Справа № 953/7755/22
н/п 1-кс/953/2525/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" травня 2023 р. м.Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання директора ТОВ «Дмитрович» ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003018 від 27.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

У С Т А Н О В И В :

05 квітня 2023 року директор ТОВ «Дмитрович» ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03 березня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003018 від 27.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, а саме:

- сільськогосподарську культуру - пшеницю масою 2155 тон 560 кілограм.

В обґрунтування клопотання зазначає, що він є власником ТОВ «Дмитрович», у розпорядженні зазначеного підприємства перебувають 1160 га полів. Так, восени 2021 року ТОВ «Дмитрович» здійснило посів озимої пшениці на земельних ділянках, загальною площею 460 га, якими володіє підприємство на праві оренди. 25 липня 2022 року між ТОВ «Дмитрович» та ФГ «Бурейчак» укладений договір відповідального зберігання № 22/1, відповідно до умов якого ФГ «Бурейчак» прийняло на зберігання фуражну пшеницю озиму врожаю 2022 року, масою до 3000 тон. Відповідно до п. 1.2 Договору переданий на відповідальне зберігання товар повинен зберігатися в складських приміщеннях, які належать ОСОБА_4 на праві власності. Окрім того, ФГ «Бурейчак» отримало можливість розмістити товар, що належить ТОВ «Дмитрович» на складах, які належать ТОВ «Вовчанський комбінат хлібопродуктів» або в інших пристосованих для зберігання складських приміщеннях, про що ФГ «Бурейчак» мало обов`язково повідомити ТОВ «Дмитрович». У період часу липень-серпень 2022 року ТОВ «Дмитрович» здійснювало збір належного йому врожаю на вищевказаних полях та відразу по мірі збирання врожаю завантажувало його в транспортні засоби ФГ «Бурейчак» для відповідального зберігання відповідно до умов договору відповідального зберігання № 22/1 від 25 липня 2022 року. Зазначає, що згодом він довідався, що ФГ «Бурейчак» заволоділо вказаним товаром, яке йому не належить, але було ввірено за вищевказаних обставин. Вказав, що ФГ «Бурейчак» здійснило транспортування озимої пшениці на територію ТОВ «Вовчанський комбінат хлібопродуктів», при цьому під час транспортування пшениці службовими особами ФГ «Бурейчак» були складені товарно-транспортні накладні, у яких у графі «Вантажовідправник» були внесені завідомо неправдиві відомості, а саме замість ТОВ «Дмитрович» було зазначено ФГ «Бурейчак». Унаслідок внесення неправдивих відомостей у товарно-транспортні накладні пшениця, яку передав ФГ «Бурейчак» на зберігання до ТОВ «Вовчанський комбінат хлібопродуктів», за документами належить ФГ «Бурейчак», а не її законному власнику ТОВ «Дмитрович». Зазначив, що між ФГ «Бурейчак»та ТОВ «Вовчанський комбінат хлібопродуктів» був укладений договір складського зберігання зерна, на підтвердження якого службові особи ФГ «Бурейчак» отримали складські документи, у яких зазначена інформації про те, що озима пшениця прийнята від ФГ «Бурейчак». При цьому керівник ФГ «Бурейчак» не передав вказані складські документи законному власнику пшениці - ТОВ «Дмитрович» та таким чином отримав реальну можливість самостійно розпоряджатися ввіреним йому майном. Внаслідок вищевказаних дій ТОВ «Дмитрович» була завдана матеріальна шкода у виді втрати права власності на належний товариству урожай, що за приблизними оцінками складає ринкову вартість 2500 тони пшениці. Вказав, що у подальшому йому стало відомо про те, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03 березня 2023 року накладений арешт на сільськогосподарську культуру - пшеницю масою 2155 тон 560 кілограм, яка знаходиться у ТОВ «Вовчанський КХП» та яку завіз туди ОСОБА_4 , проте належить ТОВ «Дмитрович».

Власник майна - ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, на адресу суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив клопотання про скасування арешту на майно розглядати за його відсутності, питання щодо скасування арешту на майно просив вирішити на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядається не пізніше трьох днів після його надходження до суду, а неявка учасників кримінального провадження не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі заявника та слідчого, для не порушення строків розгляду клопотання.

Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження № 0003018 від 27.09.2022, встановив таке.

У провадженні СВ УСБ України в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003018 від 27.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

З матеріалів кримінального провадження, наданих слідчому судді для огляду вбачається, що 16 листопада 2022 року ОСОБА_4 заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, тобто умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційній адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

Як слідує зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_4 підозрюється в тому, що будучи депутатом Вовчанської районної ради Чугуївського району Харківської області, на постійній основі надавав представникам збройних формувань держави-агресора РФ пальне, автомобілі для переміщення на них військових РФ, а також приміщення ФГ «Бурейчак», які використовувалися вказаним фермерським господарством, засновником і власником якого є ОСОБА_4 , чим здійснив передачу їм матеріальних ресурсів взамін на отримання дозволу на проведення очолюваними ним сільськогосподарськими підприємствами посівної кампанії та в подальшому збору урожаю, який було частко транспортовано на територію РФ, вантажними автомобілями з російськими номерними знаками та у супроводі військових РФ.

Крім того, зі змісту повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_4 в період липень-вересень 2022 року надав вказівку працівникам очолюваних ним підприємств здійснити збір сільськогосподарських культур, у тому числі з полів ТОВ «Трайгон», ФГ «Бурейчак» задля їх часткової подальшої передачі представникам РФ, а іншої частини для продажу на території РФ з подальшим наданням окупаційній адміністрації частини грошових коштів від продажу пшениці. Так, за вказівкою ОСОБА_4 здійснювалось подальше транспортування сільськогосподарських культур частково до ТОВ «Вовчанський КХП», а частково - на територію Білгородської області РФ.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03 березня 2023 року слідує, що в межах кримінального провадження № 0003018 від 27.09.2022 накладений арешт на сільськогосподарську культуру - пшеницю масою 2155 тон 560 кілограм, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке знаходиться у ТОВ «Вовчанський КХП» (), шляхом встановлення заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03 березня 2023 року при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що пшениця є речовим доказом факту добровільного збору підозрюваним ОСОБА_4 для подальшої передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, а тому відповідає ознакам речових доказів, оскільки воно може містити інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для цього кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування.

Тобто захід забезпечення у вигляді арешту майна було вжито виключно з метою забезпечення збереження речових доказів за наявності доведених на час накладення арешту ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При вирішенні питання про арешт/скасування арешту майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зі змісту положень ст. ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено, зокрема: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна /власник майна тощо/; перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт, мотивація чому слід скасувати арешт. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.

Однак директор ТОВ «Дмитрович» ОСОБА_3 , звернувшись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, не долучив до матеріалів клопотання документи на підтвердження свого процесуального статусу у даному кримінальному провадженні, а також доказів того, що він є дійсним і єдиним власником (володільцем) арештованого майна чи їх представником або добросовісним користувачем такого майна, враховуючи ту обставину, що з матеріалів кримінального провадження № 0003018 від 27.09.2022, зокрема зі змісту протоколів допиту свідків вбачається, що за вказівкою ОСОБА_4 здійснювався, у тому числі з полів ТОВ «Трайгон», ФГ «Бурейчак» збір сільськогосподарських культур задля їх часткової подальшої передачі представникам РФ, а іншої частини для продажу на території РФ з подальшим наданням окупаційній адміністрації частини грошових коштів від продажу пшениці.

Таким чином, матеріали кримінального провадження № 0003018 від 27.09.2022 містять докази того, що за вказівкою ОСОБА_4 здійснювався збір сільськогосподарської культури також з полів ТОВ «Трайгон», ФГ «Бурейчак», проте директор ТОВ «Дмитрович» ОСОБА_3 , звертаючись до суду із відповідним клопотанням, не надав суду беззаперечних та достовірних доказів того, щовін є єдиним власником сільськогосподарської культури - пшениці, на яку ухвалою суду від 03 березня 2023 року накладений арешт, враховуючи ту обставину, що ідентифікувати на даному етапі, з яких саме полів була зібрана сільськогосподарська культура - пшениця, не є можливим.

Беручи до уваги, що клопотання про скасування арешту майна подано без додержання вимог ст. 174 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що його слід повернути для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання директора ТОВ «Дмитрович» ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003018 від 27.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України - повернути.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1