Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

08 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_8

за участю сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком у кримінальному провадженні під №0000960, внесеному до ЄРДР 12.05.202 року, ухваленим щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 03.05.2019 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КПК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 1 рік, -

який визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 07.02.2023 ОСОБА_7 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 03.05.2019, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) місяць.

Призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня його фактичного затримання, а саме з 09 листопада 2022 року (10 год. 00 хв.).

Також вирішені питання про долю речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_7 10.05.2021 приблизно о 14 год. 00 хв., проходячи повз будинок № 104, що по пр. Перемоги в м. Києві, звернув увагу на припаркований автомобіль марки «Фіат Дабло», д.н.з НОМЕР_1 , в якому було спущене переднє ліве водійське скло. Підійшовши до вказаного автомобіля, він побачив мобільний телефон марки «Xiaomi Readmi 8», який був закріплений на магнітному тримачі біля керма автомобіля, та який він вирішив таємно викрасти з метою обернення на свою користь та особисте збагачення. З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , переконавшись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, повторно, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi Readmi 8», модель: M1908C3IG, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , серійний номер: НОМЕР_4 , вартістю 2650 грн 00 к., завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму. Таємно викравши чуже майно, ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із ухваленим місцевим судом вироком, перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого; вирок Святошинського районного суду міста Києва від 07.02.2023 стосовно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність; постановити ухвалу, якою ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність

Зазначає, що ОСОБА_7 вчинив нове кримінальне правопорушення за межами іспитового строку, встановленого попереднім вироком, який закінчився 03.05.2020 року, а тому положення ст. 71 КК України не підлягали застосуванню до обвинуваченого.

Не погодившись із ухваленим місцевим судом вироком, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить: переглянути судове рішення суду першої інстанції, у зв`язку суворістю призначеного покарання.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що відшкодував всі збитки потерпілій, щиро розкаявся та влаштувався на роботу, а тому вважає вирок занадто суворим.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженого вироку, доводів, викладених у апеляційних скаргах прокурора та обвинуваченого; вислухавши доводи обвинуваченого, який підтримав апеляційні скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора частково та просив пом`якшити покарання обвинуваченого та підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, вивчивши та перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши й обміркувавши доводи апелянтів, - колегія суддів апеляційної інстанції уважає апеляційну скаргу прокурора такою, що підлягає задоволенню частково, а апеляційну скаргу обвинуваченого задоволенню повністю з таких підстав.

Мотиви Суду

Відповідно до положень ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, сторонами у апеляційному порядку у поданій зміненій апеляційній скарзі не оскаржується. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає. У зв`язку із цим вирок у наведеній вище частині колегією суддів не перевірявся.

Що стосується доводів апеляційних скарг щодо пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання за оскаржуваним вироком суду, колегія суддів з ними погоджується частково, з наступних підстав.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини якщо йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливим є забезпечення загального принципу юридичної визначеності; вимога "якості приписів права" в розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що якщо національний закон дозволяє можливість позбавлення свободи, такий закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у застосуванні, щоб виключити будь-який ризик свавілля (§ 19 рішення у справі "Новік проти України").

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

За змістом ч. ч. 1, 2, 3 ст. 65 КК України покарання призначається судом у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини КК України враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Як вбачається з вироку, суд визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 07.02.2023 ОСОБА_7 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 03.05.2019, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) місяць. Призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 2 (два) місяці.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 03.05.2019 року ОСОБА_7 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КПК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 1 рік.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Разом з тим кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні було вчинено 10.05.2021 року, тобто після закінчення іспитового строку, який закінчився 03.05.2020 року, а тому положення ст. 71 КК України не підлягали застосуванню.

Ураховуючи конкретні обставини цієї справи, та те, що кримінальне правопорушення за яке засуджено ОСОБА_7 , є злочином невеликої тяжкості обставини вчинення кримінального правопорушення, беручи до уваги дані про особу засудженого, а саме те, що він неодружений, не працює, має постійне місце проживання, за даними облікової документації перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває , який визнав свою вину в судовому засіданні апеляційної інстанції за ч. 2 ст. 185 КК України, а також позицію обвинуваченого в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що призначене ОСОБА_7 покарання необхідно пом`якшити в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418 ч. 1, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України в частині призначеного покарання, -змінити.

ОСОБА_7 пом`якшити покарання та вважати його засудженим до покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого він визнаний винуватим, - у виді одного року позбавлення волі.

В решті цей вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з часу отримання ним копії ухвали.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4