Справа № 333/9268/21 Провадження № 1-кп/333/215/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0001482 від 02 листопада 2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єрусалим країни Ізраїль, громадянина Ізраїлю, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, на території України зареєстрованого місця проживання не має, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2021, приблизно о 20 годині співробітники Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в області ДПП) - патруль з позивним «Драгун-251», у складі: т.в.о. командира роти № 2 батальйону № З УПГІ в області ДПП ОСОБА_7 та інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № З УПП в області ДПП ОСОБА_8 , на службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlander» в кузові білого кольору, з розпізнавальними написами «ПОЛІЦІЯ», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , заступили на чергування з охорони громадського порядку на території Комунарського району міста Запоріжжя, при цьому знаходились у форменому одязі працівника поліції та виконували покладені на них службові обов`язки зі здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиненню таких правопорушень та вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, охорони громадського порядку, шляхом патрулювання території оперативного обслуговування м. Запоріжжя відповідно до покладених на них завдань, передбачених положеннями Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015.

01.11.2021, приблизно о 21 годині 50 хвилин патруль з позивним «Драгун-251» в радіоефірі отримав повідомлення про те, що двоє невідомих осіб, знаходячись в приміщення магазину «АТБ», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 42, пошкодили двері цього магазину, після чого попрямували по вулиці Броневій в бік вулиці Бєлінського в м. Запоріжжя.

Під час опрацювання отриманої інформації патрулем з позивним «Драгун-251» в районі будинку За по вулиці Броневій в м. Запоріжжя виявлено двох невідомих осіб, які за описом орієнтировки схожі на тих, що вчинили правопорушення в магазині. При появі працівників УПП в області ДПП ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які відповідно до вимог ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 представились співробітниками поліції, ОСОБА_4 почав поводити себе агресивно та проявляючи явну неповагу до представників поліції виражатися на адресу співробітників поліції нецензурною лайкою. ОСОБА_8 , в свою чергу, почав вимагати від останнього припинити свої протиправні дії та представитися, але ОСОБА_4 на законі вимоги співробітників поліції не реагував, а навпаки, маючи прямий умисел на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, з мотивів неповаги до авторитету органів державної влади в особі працівника правоохоронного органу, в ході висловлювання грубою нецензурною лайкою в сторону працівників поліції, скоротивши дистанцію, безпричинно наніс один удар головою в область обличчя поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону №3 УПП в області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, закритого перелому кісток носу, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні. Далі, для забезпечення особистої безпеки, відповідно до вимог ст.ст. 42,44,45 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 до ОСОБА_4 застосовано поліцейські заходи примусу: фізична сила, кайданки та доставлено до відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, що кваліфікується як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав себе винним у повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказаний злочин. Пояснив, що 01.11.2021 року , в темний час доби у нього виник конфлікт з поліцейським в свою чергу, поліцейський почав вимагати від нього припинити свої протиправні дії. В ході конфлікту наніс один удар головою в область обличчя поліцейського, в чому дуже розкаюється.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, покарання просить призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений та інші учасники справи не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєного злочину, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України».

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які помякшують чи обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, щире розкаяння, відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, вік та здоров`я обвинуваченого (не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини: раніше не судимого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, щире каяття обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та призначення обвинуваченій покарання в межах санкції статті 345 ч. 2 КК України у вигляді обмеження волі з випробувальним іспитовим строком згідно ст. 75 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 22.11.2021 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 47580 грн. 00 коп. Зараховано в рахунок сплати застави, що підлягає сплаті за рішенням апеляційного суду, грошові кошти, сплачені ОСОБА_9 в якості застави за ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2021 року.

05.11.2021 року ОСОБА_9 за ОСОБА_10 внесена застава в сумі 47580 грн. 00 коп., ОСОБА_10 звільнено з-під варти.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

По цьому кримінальному провадженню застава не була звернена в дохід держави, оскільки ОСОБА_10 виконував покладені на нього ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду від 04.11.2021 року та з`являвся до суду, тому суд вважає за необхідне повернути заставу ОСОБА_9 , яка внесена нею за ОСОБА_10 на спеціальний рахунок ТУ ДСА у Запорізькій області.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Дію запобіжного заходу у вигляді застави, обраного ОСОБА_4 на підставі ухвали Запорізького апеляційного суду від 22.11.2021 року, після набрання вироком законної сили - припинити та повернути заставодавцю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , заставу у розмірі 47580 (сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят) грн. 00 коп., яка була внесена за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області згідно дубліката чека від 13.06.2023 року (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 05.11.2021 року).

Речові докази:

- мобільний телефон «Samsung», у корпусі білого кольору, ІМЕІ (1): НОМЕР_3 , ІМЕІ (2): НОМЕР_4 , в силіконовому чохлі з сім-карткою НОМЕР_5 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити власнику за належністю;

- кобуру чорного кольору без маркувань, яка запакована до паперового конверту та передана на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (квитанція № 8047 від 15.11.2021 року), - знищити;

- оптичний CD-R накопичувач (диск), білого кольору, об`ємом пам`яті на 700 МБ, два оптичних DVD-R накопичувача (Диски), білого кольору з написом My Media, 4,7 GB, DVD-R диск, срібного кольору HP DVD-R, 16х 4,7 Gb, 120 min, які долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1