Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7143/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0001305 від 20.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 , як слідчий групи слідчих у даному кримінальному провадженні, за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт на мобільний телефон «Neffos» чорного кольору в шкіряному чохлі чорного кольору (IMEІ 1: НОМЕР_1 , IMEІ 2: НОМЕР_2 , сім-карта з абонентським номером НОМЕР_3 ), мобільний телефон «Redmi» чорного кольору (IMEІ 1: НОМЕР_4 , IMEІ 2: НОМЕР_5 , сім-карта з абонентським номером НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ), які належить ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Подільської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001305, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.06.2023, о 12 годині 00 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 47-А, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зупинений працівниками поліції. Після чого, 20.06.2023, в період часу з 14 годині 07 хвилин по 14 годину 32 хвилин, під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , виявлено та вилучено: мобільний телефон «Neffos» чорного кольору в шкіряному чохлі чорного кольору (IMEІ 1: НОМЕР_1 , IMEІ 2: НОМЕР_2 , сім-карта з абонентським номером НОМЕР_3 ), мобільний телефон «Redmi» чорного кольору (IMEІ 1: НОМЕР_4 , IMEІ 2: НОМЕР_5 , сім-карта з абонентським номером НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ), 10 згортків, в яких знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору.

У органу досудового розслідування, є підстави вважати, що вилучені в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , мобільний телефон «Neffos» чорного кольору в шкіряному чохлі чорного кольору (IMEІ 1: НОМЕР_1 , IMEІ 2: НОМЕР_2 , сім-карта з абонентським номером НОМЕР_3 ), мобільний телефон «Redmi» чорного кольору (IMEІ 1: НОМЕР_4 , IMEІ 2: НОМЕР_5 , сім-карта з абонентським номером НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ), могли використовуватись як знаряддя вчинення кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням наркотичних засобів та психотропних речовин, та могли зберегти на собі його сліди.

Окрім цього, надасть можливість стороні обвинувачення довести факти протиправної діяльності ОСОБА_5 .

Вилучені речі є речовими доказами у кримінальному провадженні та можуть містити в собі інформацію щодо обставин вчинення злочину.

Вказані речові докази потребують додаткового огляду, що є підставою для його арешту та подальшого збереження в матеріалах кримінального провадження, або спеціальних обладнаних приміщеннях для зберігання, після проведення експертиз та відповідних досліджень

Таким чином, вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , мобільний телефон «Neffos» чорного кольору в шкіряному чохлі чорного кольору (IMEІ 1: НОМЕР_1 , IMEІ 2: НОМЕР_2 , сім-карта з абонентським номером НОМЕР_3 ), мобільний телефон «Redmi» чорного кольору (IMEІ 1: НОМЕР_4 , IMEІ 2: НОМЕР_5 , сім-карта з абонентським номером НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ), відповідає критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю у якому клопотання підтримав з підстав у ньому наведених, просив задовольнити.

Володілець майна у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (псуванню, перетворенню, використанню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме, нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з матеріалів клопотання, у слідчого є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що відповідне майно є знаряддям вчинення злочину, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже відповідне майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу - відчуження, приховання, використання тощо на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. А тому є всі передбачені ст. 170 КПК України підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також ураховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0001305.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0001305 від 20.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Neffos» чорного кольору в шкіряному чохлі чорного кольору (IMEІ 1: НОМЕР_1 , IMEІ 2: НОМЕР_2 , сім-карта з абонентським номером НОМЕР_3 ), мобільний телефон «Redmi» чорного кольору (IMEІ 1: НОМЕР_4 , IMEІ 2: НОМЕР_5 , сім-карта з абонентським номером НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ), які належить ОСОБА_5 .

Копію ухвали негайно вручити слідчому та прокурору для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя ОСОБА_1