Справа №718/2140/23
Провадження №1-кп/718/88/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2023 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кіцмань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 15.06.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шипинці Кіцманського району, Чернівецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовозобов`язаний, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично, неодноразово, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою приниження своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за тією ж адресою, з особистих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняв психологічне насильство відносно останньої, зокрема ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 15.06.2022 року біля 14:40 год. ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , яке супроводжувалось образами, нецензурною лайкою в результаті чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілій.

За вищевказані протиправні дії, постановою Кіцманського районного суду № 718/1278/22 від 28.06.2022 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт.

Окрім цього, 19.03.2023 року біля 13:00 год. ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку із своєю матір`ю ОСОБА_6 , під час якої ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим вчинив повторно протягом року домашнє насильство психологічного характеру, що могло завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

За вказані протиправні дії, постановою Кіцманського районного суду № 718/828/23 від 27.03.2023 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді у вигляді громадських робіт на строк 40 годин.

Окрім цього, 13.04.2023 року біля 20:00 год. ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно матері ОСОБА_6 насильство у сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозою фізичною розправою.

За вказані протиправні дії, постановою Кіцманського районного суду № 718/1258/23 від 21.04.2023 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді у виді штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень у дохід держави.

Окрім цього, 12.05.2023 біля 20:00 год. ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно матері

ОСОБА_6 умисні дії психологічного характеру ,що полягли у висловлюванні нецензурною лайкою, повторно протягом року.

За вказані протиправні дії, постановою Кіцманського районного суду № 718/1671/23 від 30.05.2023 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді у виді штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень у дохід держави.

Відносно ОСОБА_3 застосовувались такі заходи протидії та запобігання вчиненню домашнього насильства:

- профілактичні бесіди з працівниками ВП № 2 (м. Кіцмань) ЧРУП ГУНП в

Чернівецькій області;

- адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих

мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень;

- адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих

мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень;

- адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт;

- адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, та 12.06.2023 о 19:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство, а саме вчинив словечку суперечку в ході якої ображав ОСОБА_6 нецензурною лайкою, чим завдав психологічної шкоди її здоров`ю.

Згідно висновку експерта Чернівецької філії судово-психіатричних експертиз ДУ «ІПСМЕ та МН МОЗ України» від 21.06.2023 у ОСОБА_6 наявний психічний розлад у формі розладу адаптації, змішана тривожна депресивна реакція.

Наявний у потерпілої ОСОБА_6 психічний розлад у формі розладу адаптації, змішана тривожна депресивна реакція, виник внаслідок систематичного вчинення її сином ОСОБА_3 домашнього насильства у вигляді систематичних сварок та погроз застосування фізичного насильства та психологічного насильства, тобто, психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_6 було завдано шкоду.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, тобто вчинення домашнього насильства, а саме умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо матері ОСОБА_6 , з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілого.

Позиція учасників провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 126-1 КК України - визнав повністю. Пояснив, що він дійсно вчиняв систематичне психологічне насильство відносно своєї матері, з якою разом проживають. Всі конфлікти виникають на побутовому рівні, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. На даний час з матір`ю примирились.

Захисник ОСОБА_5 вказав що, його підзахисний ОСОБА_3 має постійне місце проживання та щиро розкаюється у вчиненому, а тому просив призначити мінімальне покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_6 скерувала на адресу суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 у її відсутність. Претензій матеріального та морального характеру немає.

Прокурор у судовому засідання, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонувала порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України. Щодо міри покарання, вказала на необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, розглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України доведена повністю.

Оскільки обвинуваченим, іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, ОСОБА_3 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу, документів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Покази обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, за обставин наведених у вироку.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

З огляду на наведене, виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ст. 126-1 КК України, оскільки останній умисно систематично вчиняв психологічне насильство відносно ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до її психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.

Так, відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Частиною 2 статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, однак судимість погашена у встановленому законом порядку, протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно матері, не одружений, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом F 70, та у лікаря нарколога з діагнозом F 10.

Судом встановлено, що згідно Висновку судово-психіатричного експерта №659 від 27.06.2023, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час виявляє ознаки легкої розумової відсталості, за своїм психічним станом він може усвідовлювати свої дії та керувати ними. Не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Обставинами, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд визнає - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Таким чином, виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно і доцільно призначити покарання в межах, визначених санкцією ст. 126-1 КК України, у редакції чинній на час вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, суд виходить як із суспільної небезпеки вчиненого, наявності пом`якшуючих покарання обставин, та обтяжуючої обставини, приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді громадських робіт, яке буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та відповідатиме його особі і буде достатнім для досягнення передбачених ст. 50 КК України цілей покарання.

При цьому, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання аніж позбавлення волі.

Мотиви інших рішень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, клопотань щодо його обрання до суду не надходило, а тому беручи до уваги бездоганну поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, відсутність підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого, оскільки відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав, - суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не було заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази - відсутні.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 100, 124, 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок ) годин.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням лише резолютивної частини вироку.

Суддя: ОСОБА_1