КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1115/23
Провадження № 1-кс/534/263/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2023 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП№2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000427 від 01.06.2023 за ч. 2 ст. 121 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брод Ємильяновського району Красноярського краю, громадянина України, не працюючого, вдівця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся слідчий СВ відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 із клопотанням, погодженим прокурором, в якому прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивовано слідчим необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладеного на нього процесуальних обов`язків, запобіганням спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Виходячи із змісту внесеного клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за наступних обставин.

В повідомленні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 29.05.2023 року у денний час доби (точний час слідству встановити не представилось можливим), ОСОБА_5 перебував разом із ОСОБА_7 у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У цей час на грунті раптово виниклих неприязних відносин між ними виник конфлікт, у ході якого у ОСОБА_5 з?явився злочинний умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, усвідомлюючи суспільно-небезпечни характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 умисно наніс не визначену кількість ударів рукою, стисненою в кулак, а також ногами в область голови потерпілої ОСОБА_9 чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливу і набряку головного мозку, закритої черепно-мозкової травми, дифузної травми головного мозку від яких в подальшому потерпіла померла.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор, підтримуючи клопотання слідчого та зазначаючи про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наполягав на застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому зазначив, що ОСОБА_5 під загрозою покарання може переховуватись від слідства та суду, а також впливати на свідків та потерпілого, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Зазначив, що не мав і не має умислу переховуватись від слідства та суду, має постійне місце проживання, здійснює догляд за братом з інвалідністю, який проживає по сусідству, з дочкою ОСОБА_7 , яка була визнана потерпілою не знайомий.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його проживання. При цьому зазначила, що її підзахисний умислу переховуватись від органів досудового розслідування не має, раніше не судимий, має постійне місце проживання, здійснює догляд за своїм братом, що проживає по сусідству.

Свідок ОСОБА_10 показала суду, що підозрюваний ОСОБА_5 є її вітчимом, який проживав з її матір`ю більше 20 років, здійснював за нею догляд під час тривалого онкологічного захворювання до її смерті. ОСОБА_5 дуже працьовита людина, раніше працював в охоронній фірмі «Явір» в м. Кременчуці, останні роки займався домашнім господарством, вирощував свиней, кіз, птицю. Останній місяць вона з ОСОБА_5 фактично не спілкувалась, оскільки дізналась про його зв`язки з потерпілою, ОСОБА_7 , яка негативно характеризуються мешканцями села і постійно пиячить.

Заслухавши думки прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, приєднані до нього письмові докази у їх сукупності, слідча суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділення поліції №2 Кременчуцького відділу поліції РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером -№ 0000427 від 01.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження 02.06.2023 ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручена підозрюваному 02.06.2023, з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України. Зазначена обставина була підтверджена ОСОБА_5 в ході розгляду клопотання, як і факт належного вручення йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР за № 0000427 від 01.06.2023 ; протоколом огляду місця події від 01.06.2023; протоколом обшуку; протоколом огляду від 01.06.2023; протоколами допиту свідків (а.с. 13-15,21-27,33).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать, 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку, що наведенні вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, який відноситься до тяжкого злочину, за який, зокрема, передбачене покарання до 10 років позбавлення волі. Однак при цьому матеріали, що додаються до клопотання містять дані про те, що 01.06.2023 о 12 год 10 хв до Козельщинської ЦРЛ доставили ОСОБА_11 , яка перебувала без свідомості, з діагнозом ЗЧМТ під питанням, алкогольне сп`яніння тяжкого ступеня, алкогольна кома під питанням, гематоми всього тіла, гіпертермія. З допиту співмешканця ОСОБА_12 стало відомо, що тілесні ушкодження потерпіла отримала при падінні з висоти власного зросту перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 9).

Згідно відповіді завідуючого Кременчуцького міжрайонного відділення судово -медичної експертизи віж 02.06.2023 причиною настання смерті ОСОБА_7 , згідно журналу реєстрації трупів судово-медичному морзі зазначено декілька причин, які поєднані з тілесними ушкодженнями (а.с.33).

Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність трьох ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; можливість незаконного впливу на свідків та потерпілих. Наявність зазначених ризиків була підтримана прокурором у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості застосування до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

В ході розгляду клопотання прокурор наголошував на тому, що ОСОБА_5 вчинив злочин, який є тяжким, у зв`язку із чим може переховуватись від слідства та суду з метою уникнення можливої відповідальності.

Однак як вбачається з матеріалів доданих до клопотання підозрюваний, після інкримінованих йому протиправних дій, пов`язаних з нанесенням потерпілій тілесних ушкоджень відвів потерпілу до її місця проживання, де вона через стан сп`яніння падала з висоти власного росту. Після чого ОСОБА_5 повернувся до свого будинку і не залишав його. Працівники поліції приїхали до нього на слідуючий день, будь якого опору він не чинив, детально розповів про скоєне правопорушення.

За таких обставин, за відсутності переконливих доказів на підтвердження можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від слідства та суду, існування такого ризику має незначний ступінь.

Також слідчий суддя вважає недоведеним ризик можливого здійснення незаконного впливу на свідків та потерпілу з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки жодних доказів того, що підозрюваний може здійснювати психологічний чи фізичний тиск на останніх, надано не було. Крім того, враховуючи те, що свідки допитані, а підозрюваний з потерпілою не знайомий, остання проживає у інший області, такий ризик є незначним.

Такий ризик як вчиняти інші кримінальні правопорушення слідча суддя вважає мінімальним, з огляду на те, що з ОСОБА_5 раніше не судимий, дані щодо притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.

Згідно із внесеним слідчим клопотанням, та наданими сторонами кримінального провадження матеріалами, у справі відсутні дані, що характеризують підозрюваного.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновків, що докази, надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

Між тим, за змістом ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, серед іншого, зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Приймаючи рішення з цього питання, суд має дослідити обставини, які відповідно до ст.178 КПК України враховуються при застосуванні запобіжного заходу, обґрунтованість такого застосування щодо конкретної особи, зважаючи на дані про її соціальні зв`язки, місце проживання, схильності, способу життя і поведінки тощо.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 у справі «Хайредінов проти України»).

Умовою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (виходячи з його правової природи), серед іншого має бути також обґрунтована впевненість судді у тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, враховуючи відсутність у підозрюваного негативних характеристик, вік підозрюваного, якому виповнилось 59 років та не надання стороною обвинувачення переконливих доказів, які б свідчили про недостатність застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків зазначених у клопотанні, а також наявність мінімальних ризиків зазначених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідча суддя доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом із тим, у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, що зможе дієво запобігти мінімальним ризикам доведеними під час розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно із приєднаними до клопотання матеріалами, ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.208 КПК України, а отже слідчий суддя вважає необхідно негайно доставити ОСОБА_5 до місця відбування домашнього арешту визначеного даною ухвалою, де звільнити його.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178,181,194 КПК України, суд,-

постановив :

В клопотанні старшого слідчого СВ ВП№2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000427 від 01.06.2023 за ч. 2 ст. 121 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу прокурора або суду.

Негайно доставити ОСОБА_5 до місця відбування домашнього арешту визначеного даною ухвалою, де звільнити його з під варти.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-не відлучатись із населеного пункту в якому проживає, без дозволу прокурора та слідчого;

-утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні, в якому він є підозрюваним ;

-прибувати до прокурора та слідчого за першою вимогою;

-повідомляти прокурора або слідчого про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити, що за невиконання вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та прокурору Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури.

Встановити строк дії ухвали по 01 серпня 2023 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1