Справа № 496/3245/22
Провадження № 1-кп/496/282/23
У Х В А Л А

17 серпня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою та обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Біляївського районного суду Одеської області надійшли для розгляду обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, які ухвалою призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні, дослідивши обвинувальний акт відносно обвинуваченого суд доходить до висновку про можливість призначення їх до судового розгляду, за наступними підставами.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

Таким чином, вислухавши прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, думку обвинуваченого, суд вважає, що є достатні підстави для призначення судового розгляду.

Прокурором було направлено до суду клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. А саме ОСОБА_4 переховувався від суду у зв`язку з чим був оголошений у розшук, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання до 7 років позбавлення волі, є ризики його переховування від суду, вчинення іншого злочину та впливу на свідків.

Обвинувачений у підготовчому засіданні заперечував проти клопотання прокурора та пояснив, що вживає алкогольні напої і не зможе самостійно з`явитися до судового засідання.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обирати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родин й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Суд погоджується з доцільністю тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти, які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Так, судом встановлено, що обвинувачений, не працевлаштований, не має законних джерел для існування, тривалий час був безхатько, сім`ї не має, тобто наразі існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме може переховуватися від суду, впливати на свідків та вчинити інший злочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, під час дії воєнного стану щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати обвинуваченому розмір застави, оскільки ОСОБА_4 під час дії воєнного стану обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи на даний час, а тому клопотання прокурора обґрунтоване.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 191, 314-316 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у відкритому судовому засіданні на 22 серпня 2023 року о 14.00 годині, в залі судових засідань Біляївського районного суду Одеської області, за участю прокурора та обвинуваченого.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 15 жовтня 2023 року, включно в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити обвинуваченому та уповноваженої службової особі: начальнику ДУ «ОСІ».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1