В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000526 від 17.09.2021, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгорода Закарпатської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.369 та ч.1 ст.343 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками (реєстром матеріалів досудового розслідування, розпискою обвинуваченого та його захисника про отримання примірнику обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування) разом з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000526 від 17.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.369 та ч.1 ст.343 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що за змістом обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 369 КК України, тобто у наданні неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, та скоєння кримінального правопорушення та ч.1 ст.343 КК України, тобто вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення, за наступних встановлених досудовим розслідуванням обставин.

17 вересня 2021 року працівниками сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Ужгородського управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, а саме: поліцейським сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_6 та інспектором сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_7 - відповідно до розроблених маршрутів та графіку чергування, затверджених начальником відділу поліції №1 Ужгородського управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 , здійснювалося патрулювання та нагляд за дорожнім рухом в Ужгородському районі Закарпатській області.

Того ж дня, близько 17 год. 00 хв. за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Підгорб по вулиці Головній у напрямку с.Холмці, у зв`язку з порушенням п.п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме: водій та пасажир не були пристебнуті ременем безпеки, керуючись вимогами п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_6 зупинив транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки ВА32103 з Державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . В результаті чого за вищевказане правопорушення ОСОБА_6 почав складати постанову за ч.5 ст. 121 КУпАП.

Окрім цього, в ході розмови з ОСОБА_4 працівниками поліції було виявлено запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та порушення мови у громадянина, тобто останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, тим самим здійснив порушення підпункту «а» п.2.9 ПДР, у зв`язку з чим ОСОБА_6 почав складати протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Далі ОСОБА_4 розуміючи, що його притягнуть до адміністративної відповідальності, тобто діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, розраховуючи на можливість нескладання ОСОБА_6 щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, тобто на невчинення дії з використанням влади, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на надання неправомірної вигоди, під час розмови поклав грошові кошти, а саме дві купюри номіналом по 500 гривень з серійними номерами «ФБ8141937» та «ЛВ8674041» в багажне відділення службового транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки «Шкода» моделі «Рапід» з номерним знаком НОМЕР_2 на синьому фоні, тобто надав неправомірну вигоду ОСОБА_9 , достовірно розуміючи, що він є службовою особою Національної поліції України та відповідно до чинного законодавства та посадової інструкції наділений повноваженнями з безпосереднього складання щодо нього постанови та протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, достовірно розуміючи, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_6 , який перебував у однострої поліцейського, на якому розміщений нагрудний знак із чітким зазначенням його спеціального жетона, є працівником правоохоронного органу, який виконує службові обов`язки, а також відповідно до закону та посадової інструкції наділений повноваженнями з безпосереднього складання щодо нього постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на втручання в діяльність працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення, діючи всупереч вимогами абз. 2 ч.3 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого ніхто, крім безпосереднього і прямого керівника (за винятком випадків, прямо передбачених законом), не може надавати будь-які письмові чи усні вказівки, вимоги, доручення поліцейському або іншим способом втручатися в законну діяльність поліцейського, у тому числі діяльність, пов`язану з кримінальним провадженням або провадженням у справах про адміністративні правопорушення, під час розмови шляхом надання неправомірної вигоди, а саме грошових коштів - двох купюр номіналом по 500 гривень з серійними номерами «ФБ8141937» та «ЛВ8674041», здійснив вплив на ОСОБА_6 для нескладання останнім постанови та протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 , тобто з метою добитися прийняття незаконного рішення.

З угоди про визнання винуватості вбачається наступне.

Угода про визнання винуватості (далі - Угода) укладена 28 вересня 2021 року у місті Ужгород під час досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000526 від 17.09.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 369 та ч.1 ст. 343 Кримінального кодексу України.

Сторонами цієї угоди є: прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний у цьому провадженні ОСОБА_4 . Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника - адвоката ОСОБА_10 .

Угода містить формулювання підозри та її правову кваліфікацію із зазначенням статтей (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для цього кримінального провадження обставини (пункт 2 угоди), беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (пункт 3); узгоджене покарання та згода підозрюваного на його призначення (пункт 4), наслідки укладення та затвердження угоди для сторін (пункт 5); наслідки невиконання угоди (пункт 6). Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін (прокурора, підозрюваного, захисника).

Пунктом 4 Угоди визначено міру покарання узгоджену сторонами - за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України призначити покарання у вигляді штрафу розміром 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 343 КК України призначити покарання у вигляді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 КК України сторони погодились на призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді штрафу розміром 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, просив суд її затвердити, оскільки при складанні даної угоди були дотриманні вимоги, передбаченні КПК України, та права його підзахисного.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень беззастережно визнав та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Потерпілий у підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляду справи без його участі.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Відповідно до ч. 5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до нетяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкцій ч.1 ст. 369 та ч.1 ст. 343 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Окрім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст. 394, ст.424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч.4 ст.474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода, укладена 28 вересня 2021 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Суд, відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, раніше несудимий. Обставинами, які обтяжують покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин та на виконання вимог ст.ст. 65, 75 КК України суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості та визначене в межах санкції ч.1 ст.369 КК України у вигляді штрафу розміром одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в межах санкції ч.1 ст. 343 КК України у вигляді штрафу розміром п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень слід визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити у вигляді штрафу розміром 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Арешт накладений в межах кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 21.09.2021 підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлений.

Експертизи під час досудового розслідування не проводились, а тому витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 вересня 2021 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000526 від 17.09.2021.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 369 та ч.1 ст. 343 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави

за ч. 1 ст. 343 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят десять) гривень в дохід держави.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Скасувати арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.09.2021 на вилучені грошові кошти дві купюри номіналом по 500 гривень з серійними номерами «ФБ8141937» та «ЛВ8674041».

Речові докази по справі:

- грошові кошти дві купюри номіналом по 500 гривень з серійними номерами «ФБ8141937» та «ЛВ8674041» - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1