Номер провадження:1-кп/521/683/23
У Х В А Л А

11 липня 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР 26.11.2020 року за № 0000312, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно обвинувального акту, 18 вересня 2020 року біля 12 години, в обідній час, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на прибудинковій території біля будинку № 28 по вул. Богдана Хмельницького в м. Одесі де почав сваритися із сусідами прилеглого будинку. В ході конфлікту з одною із мешканок ОСОБА_6 , у ОСОБА_4 , на грунті короткочасних неприязних відносин виник кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення легкого тілесного ушкодження останній.

Реалізуючи раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, діючи з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , умисно завдав ОСОБА_6 один удар двома руками в область грудної клітки, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синців обох молочних залоз, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дані ушкодження, як окремо так і разом, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти дні і за цим критерієм згідно п.2.3.5. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявила клопотання про закриття відносно ОСОБА_4 кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України та просила суд звільнити її підзахисного від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений клопотання захисника підтримав.

Прокурор в судовому засіданні виказав думку на розсуд суду.

Потерпіла у судове засідання не з`явилась, направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки закриття кримінального провадження із нереабілітуючих підстав та право на здійснення кримінального провадження на загальних підставах, при цьому ОСОБА_4 повідомив, що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності та він просить задовольнити клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п.1 ч. 1. ст. 49 КК України.

Розглянувши клопотання та вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого підлягає задоволенню.

В ході судового розгляду встановлено, що дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковані за ст. 125 ч. 1 КК України, як умисні легкі тілесні ушкодження.

Виходячи з положень ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачений ч.1ст. 125 КК України, віднесений кримінальним законом до проступку, санкцією ч.1 ст. 125 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Відповідно до ст. 49 ч. 1 п.1 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 , обвинувачуються у вчиненні кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, скоєного 18.09.2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, на момент розгляду судом справи сплив строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості, які вказували б на ухилення ОСОБА_4 від слідства або суду, вчинення нею в цей період інших злочинів. Таким чином будь якого порушення перебігу строків давності судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Таким чином, невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення йому судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Разом з тим, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не позбавляє потерпілого можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства. (Такої правової позиції у своїй постанові 26.03.2020 року по справі № 730/67/16-к дійшов Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду).

Вислухавши доводи захисника відповідно до заявленого клопотання, думку обвинуваченого, прокурора, з урахуванням вищевикладеного, прийшов до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження.

Цивільний позов залишити не заявлено.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 49 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 369, 372,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження №0000312 від 26.11.2020 року у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження №0000312 від 26.11.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1