Справа № 761/8267/23
Провадження №1-кп/761/2655/2023
В И Р О К

іменем України

11 квітня 2023 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000134 від 14 січня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сольци Новгородської області російської федерації, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 всупереч вимогам ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», якою передбачено, що до повноважень поліції належить здійснення контролю за дотриманням фізичними і юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, інших предметів, на які поширюється дозвільна система внутрішніх справ, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» № 576 від 12.10.1992, якою встановлено особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку і використання спеціально визначених предметів, що розповсюджується, серед іншого, на вогнепальну зброю та боєприпаси, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 Закону України від 23.12.2004 року «Про поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення» незаконно придбав, бойові припаси та вибуховий пристрій за наступних обставин.

ОСОБА_3 не пізніше 14.01.2023 у невстановлений досудовим розслідуванням час, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно без передбаченого законом дозволу незаконно придбав осколочну гранату Ф-1, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та бойовим припасом, і придатна до вибуху, 60 патронів групи №1, які є бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 мм., що споряджені кулями «ПС», «ПП» зі сталевим осердям та споряджені трасуючими кулями зі свинцевим осердям; 6 патронів групи № 2, які є бойовими гвинтівковими патронами калібру 5,56х45 мм., що споряджені кулями зі сталевим осердям, 119 патронів групи №3, які є бойовими гвинтівковими патронами калібру 7,62х51 мм., що споряджені трасуючими кулями «М62» та кулями із свинцевим осердям, 40-мм постріл RLV-HEF, з осколково-фугасною гранатою, який відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів. Після чого 14.01.2023 ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2, тримаючи в руках осколочну гранату Ф-1 підійшов до ОСОБА_5 , який перебував в автомобілі Chevrolet «Lacetti» НОМЕР_1 та продемонстрував гранату Ф-1 останньому.

У подальшому, працівниками поліції 14.01.2023 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 у приміщенні станції технічного обслуговування «Шиномонтаж», в ході якого виявлено та вилучено гранату Ф-1, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та бойовим припасом, і придатна до вибуху, 60 патронів групи №1, які є бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 мм., що споряджені кулями «ПС», «ПП» зі сталевим осердям та споряджені трасуючими кулями зі свинцевим осердям; 6 патронів групи № 2, які є бойовими гвинтівковими патронами калібру 5,56х45 мм., що споряджені кулями зі сталевим осердям, 119 патронів групи №3, які є бойовими гвинтівковими патронами калібру 7,62х51 мм., що споряджені трасуючими кулями «М62» та кулями із свинцевим осердям, 40-мм постріл RLV-HEF, з осколково-фугасною гранатою, який відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів, які ОСОБА_3 зберігав за вищевказаною адресою.

Кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, зберігання, носіння бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 263 КК України, визнав у повному обсязі та вказав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив дане кримінально каране діяння. Додатково пояснив, що 14.01.2023 неподалік від станції технічного обслуговування «Шиномонтаж», де він працює, знайшов рюкзак в якому були патрони у кількості 185 штук, гранат, гранатний постріл до гранати та інші предмети зазначені в обвинувальному акті. Вказаний рюкзак він переніс до станції технічного обслуговування «Шиномонтаж», де зберігав. В цей же день, працівниками поліції, під час обшуку на станції «Шиномонтаж», було виявлено та вилучено зазначений рюкзак з бойовими припасами та вибуховими пристроями. ОСОБА_3 , також заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

Окрім визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_3 на підтвердження встановлених судом обставин вчинення ним кримінального правопорушення свідчать також письмові докази, надані стороною обвинувачення та дослідженні судом під час судового розгляду справи в порядку ст. 94 КПК України.

Так, відомості за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 263 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідування 14.01.2023 за № 0000134 на підставі матеріалів правоохоронних органів. 09.02.2023 матеріали вказаного кримінального провадження об`єднанні в одне провадження з кримінальними провадженнями № 0000466 від 09.02.20223 та № 0000467 від 09.02.20223 за ознаками ч. 1 ст. 263 Кк України.

На підставі ухвали слідчого судді від 18.01.2023 року в порядку ч.3 ст.233 КПК України надано дозвіл на проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_2 у приміщенні станції технічного обслуговування «Шиномонтаж», в ході якого виявлено та вилучено 185 предметів схожих на набої, предмет зовні схожий на магазин, атестат № 400 військовослужбовця, рюкзак чорного кольору з особистими речами, один предмет схожий на корпус гранати, Ф-1, один предмет зовні схожий на гранатний постріл.

Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ за №Се-19/111-23/2543-БЛ від 17.01.2023, надані на дослідження 185 патронів належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї.

Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ за №Се-19/111-23/2336-ВТХ від 06.02.2023, надані на дослідження предмети є одним промислово-виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2, одним промислово-виготовленим, спорядженим вибуховою речовиною, корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, промислово-виготовленим 40-мм пострілом RLV-HEF з осколково-фугасною гранатою. Наданий на дослідження уніфікований запал дистанційної УЗРГМ-2, відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів. Наданий на дослідження, споряджений вибуховою речовиною, корпус ручної осколкової гранати Ф-1 представляє собою конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, до вибухових пристроїв та бойових припасів не відноситься. Наданий на дослідження 40-мм постріл RLV-HEF з осколково-фугасною гранатою, відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів.

На дослідженні інших доказів сторони не наполягали.

Враховуючи, що обвинувачений в судовому засіданні свою вину визнав повністю, висунуте проти нього обвинувачення він розуміє та не оспорює, суд, розцінюючи досліджені докази як об`єктивні та такі, що відповідають фактичним обставинам справи, вважає їх достатніми для винесення вироку.

Вирішуючи питання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України суд керується наступним

Кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України настає у разі носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Як вказано у постанові Пленуму Верховного Суду України N 3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці. Незаконне носіння холодної, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що поняття «закон», вжите законодавцем у ст. 263 КК, має розширене тлумачення і включає в себе законодавство у цілому, в тому числі нормативні акти, що регулюють відповідні правовідносини, порушення яких утворює об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого цією статтею кримінального закону. (справа № 127/27182/15-к від 31.05.2018; №161/3885/16-к від 04.12.2018).

З вказаним висновком Верховного Суду погодилася і Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 по справі № 288/1158/16-к, де сформовано позицію, що під "передбаченим законом дозволом" на поводження зі зброєю у розумінні ст. 263 КК, варто вважати дозвіл, що може бути встановлений будь-яким нормативно-правовим актом, у тому числі підзаконним.

Порядок поводження зі зброєю, в тому числі підстави і процедуру одержання спеціальних дозволів на її придбання, носіння і зберігання, на даний час установлено Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами (далі - Положення), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622.

Зазначені Положення та Інструкція, зміст яких не суперечить Конституції України та іншим нормативно-правовим актам вищого рівня, у контексті застосування статті 263 КК охоплюються поняттям «закон».

Крім того, Постанова Верховної ради України «Про право власності на окремі види майна» № 247-X-II від 17.06.1992, містить Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, серед яких зброя і боєприпаси до неї, щодо набуття права власності громадянами на окремі види майна існує певний спеціальний порядок, у тому числі, коли громадяни набувають права власності на такі види майна, придбаного ними з відповідного дозволу, що надається відповідними органами, на вогнепальну зброю і патрони до неї.

Судовим розглядом даної справи встановлено, про що ОСОБА_3 не заперечував, що він, не маючи дозволу на носінні та зберігання вогнепальної зброї, знайшов рюкзак в якому серед іншого були 185 патронами, які відповідно до висновків експерта є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї та осколочну граната Ф-1, постріл, з осколково-фугасною гранатою, які відповідно до висновків експерта є вибуховими пристроями, які переніс до місця роботи станції, до станції технічного обслуговування «Шиномонтаж, де незаконно зберігав.

Вказане підтверджено дослідженими судом доказами наведеними вище в частині їх обґрунтування.

Таким чином, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_3 у незаконне придбанні, зберіганні, носіння бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, доведена повністю, поза розумним сумнівом, а його дії обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості злочину, дані винної особи та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, працює, хоча і не офіційно, не судимий, на обліку у КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», Київського міського психоневрологічного диспансеру № 1 не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З врахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи винного, який є особою молодого віку, працює, посередньо характеризується за місцем проживання, не судимий, його ставлення до вчиненого, який щиро покаявся в скоєному, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону, за яким визнав його винуватим, із застосуванням вимог ст. 75 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Також, суд вважає за необхідне при звільненні від відбування покарання з випробуванням покласти на обвинуваченого, відповідно до ст. 76 КК України, такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, що сприятиме досягнення мети покарання, покладаючи такі обов`язки, суд вважає саме їх необхідними і достатніми для виправлення винного з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та його особи. Адже, матиме місце нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання.

У підсумку це покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

У кримінальному проваджені наявні процесуальні витрати на залучення експерта для проведеннясудово-балістичної експертизи № СЕ-19/111-23/2543-БЛ від 17.01.2023 в розмір 1510 грн., 24 коп., та для проведення вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/111-23/2336-ВТХ від 06.02.2023 в розмірі 4530 грн., 72 коп. На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України вказані суми суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Відомості про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого суду не надано, із клопотаннями про його застосуванням сторона обвинувачення до суду не зверталась. Отже питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Керуючись статтями 2, 7, 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

185 предметів схожих на набої, які в подальшому було поміщено до спец. пакету NPU1307490, 1 предмет зовні схожий на магазин, який поміщено до спец. пакету NPU1307489, 1 предмет схожий на корпус гранати Ф-1 з частково читаємим маркуванням барвником чорного кольору «93…7», який поміщено до спец.пакету АВ2001681, 1 предмет схожий на гранатометний постріл калібру 40мм. Іноземного виробництва з маркуванням барвника чорного кольору на корпусі «40мм. RLV-HEF10-15-22 та маркуванням барвника чорного кольору «AF 41 10 10-22», який поміщено до спец. пакету АВ2001671, один предмет схожий на запал УЗРГМ-2 з маркуванням «142-79» УЗРГМ-2 583, який поміщено до спец. пакету АВ 2002042; 1 один рюкзак чорного кольору з особистими речами, який поміщено до спец. пакету WAR1868695 - знищити;

1 атестат №400 військовослужбовця солдата ОСОБА_6 , який поміщено до спец. пакету CRI1025938 - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-балістичної експертизи № СЕ-19/111-23/2543-БЛ від 17.01.2023 в розмірі 1510 грн., 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витратина залучення експерта для проведенням вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/111-23/2336-ВТХ від 06.02.2023 в розмірі 4530 грн., 72 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1