Справа № 333/2366/23
Провадження № 1-кс/333/1997/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ст. слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неоднаразово судимого, підозрюваного у вчиненнікримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2023 року ст. слідчий СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000477 від 25.03.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.289, ч.4 ст.187 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неоднаразово судимого.

Своє клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий обґрунтував таким.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.03.2023 приблизно о 08 годині 27 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX та від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, попередньо замаскувавшись, з метою приховування ідентифікації обличчя, використовуючи захисну маску зеленого кольору, проник до приміщення поштового відділення №35 ТОВ «Нова Пошта», яке розташоване за адресою: вул. Новокузнецька, 5, м. Запоріжжя, в якому працює потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , дістав з лівої внутрішньої кишені своєї куртки заздалегідь підготовлений до скоєння злочину невстановлений у ході досудового розслідування предмет, який потерпілий ОСОБА_7 розцінив як небезпечний для життя та здоров`я, утримуючи його у своїй правій руці, з метою особистого збагачення, напав на потерпілого ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_5 , зайшов за касову зону, схопив двома руками за шию потерпілого ОСОБА_7 , за допомогою фізичної сили рук повалив на підлогу, наніс декілька ударів в обличчя потерпілого та перевернув останнього на живіт. Після чого, ОСОБА_5 дістав заздалегідь підготовлені для скоєння злочину стяжки чорного кольору, за допомогою яких зв`язав обидві руки потерпілого ОСОБА_7 , подолавши опір з боку останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підійшов до касового апарату та заволодів невстановленою сумою грошових коштів купюрами по 100 та 200 гривень, які поклав до своєї сумки. У подальшому, ОСОБА_5 підняв з підлоги потерпілого ОСОБА_7 , утримуючи руками за стяжки та почав висловлювати вимогу щодо передачі грошових коштів та ключа від сейфу. Отримавши ключ, ОСОБА_5 проник до сейфу та заволодів грошовими коштами у сумі 900 гривен 00 копійок, монетами номіналом по 1 гривні, 920 гривень 00 копійок, монетами номіналом 2 гривні та грошовими коштами у сумі 2 000 гривень 00 копійок, купюрами номіналом по 20 гривень, а всього майна на загальну суму 8 097 гривень 30 копійок, які поклав у свою сумку. Далі, ОСОБА_5 відвів потерпілого ОСОБА_7 до приміщення туалету, з метою забезпечення безпеки вчинення злочину та разом з грошовими коштами покинув місце скоєння кримінального правопорушення, спричинивши своїми умисними діями ТОВ «Нова Пошта» майнову шкоду на зазначену суму.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що кваліфікується як: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, у період часу з 22 год. 40 хв. 04 квітня 2023 року до 05 год. 00 хв. 05 квітня 2023 року, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи за попередньої змовою з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 умисно, з корисливих мотивів та заздалегідь розробленим планом, завчасно розподіливши ролі між собою, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , знайшовши ключ від замку запалювання автомобіля марки «Opel» моделі «Astra» у кузові чорного кольору, 2008 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передав ключі від автомобіля ОСОБА_11 , попередньо домовившись, що транспортний засіб після незаконного заволодіння будуть зберігати у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 для подальшої реалізації. Після чого, відчинили замок водійських дверей зазначеного автомобіля, проникли до салону автомобіля, привели у дію двигун, отримавши можливість керувати автомобілем, після чого, покинули на ньому місце вчинення злочину, тим самим ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 незаконно заволоділи вищевказаним транспортним засобом спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 270 980 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у невстановлену слідством точну дату та час, але не пізніше 28.04.2023 року, ОСОБА_5 , у невстановленому місці на території м. Запоріжжя, знайшов та привласнив, тим самим придбав бойовий корпус гранати та підривник типу УЗРГМ, переніс їх до місця мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 та у порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, тобто без передбаченого законом дозволу, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів почав зберігати вказані предмети з метою їх подальшого збуту, без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення.

Крім того, 28.04.2023, в ході санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 11 год. 24 хв. до 13 год. 35 хв., на балконі ОСОБА_5 виявлено підривник типу УЗРГМ з маркувальними позначеннями на зовнішній стороні: 75-72 УЗРГМ 583 та корпус бойової гранати РГД-5 з маркуванням, які читаються як ? НОМЕР_2 , що відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 28.04.2023, належить до категорії «небезпечно» та є підривником типу УЗРГМ з маркувальними позначеннями на зовнішній стороні: 75-72 УЗРГМ 583 та бойовим корпусом гранати РГД-5 з маркуванням на корпусі, який читається як ?-30-85 Т.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що кваліфікується як: незаконне придбання, зберігання, збут, боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Вина ОСОБА_5 в повній мірі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами за ч.1 ст.263, ч.2 ст.289, ч.4.ст.187 КК України.

Згідно відомостей про судимість підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, українець, громадянин України, не одружений, маючий середню освіту, не маючий малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 18.09.2008 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 296 КК України, на підставі ст. 46 КК України кримінальне провадження закрито;

2) 05.12.2011 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

3) 16.10.2013 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2011 та визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Звільнений 30.07.2014 з Біленьківської виправної колонії №99 на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області;

4) 06.02.2018 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у сумі 850 гривень;

5)08.08.2022 до Комунарського районного суду м. Запоріжжя направлено обвинувальний акт відносно останнього за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 5 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст. 194 КК України.

Двомісячний строк досудового розслідування закінчується «28» червня 2023 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не надається можливим унаслідок особливої складності провадження. Постановою виконуючого обов`язки керівником Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя строк досудового розслідування продовжено до 28 липня 2023, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати наступні слідчі дії:

-отримати висновок судової біологічної експертизи, після проведення якої, вирішити питання стосовно проведення інших експертиз по вилученим речам, яка призначена 28.03.2023 та надано до Запорізького НДЕКЦ;

-отримати висновок судово-медичної експертизи (по тілесним ушкодженням у потерпілого ОСОБА_7 ), постанова про призначення від 25.03.2023, по результатам, якої провести додаткову судово-медичну експертизу;

-отримати висновок судової біологічної експертизи, після проведення якої, вирішити питання стосовно проведення інших експертиз по отриманим зразкам підозрюваних для проведення порівняльного дослідження, яка призначена 07.04.2023 та надано до Запорізького НДЕКЦ;

-отримати висновок судово-товарознавчої експертизи, призначеної 09.05.2023;

-розсекретити протоколи, клопотання та ухвали про проведення негласних слідчо-розшукових дій, які проводились в рамках кримінального провадження, після чого вирішити питання, щодо зміни повідомлення про раніше повідомлені підозри;

- оглянути всі відеозаписи, отримані в ході досудового розслідування;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Провести вказані слідчі дії протягом дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб неможливо. Слідчі та процесуальні дії, які потрібно провести, необхідні для повного і неупередженого розслідування, а їх результати матимуть значення для прийняття у провадженні обґрунтованого та вмотивованого остаточного рішення про його рух.

26.06.2023 року закінчується строк застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не надається можливим унаслідок особливої складності провадження.

Таким чином, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив ряд кримінальних правопорушень (злочинів), які відносяться по ступеню тяжкості від тяжких до особливо тяжких злочинів. Згідно санкції ч.2 ст.289 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Згілно санкції зач. 4 ст.187 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

З огляду на викладене, сторона обвинувачення враховуючи положення ст.ст.176-178 КПК України, приходить до висновку, що підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 не вбачається, через те що ризики передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховані судом при обранні відносно нього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою вартою не зменшилися та продовжують існувати.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за скоєння особливо тяжкого злочину, з метою ухилення від покарання;

- незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_10 у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 відомо місце проживання та працевлаштування останніх, тому йому ніщо не заважає шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування потерпілих з метою зміни показів;

- незаконно впливати на свідків у кримінальних провадженнях, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 відомо місце проживання та працевлаштування останніх, тому йому ніщо не заважає шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування останніх з метою зміни показів;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, а саме відповідно до відомостей про судимість ОСОБА_5 , судимий за скоєння злочинів проти власності та проти життя та здоров`я особи, що характеризує останнього як особу, яка не припиняє свою злочинну діяльність, зокрема на розгляді Комунарського районного суду знаходиться обвинувальний акт відносно останнього за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 5 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст. 194 КК України, який на даний час судом не розглянутий, на шлях виправлення та перевиховання не встав та знову скоїв злочин, а також враховуюче те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, наявність схильності до вчинення злочинів корисливого характеру, існую ризик того, що ОСОБА_5 буде продовжувати скоювати злочини проти власності, для забезпечення незаконного доходу.

З огляду на вищенаведене, орган досудового розслідування вважає, що зазначені обставини підтверджують факт можливості продовження ОСОБА_5 своєї злочинної діяльності, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи обставини вчинення інкримінованого злочину, відомості про особу підозрюваного, зокрема, відсутність постійного місця проживання, виконання умов зазначених запобіжних заходів підозрюваним нічим не гарантовано;

-особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та до моменту подання даного клопотання до суду, слідству не були представлені. Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжних заходів у вигляді особистої поруки та застави.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 повністю підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

ОСОБА_12 у судовому засіданні підтримав клопотанням слідчого та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, які є підставою для застосування до останнього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. В запереченнях зазначив, що підозра є необґрунтованою, а ризики зазначені в клопотанні відсутні. Вважає, що домашній арешт буде дієвим запобіжним заходом для підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого,

Вислухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадженні, додані до клопотання слідчого, в їх сукупності, суд дійшов до такого.

У судовому засіданні встановлено, що 25.03.2023 року до ЄРДР були внесені відомості за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України за (кримінальне провадження №0000477).

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, погоджене із прокурором прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 .

Копію вказаного клопотання та доданих до нього матеріалів захисник та підозрюваний ОСОБА_5 отримали о 15 год. 30 хв. 21.06.2023 року.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором у судовому засіданні доведено, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289 та ч. 4 ст. 187 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив ряд кримінальних правопорушень (злочинів), які відносяться по ступеню тяжкості від тяжких до особливо тяжких злочинів. Згідно санкції ч. 1 ст. 263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.Згідно санкції ч.2 ст.289 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Згідно санкції за ч. 4 ст.187 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Слідчий в обґрунтування клопотання під час судового засідання, на думку слідчого судді, довів наявність фактів та інформації, зміст яких переконав суд у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 міг вчинити кримінальні правопорушення, зазначені у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 слідчим суддею враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289 КК України та ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжких злочинів та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказані злочини, є однім з факторів, який має враховувати суд при застосуванні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Тому слідчий суддя вважає, що тяжкість злочинів, у яких підозрюють ОСОБА_5 не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, при цьому має постійне місце мешкання та реєстрації.

Крім того, слідчий суддя враховує, що розуміючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), суворість та невідворотність покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Отже, слідчий суддя при аналізі пояснень учасників судового засідання, доказів у кримінальному провадженні, даних, що характеризують підозрюваного, дійшов до висновку, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за скоєння особливо тяжкого злочину, з метою ухилення від покарання; незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_10 у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному ОСОБА_9 відомо місце проживання та працевлаштування останніх, тому йому ніщо не заважає шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування потерпілих з метою зміни показів; незаконно впливати на свідків у кримінальних провадженнях, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 відомо місце проживання та працевлаштування останніх, тому йому ніщо не заважає шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування останніх з метою зміни показів; вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, а саме відповідно до відомостей про судимість ОСОБА_5 , судимий за скоєння злочинів проти власності та проти життя та здоров`я особи, що характеризує останнього як особу, яка не припиняє свою злочинну діяльність, зокрема на розгляді Комунарського районного суду знаходиться обвинувальний акт відносно останнього за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 5 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст. 194 КК України, який на даний час судом не розглянутий, на шлях виправлення та перевиховання не встав та знову скоїв злочин, а також враховуюче те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, наявність схильності до вчинення злочинів корисливого характеру, існую ризик того, що ОСОБА_5 буде продовжувати скоювати злочини проти власності, для забезпечення незаконного доходу.

Тому слідчий суддя вважає, що зазначені обставини підтверджують факт можливості продовження ОСОБА_5 своєї злочинної діяльності, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Необхідність продовження строку застосування такого запобіжного заходу до підозрюваного, що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст.5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом та рішенню Європейського суду з прав людини справа «Чанєв проти України» від 09.10.2014 року.

При цьому, двомісячний строк досудового розслідування закінчується 28 червня 2023 року, однак, як зазначає у клопотанні слідчий та підтверджує цей факт у судовому засіданні, завершити досудове розслідування до вказаного строку не надається можливим унаслідок особливої складності провадження.

Постановою виконуючого обов`язки керівником Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя строк досудового розслідування продовжено до 28 липня 2023 року, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати наступні слідчі дії: отримати висновок судової біологічної експертизи, після проведення якої, вирішити питання стосовно проведення інших експертиз по вилученим речам, яка призначена 28.03.2023 та надано до Запорізького НДЕКЦ; отримати висновок судово-медичної експертизи (по тілесним ушкодженням у потерпілого ОСОБА_7 ), постанова про призначення від 25.03.2023, по результатам, якої провести додаткову судово-медичну експертизу; отримати висновок судової біологічної експертизи, після проведення якої, вирішити питання стосовно проведення інших експертиз по отриманим зразкам підозрюваних для проведення порівняльного дослідження, яка призначена 07.04.2023 та надано до Запорізького НДЕКЦ; отримати висновок судово-товарознавчої експертизи, призначеної 09.05.2023; розсекретити протоколи, клопотання та ухвали про проведення негласних слідчо-розшукових дій, які проводились в рамках кримінального провадження, після чого вирішити питання, щодо зміни повідомлення про раніше повідомлені підозри; оглянути всі відеозаписи, отримані в ході досудового розслідування; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Слідчий в клопотанні зазначає, що провести вказані слідчі дії протягом дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб неможливо. Слідчі та процесуальні дії, які потрібно провести, необхідні для повного і неупередженого розслідування, а їх результати матимуть значення для прийняття у провадженні обґрунтованого та вмотивованого остаточного рішення про його рух.

26.06.2023 року закінчується строк застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не надається можливим унаслідок особливої складності провадження.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 , підпадає під перелік злочинів, визначених ч.4 ст. 183 КПК України, а саме: вчинений із застосуванням насильства, тому слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись, ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненнікримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням його в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України у межах строку досудового розслідування, а саме до 28.07.2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику підозрюваного, а також надіслати ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Повний текст ухвали складений та оголошений об 11 год. 30 хв. 26.06.2023 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1