У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2023 Справа №607/14861/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури в сфері Західного регіону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщенні зали судових засідань, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 21 лютого 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кострижівка Заставнівського району Чернівецької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учасника війни, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2023 рокустарший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту,терміном на 60 днів, відносно ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 шляхом зловживання своїм службовим становищем незаконно розтратив кошти Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління на загальну суму 340 234,70 грн. на користь ТОВ «БК Жилспецстрой», що станом на 2108 рік становить 386 розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, спричинивши збитки бюджету на вказану суму, а також видав, будучи службовою особою завідомо неправдиві офіційні документи, за обставин зазначених у поданому клопотанні.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність вказаних ризиків, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, а також дані, які характеризують особу підозрюваного, на думку слідчого, є підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому, просить його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 вважає, що клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, до задоволення не підлягає, оскільки слідчим не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які є підставою для застосування даного запобіжного заходу. Також, вважає підозру пред`явлену ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України необґрунтованою. Крім цього, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу просить врахувати позитивні характеристикиОСОБА_4 за місцем його роботи, а також, що у нього на утриманні перебуває дружина, яка являється особою з інвалідністю.

ПідозрюванийОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та просить у задоволенні клопотання відмовити. Крім цього, просить врахувати те, що він не може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки є військовослужбовцем, призваним по мобілізації, несе бойові чергування, а також здійснює догляд за дружиною з групою інвалідністю.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчий суддя встановив, що групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000053 від 21 лютого 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.191, ч. 1 ст.366 КК України.

27 липня 2023 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, тобто у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем у великих розмірах та ч. 1 ст. 366 КК України, тобто у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

На переконання слідчого судді обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: інформацією, що міститься у рапорті про виявлення кримінального правопорушення від 21.02.2019; протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 12.08.2019; протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 12.08.2019; протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 30.08.2023; договорі № 214 від 09.07.2018 на виконання робіт з будівництва казарми поліпшеного планування № l на території військового містечка № НОМЕР_1 яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; договорі № 215 від 09.07.2018 щодо виконання робіт з будівництва казарми поліпшеного планування АДРЕСА_3 на території військового містечка № НОМЕР_1 яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , з додатками; договорі № 216 від 09.07.2018 щодо виконання робіт з будівництва казарми поліпшеного планування АДРЕСА_4 на території військового містечка № НОМЕР_1 яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , з додатками; протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 14.02.2023; висновку судово-економічної експертизи від 24.07.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 21.02.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 18.04.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 18.04.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 17.04.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 13.04.2023; витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців на ТОВ «Жилспецстрой»; висновку судово-почеркознавчої експертизи від 26.07.2023; поясненням ОСОБА_15 від 23.09.2022.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Слідчий у поданому ним клопотанні зазначає, що з метою запобігання того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, до нього необхідно застосувати такий запобіжний захід, як домашній арешт.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя виходить із такого.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК України, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Оцінивши наведені у клопотанні доводи, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 .

На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину, одних з яких ч.4 ст. 191 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001 року), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Відтак, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик має місце у даному випадку та усвідомлюючи тяжкість злочину, у вчиненні якого його підозрюють і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Також, слідчий суддя погоджується із існуванням ризику того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні та інших осіб, з метою дачі ними неправдивих показань про обставини, які підлягатимуть дослідженню на стадії судового розгляду судом. Зокрема, в ході досудового розслідування ще не допитано в якості свідка гр. ОСОБА_15 , якому відомі важливі обставини вчинення кримінальних правопорушень, тому ОСОБА_4 може вплинути на останнього, з метою дачі ним неправдивих показань про обставини, які підлягатимуть дослідженню на стадії судового розгляду судом.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показання речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує, так як вказані вище свідки чи потерпілий не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту, можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

В свою чергу ризики, передбачені п.п. 2,5 ч.1 ст.177 КПК України, на думку слідчого судді, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, усі речі та документи, до яких ОСОБА_4 мав доступ, були вилучені органом досудового розслідування та які на даний час перебувають в матеріалах кримінального провадження. Ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, є лише припущенням слідчого, який не підтверджено належними доказами. Так, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є військовослужбовцем та виконує завдання пов`язані із захистом Батьківщини у військовий час, позитивно характеризується за місцем служби, має постійне місце проживання та праці, соціально сталі зв`язки.

В клопотанні слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначивши, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

При розгляді клопотання, слідчим суддею також враховано всі обставини, визначені в ст.178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, його процесуальну поведінку, стан здоров`я.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні дружину, яка є особою з інвалідністю другої групи, наділений статусом учасника війни.

Зважаючи на наведене вище, за наслідками встановлених обставин за результатами розгляду клопотання, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , беручи до уваги недоведення прокурором недостатності застосування в даному конкретному випадку більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, з урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , слід відмовити, однак застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є необхідним і, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти наведеним вище ризикам.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч.1 ст.179 КПК України).

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе у повній мірі забезпечити можливість контролю за поведінкою підозрюваного з боку органу досудового розслідування та забезпечити досягнення мети кримінального провадження.

Особисте зобов`язання є найменш обтяжливим запобіжним заходом із передбаченого законом, а тому, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти існуючим ризикам.

З огляду на тяжкість, характер вчиненого кримінального правопорушення, існуючі ризики, слідчий суддя вважає обґрунтованими вимоги покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утриматись від спілкування із свідками та іншими учасниками у даному кримінальному провадженні;

-у випадку наявності здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючим ризикам та ефективності здійснення кримінального провадження. Покладення на підозрюваного саме таких обов`язків надасть можливість органу досудового розслідування здійснювати контроль за його належною процесуальною поведінкою.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч.7 ст.194 КПК України).

Враховуючи положення ч. 2 ст. 219 КПК України, а також, дату повідомлення ОСОБА_4 про підозру, строк дії покладених на підозрюваного обов`язків, слід визначити до 22 вересня 2023 року.

Керуючись ст.ст.131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 21 лютого 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , відмовити.

Клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

-з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утриматись від спілкування із свідками та іншими учасниками у даному кримінальному провадженні;

-у випадку наявності здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Повідомити підозрюваному ОСОБА_4 письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 22 вересня 2023 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному, його адвокату та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1