Дата документу 13.07.2023 Справа № 323/1438/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №323/1438/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1004/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у закритому судовому засіданні матеріали оскарження ухвали Заводського районного суду м.Запоріжжя від 31 травня 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має середню освіту, одружений, працює трактористом Пологівського лісництва, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

якому інкримінується вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.15 п.1,7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 ч.2 ст.194, ч.1 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції EASYCON,

захисника - адвоката - ОСОБА_8 ,

особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 - в режимі відеоконференції з приміщенням КП «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги».

Захисник особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ( ОСОБА_9 ) - адвокат ОСОБА_10 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 31 травня 2023 року, якою задоволене клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку щодо ОСОБА_6 та продовжений строк дії запобіжного заходу щодо останнього у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 60 (шістдесят) днів тобто до 29 липня 2023 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та тим, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_10 просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що згідно зі ст.ст.291 та 292 КПК України, прокурор повинен був затвердити клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 і передати його на розгляд відповідному суду, проте, підтвердження про направлення до Гуляйпільського районного суду Запорізької області клопотання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, отримання зазначеним судом такого клопотання в судовому засіданні прокурором не надано.

Сторона захисту звертає увагу на те, що до Заводського районного суду м.Запоріжжя клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру або обвинувального акту, також не надходило.

Вказує, що в матеріалах справи немає відомостей щодо ОСОБА_6 про те, яким судом і коли було проведено підготовче судове засідання по даній справі, під час якого відносно нього було продовжено або обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в психіатричному закладі, обраний під час досудового розслідування.

Розгляд окремого клопотання прокурора про продовження застосування обраною запобіжного заходу особі судом без проведення підготовчого засідання КПК України не передбачено, як і розгляд окремого клопотання прокурора без клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

В той же час, окреме клопотання прокурора незаконно розглядалося суддею, яким і було ухвалено вищезазначене рішення.

Посилання суду на норми ст.331 КГІК України є незаконним, оскільки Заводський районний суд м.Запоріжжя не розглядав і не розглядає по суті кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , якого в суді взагалі немає, а розглядає лише окреме клопотання прокурора, що не передбачене нормами КПК України.

Крім того зазначає, що в порушення вимог ч.2 ст.342 КПК України, секретар судового засідання і суд не встановив особу, відносно якої розглядалось клопотання прокурора про продовження застосування примусового заходу.

Зауважує, що прокурором не надано документів, підтверджуючих особу ОСОБА_6 .

Згідно з ухвалою суду, прокурор Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді утримання в психіатричному закладі в умовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме в Комунальному підприємстві «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», що знаходиться за адресою: м.Дніпро вул.Бехтєрєва, 1, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшилися та виключають можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та надав аналогічні пояснення, що вказані у клопотанні. Крім того, додатково пояснив, що на даний час готується клопотання до суду щодо призначення відносно ОСОБА_6 повторної судової психіатричної експертизи.

Особа, стосовно якої передбачається застосування заходів медичного характеру - ОСОБА_6 просив змінити запобіжний захід та перевести його на амбулаторне лікування. Зазначив, що нікому не буде загрожувати, буде виконувати всі вимоги закону, на свідків та потерпілих впливати не зможе.

Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування заходів медичного характеру ( ОСОБА_6 ) - ОСОБА_9 у судовому засіданні просила перевести ОСОБА_6 на амбулаторне лікування за місцем її проживання в м.Кам`янське Дніпропетровської області.

Захисник ОСОБА_10 просив відмовити у задоволені клопотання про продовження запобіжного заходу, оскільки ризики, на які посилається прокурор жодним доказом не підтверджені. Зазначив, що дані про те, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 в порядку ст.ст.290, 291 КПК України було направлено до Гуляйпільського районного суду Запорізької області, прокурором не надано, до Заводського районного суду м.Запоріжжя клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 або обвинувального акту відносно нього не надходило і, взагалі, воно не може бути розглянуто, оскільки кримінальне провадження відсутнє, тому вважає розгляд даного клопотання проводиться незаконно. Також зазначив, що ОСОБА_6 на даний час психіатричної допомоги не потребує, родина ОСОБА_6 живе в м.Кам`янське Дніпропетровської області.

Заслухавши доповідь судді; пояснення особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 , його захисника-адвоката ОСОБА_8 , на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

За змістом ст.508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу суд, крім наявності зазначених у ст.177 КПК ризиків, зобов`язаний оцінити та врахувати й передбачені ст.178 КПК обставини.

Також розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

З наявних матеріалів убачається, що ці вимоги закону судом дотримані.

Наведені прокурором підстави для продовження строку запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_6 перевірялись судом першої інстанції. При цьому у судовому засіданні заслухані пояснення ОСОБА_6 , доводи його захисника та законного представника, думка прокурора та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу.

Так, із наданих матеріалів оскарження ухвали убачається, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.15 п.1,7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 ч.2 ст.194, ч.1 ст. 125 КК України.

При цьому всі докази сторін ще не досліджені та будуть перевірятися та оцінюватися судом першої інстанції у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального законодавства.

Перевіривши наявні матеріали провадження, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ризики, вказані прокурором, не зменшились та існують на даний час.

Такими ризиками є: ризик переховування від суду, ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні та ризик продовження злочинної діяльності.

Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_6 інкримінується вчинення суспільно-небезпечних діянь, що мають ознаки тяжких та особливо тяжких злочинів. Станом на цей час у вказаному кримінальному провадженні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по суті ще не розглянуто, потерпілі на свідки також не допитані. Разом з тим, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №82 від 16 червня 2021 року, ОСОБА_6 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі біполярного розладу, поточного маніакального епізоду з психотичними симптомами, зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, не може предстати перед слідством та судом та нести карну відповідальність. Потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Відомостей про протилежне суду не надано.

При апеляційному розгляді прокурором повідомлено, що 26 червня 2023 року судом призначено повторну експертизу для визначення психічного стану ОСОБА_6 , проте, з об`єктивних причин експертизу ще не проведено.

Колегія суддів вважає, що, оцінивши всі вищевказані обставини у сукупності, суд дійшов правильного висновку про те, що задля забезпечення цього провадження необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у виді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність підстав для залишення особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру у межах психіатричного закладу слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей, за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Наявність підстав для подальшого поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, та доцільність продовження строку вказаного запобіжного заходу має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Кожне наступне продовження запобіжного заходу має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з практикою ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням викладеного та фактичних обставин кримінального провадження, тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 суспільно-небезпечних діянь, відомостей про особу останнього, колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції про необхідність продовження застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки останнього.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував всі обставини кримінального провадження та цілком обґрунтовано продовжив щодо ОСОБА_6 запобіжний захід.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_10 , та ті, що заявлені при апеляційному розгляді ОСОБА_6 та стороною захисту, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

З приводу доводів сторони захисту щодо не надходження до Заводського районного суду м.Запоріжжя клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру або обвинувального акту, колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 22 червня 2021 року саме у підготовчому засіданні продовжено запобіжний захід у виді поміщення ОСОБА_6 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключає його небезпечну поведінку, у кримінальному провадженні за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 28 березня 2021 року.

Крім того, ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 23 вересня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 28 березня 2021 року, за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 було проведено підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд.

Також вказаною ухвалою було продовжено щодо ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу, який в подальшому був продовжений ухвалами Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області та Заводського районного суду м.Запоріжжя, за якими було визначено територіальну підсудність судових справ Гуляйпільського районного суду Запорізької області в умовах воєнного стану.

Отже, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 було направлено та перебувало в провадженні Гуляйпільського районного суду Запорізької області, проте в умовах воєнного стану, що діє в Україні, територіальну підсудність судових справ цього суду було визначено розпорядженням Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22 за Заводським районним судом м.Запоріжжя.

При апеляційному розгляді повідомлено, що самі матеріали кримінального провадження знаходились у Гуляйпільському районному суді Запорізької області. Ці матеріали не евакуйовані та на цей час їх евакуювати не виявляється за можливе з об`єктивних причин. У провадженні вже досліджувались докази.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів доходить висновку про законність розгляду Заводським районним судом м.Запоріжжя клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, в рамках кримінального провадження за клопотанням про застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Посилання апелянта на відсутність відомостей про те, яким судом і коли було проведено підготовче судове засідання по цій справі, під час якого стосовно ОСОБА_6 було продовжено або обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в психіатричному закладі, обраний на час досудового розслідування, є безпідставним, з огляду на вищевикладене.

Стосовно доводів апелянта про те, що в порушення вимог ч.2 ст.342 КПК України, секретар судового засідання та суд не встановив особу, стосовно якої розглядалось клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, колегія суддів звертає увагу на таке.

Так, згідно із аудіо-відеозаписом судового засідання Заводського районного суду м.Запоріжжя від 31 травня 2023 року, що міститься в матеріалах провадження на технічному носії інформації, головуючим суддею у справі було встановлено особу ОСОБА_6 , зокрема, з`ясовано його прізвище, ім`я по батькові, рік його народження, місце народження, місце його роботи до затримання, місце його проживання.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування вказаної ухали суду, при апеляційному її перегляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422-1 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ( ОСОБА_9 ) - адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 31 травня 2023 року, якою задоволене клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку щодо ОСОБА_6 та продовжений строк дії запобіжного заходу щодо останнього у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 60 (шістдесят) днів тобто до 29 липня 2023 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4