`язки засудженим виконано в повному обсязі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказане клопотання є необґрунтованим, а обставини наведені в ньому такими, які не мають достатніх підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного судом покарання, а тому, за вказаних обставин, у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 75-78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання (подання) начальника Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 21.04.2017 року за ч. 1 ст. 309 КК України відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1