Справа № 203/1027/21
Провадження № 1-кп/0203/258/2023
В И Р О К

іменем України

03 липня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001982 від 06.11.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області, з неповною середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в порядку ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 06.11.2020 року о 13 год 33 хв, знаходячись за адресою: м. Дніпро, пл. Привокзальна, 11, під впливом раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, достовірно знаючи, що поширена ним інформація помилкова і розуміючи, що подібне повідомлення викликає обстановку страху і паніки у населення, а також порушує громадську безпеку, за допомогою свого мобільного телефону, в якому знаходилась сім- картка мобільного оператору «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 , здійснив дзвінок на телефон спецлінії «102» Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області та надав оператору завідомо неправдиве повідомлення про замінювання торгівельно-розважального центру «Вавілон», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. М. Малиновського, 2, що загрожує загибеллю людей чи настанням інших тяжких наслідків, при цьому усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій та достовірно знав, що вказане повідомлення є завідомо неправдивим та не відповідає дійсності.

Негайно після надходження повідомлення про загрозу безпеки громадян у приміщенні та прилеглій території торгівельно-розважального центру «Вавілон», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. М. Малиновського, 2, а також загрозу знищення та пошкодження об`єктів власності, з метою проведення оперативно-рятувальних і пошукових заходів були задіяні співробітники вибухотехнічного управління ГУНП в Дніпропетровській області, а також СОГ Амур-Нижньодніпровського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та суду пояснив, що вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, та, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думки учасників судового розгляду, роз`яснивши учасникам судового провадження вимоги ст. 349 КПК України, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також, документів, що підтверджують процесуальні витрати по кримінальному провадженню та речові докази.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 правільно кваліфіковані за ч.1 ст.259 КК України, а саме як завідоме неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим , якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним . У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи .

ОСОБА_4 раніше не судимий, офіційно не працює, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за місцем проживання характеризується посередньо, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав повністю, свою поведінку засуджує, щиро покаявся у скоєному, що на підставі ст..66 КК України є обставиною, що пом`якшує покарання, тому суд вважає що необхідним і достатнім є покарання в мінімальних межах санкції ч.1 ст.259 КК України у виді позбавлення волі та знаходить можливим перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Таке покарання буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Враховуючи те, що санкція інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого заходи кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації, яка полягає у конфіскації у цьому провадженні у власність держави засобів та знаряддя вчинення кримінального правопорушення - мобільного телефону марки «Nokia tipe RM839» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 з сім-карткою НОМЕР_4 .

Питання речових доказів вирішується у відповідності до ст.100 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експерта, які відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи звуко- та відеозапису складають 2615,20 гривень.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1(один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

На підставі ст..ст.96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави засоби та знаряддя вчинення злочину -мобільний телефон марки «Nokia tipe RM839» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 з сім-карткою НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта -2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 20 копійок.

Речові докази:

Спецпакет №2338990, у якому міститься оптичний носій інформації - «Verbatim DVD - R 4.7 GB 16x speed 120 min» з надписом «Дзвінок зі 102 06.11.2020» та оптичний носій інформації «Verbatim DVD - R 4.7 GB 16x speed 120 min» з надписом «Зразки голосу ОСОБА_4 », який зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1