Провадження № 1-кп/470/1/23
Справа № 468/283/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2023 року за № 0000079, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця, призваного на військову службу за мобілізацією, гранатометника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З 27 вересня 2022 року ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді гранатометника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , за наказом командира військової частини НОМЕР_1 №109 від 20 серпня 2022 року, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 4, 6,8 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.1, 3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, після завершення строку лікування в КНП «Первомайська центральна районна лікарня» внаслідок вогнепально-осколкового поранення м`яких тканин лівої гомілки, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до тимчасового місця дислокації підрозділу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , що перебувала в АДРЕСА_2 , та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не повідомляючи про себе органи військового управління та правоохоронні органи до 09 години 23 січня 2023 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, що відповідають фактичним обставинам справи. Крім того показав, що в період з 27 вересня 2022 року до 23 січня 2023 року, після лікування в КНП «Первомайська центральна районна лікарня» внаслідок поранення, перебував за місцем свого проживання в с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області. На даний час бажає повернутися до військової служби. У вчиненому щиро розкаявся.

Прокурор просив слухати справу без дослідження доказів.

Обвинувачений в судовому засіданні не заперечував проти слухання справи без дослідження доказів.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України та за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, оскільки вони ніким не оспорюються. Обвинувачений правильно розуміє усі фактичні обставини провадження і немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.5 ст.407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем несення служби характеризувався посередньо, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, є військовослужбовцем, призваним на військову службу за мобілізацією, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.п.90-91,98-105,107-110).

За даними досудової доповіді, наданої Миколаївським районним відділом № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства також оцінюється як середній, а його виправлення можливе без ізоляції від суспільства (а.п.91-94).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, що відноситься до тяжкого злочину, обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом встановлено щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно ч.1 ст.69 КК України, в редакції на час вчинення кримінального правопорушення, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

На підставі зазначеного суд вважає, що дві обставини, які пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а дані про особу обвинуваченого, зокрема посередні характеристики з місця несення служби, дають можливість призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією частини статті обвинувачення, а саме 2 роки позбавлення волі, як того просила у судовому засіданні прокурор, оскільки воно буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, ч.1 ст.62 КК України передбачає, що військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), призначається покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

В ході судового розгляду судом встановлено, що обвинувачений є військовослужбовцем, призваним на військову службу за мобілізацією, вважається таким, що не має судимості, щиро розкаявся у вчиненому, тому суд дійшов висновку про можливість зміни йому покарання у виді двох років позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, призначивши йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.62 КК України ОСОБА_3 замінити призначене судом покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його прибуття до місця відбування покарання.

Вирок суду може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1