Справа № 158/2157/23
Провадження № 1-кп/0158/136/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за №0000175 від 15.06.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озеро, Ківерцівського району Волинської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , згідно додаткового судового наказу Ківерцівського районного суду Волинської області № 2н-152/11 від 29.12.2011 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі, згідно діючого законодавства, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до їх повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду.

Однак, ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим з вказаним наказом Ківерцівського районного суду Волинської області, починаючи з дати набрання наказом законної сили, ухилявся від сплати встановлених наказом Ківерцівського районного суду Волинської області коштів на утримання дитини (аліментів), у зв`язку з чим, 23.07.2012 року було відкрито виконавче провадження № 33546932 на підставі додаткового судового наказу у справі №2н-152/11 від 15.02.2011р., щодо примусового виконання додатково судового наказу Ківерцівського районного суду Волинської області.

ОСОБА_3 , умисно, тобто розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, будучи обізнаним про наявність відкритого виконавчого провадження щодо стягнення коштів на утримання дитини (аліментів), достовірно знаючи про необхідність сплачувати грошові кошти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою злісного ухилення від їх сплати, будучи працездатним та офіційно працевлаштованим на посаді слюсаря з ремонту автотранспортних засобів у період із 10.12.2020р. по 30.09.2022р. у ФОП « ОСОБА_6 », та отримуючи заробітну плату, а також у період із 01.10.2022р. по 01.06.2023р., будучи працездатним, не звертався до філій Волинського обласного центру зайнятості, як такий, що шукає роботу, що свідчить про його бездіяльність, самостійно офіційну роботу не шукав, про суму заробітків та інших джерел доходів державного виконавця не повідомляв, чим свідомо вчиняв дії, спрямовані на умисне злісне ухилення від сплати встановлених рішенням (судовим наказом) суду коштів на утримання дітей (аліментів), внаслідок чого у виконавчому провадженні № 33546932 утворилась заборгованість зі сплати аліментів за періоди часу з 01.06.2020р. по 28.02.2021р., з 01.09.2021р. по 30.11.2021р., з 01.01.2022р. по 01.06.2023р., в сумі 37517 гривень, що сукупно складає суму виплат більше як за три місяці відповідних платежів.

Крім того, ОСОБА_3 , згідно з рішенням Ківерцівського районного суду №158/611/14ц від 26.11.2014р. зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 30% прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку щомісячно починаючи із 20.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим з вказаними рішенням суду, починаючи з дати набрання рішенням законної сили, ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), у зв`язку з чим 03.12.2014 року було відкрито виконавче провадження № 45700466 на підставі виконавчого листа №158/611/14ц від 26.11.2014р., щодо примусового виконання рішення Ківерцівського районного суду Волинської області.

ОСОБА_3 , умисно, тобто розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, будучи обізнаним про наявність відкритого виконавчого провадження щодо стягнення коштів на утримання дитини (аліментів), достовірно знаючи про необхідність сплачувати грошові кошти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою злісного ухилення від їх сплати, будучи працездатним та офіційно працевлаштованим на посаді слюсаря з ремонту автотранспортних засобів у період із 10.12.2020р. по 30.09.2022р. у ФОП « ОСОБА_6 », та отримуючи заробітну плату, а також у період із 01.10.2022р. по 01.06.2023р., будучи працездатним, не звертався до філій Волинського обласного центру зайнятості, як такий, що шукає роботу, що свідчить про його бездіяльність, самостійно офіційну роботу не шукав, про суму заробітків та інших джерел доходів державного виконавця не повідомляв, чим свідомо вчиняв дії, спрямовані на умисне злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), внаслідок чого у виконавчому провадженні № 45700466 утворилась заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.06.2020р. року по 28.02.2021р., з 01.02.2022р. по 01.06.2023р., в сумі 33812 гривень, що сукупно складає суму виплат більше як за три місяці відповідних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_9 30.06.2023р. подав заяву, відповідно до якої визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і дає згоду на розгляд обвинувального акту у його відсутності. Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено вимоги ч. 2 ст. 302 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_10 також подала заяву, у якій не заперечує щодо розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України у спрощеному провадженні без проведення судового засідання, без її участі та участі ОСОБА_3 . Потерпілій ОСОБА_10 роз`яснено вимоги ч. 2 ст. 302 КПК України.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.07.2023 року ухвалено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно вимог частини 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження №0000175 приходить до наступного висновку.

Як вбачається із письмової заяви від 30 червня 2023 року обвинувачений ОСОБА_11 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин. ОСОБА_3 згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності підтвердив захисник адвокат ОСОБА_9 .

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, тобто у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано вірно.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Згідно зі ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети, принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності, ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, даних про винну особу, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, в центрі зайнятості на обліку як особа, яка шукає роботу не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, згідно ст. 89 КК України рахується раніше несудимим.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, приймаючи до уваги те, що покарання повинно призначатись згідно принципу індивідуалізації, та має на меті не лише кару, а й виправлення обвинуваченої, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт в межах санкції частини статті закону, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 381, 382, КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, призначивши йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини справи.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1