Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/61/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2023 р. смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальномупровадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Народицькому районному суді Житомирської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр судових розслідувань за №0000313 від 27.11.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою суду Народицького районного суду Житомирської області від 15 травня 2023 року, ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою, яка закінчує свою дію 14 липня 2023 року.

26 червня 2023 року прокуроромКоростенської окружної прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що розгляд кримінального провадження не закінчено, а тому, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження є необхідність продовження запобіжного заходу. Також зазначив, що заявлені раніше ризики, а саме, що обвинувачений перед загрозою покарання матиме можливість переховуватися від суду, продовжувати вчинити кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, не зменшилися та виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, зазначених у клопотанні.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні щодо клопотання прокурора заперечував, мотивуючи це тим, що обвинувачений не має наміру переховуватись від суду, вчиняти інші злочини, останній визнав, що вчинив протиправні дії щодо потерпілого, крім того суворість покарання за вчинення злочину, в якому звинувачується його підзахисний не може бути єдиною підставою обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, який як на його думку буде достатнім заходом для запобігання існуючим ризикам.

Обвинувачений заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, мотивуючи це тим, що наміру переховуватись від суду у нього не має.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

Правилами статті 331 КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно пунктів 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного за-ходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно, шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням впливати на покази свідків, понятих, які були присутні під час проведення огляду місця події, на свідків, які вже допитані по кримінальному провадженню та які можуть бути встановлені в ході судового розслідування та потерпілих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді три-мання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Обмірковуючи правомірність та обгрунтованість клопотання прокурора, суд зважає на особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, не має постійного джерела прибутку та стійких соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, діяння, у скоєні якого обвинувачується ОСОБА_4 вчинено в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд враховує, що в судовому засіданні не було повідомлено про наявність таких обставин, які б свідчили про те, що перестали існувати ризики, які були враховані судом при обрані запобіжного заходу та його продовженні, а також враховуючи доведення прокурором наявність обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що оскільки в цьому кримінальному провадженні наявні справжні інтереси суспільства явно переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи обвинуваченого, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Водночас, суд вважає посилання прокурора на ті обставини, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків по кримінальному провадженню, необґрунтованими, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд враховує доводи захисника обвинуваченого, однак вважає, що зазначені обставини не можуть бути підставою для усунення ризиків, зазначених прокурором, а також вони не є достатніми для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись статтями 177,178, 181, 184, 194, 201, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тривалістю 60 днів, до 26 серпня 2023 року.

Ухвала суду закінчує свою дію о 15 годині 40 хвилин 26 серпня 2023 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: