УХВАЛА

Іменем України

Справа № 542/338/22

провадження 1-кс/542/165/23

18.07.2023 смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника підозрюваного- адвоката ОСОБА_4

розглянувши у приміщенні Новосанжарського районного суду Полтавської області клопотання слідчої СВ відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2022 за № 0000063 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України про встановлення строку ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, -

в с т а н о в и в:

10.07.2023 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшло зазначене клопотання.

Так, сторона обвинувачення в клопотанні просила визначити строк для ознайомлення стороні захисту - адвокату ОСОБА_4 та підозрюваному ОСОБА_6 із матеріалами кримінального провадження та отримання обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового слідства.

В обгрунтування вказала, що 16.06.2023 о 16:44 годині ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України. Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 не визнав.

У клопотанні посилалась на те, що 28 червня 2023 року начальник Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 доручив слідчому СВ відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 повідомити підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_4 про завершення досудового розслідування, надати їм доступ до матеріалів досудового розслідування та ознайомити з ними.

Зазначила, що 30 червня 2023 року підозрюваний ОСОБА_6 отримав повістку про виклик на 30.06.2023, 01.07.2023, 02.07.2023 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та відмовився отримувати повідомлення про завершення досудового розслідування (факт відмови від отримання зафіксовано на відео), а також 30 червня 2023 року за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 поштовим зв`язком «Укрпошта» надіслані повістки про виклик на 03.07.2023, 04.07.2023, 05.07.2023 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Вказала, що 30 червня 2023 року за місцем роботи захисника ОСОБА_4 поштовим зв`язком «Укрпошта» надіслані повістки про виклик на 03.07.2023, 04.07.2023, 05.07.2023 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Зазначила, що з 30.06.2023 по 05.07.2023, незважаючи на неодноразові виклики та повідомлення для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування захисник та підозрюваний не з`явились, з пропозицією про узгодження дати ознайомлення не звернулись.

Також слідча зазначила, що вищевказане свідчить про те, що сторона захисту умисно затягує ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та вчиняє дії, спрямовані на зволікання із ознайомленням з матеріалами досудового розслідування, що негативно впливає на хід досудового розслідування, порушує права учасників кримінального провадження та вимоги забезпечення розумності строків досудового розслідування, внаслідок чого виникла необхідність у визначенні строку, протягом якого останні повинні ознайомитись з матеріалами справи та отримати обвинувальний акт разом із реєстром матеріалів досудового розслідування.

Сторони кримінального провадження повідомлялись про день та час його розгляду належним чином.

Разом з тим, слідча та підозрюваний в судове засідання не з`явились.

Водночас, відповідно до положень ч. 10 ст. 290 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання щодо розгляду клопотання про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, не перешкоджає розглядові клопотання.

З огляду на це слідчий суддя вважав можливим розглянути клопотання у відсутність слідчої та підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання з підстав, наведених у ньому та встановитти стороні захисту строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, з урахуванням дати розгляду клопотання- 3-4 робочих дні.

Захисник підозрюваного- адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. Зазначила, що сторона захисту не ухиляється від ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, а органом досудового розслідування порушено право на захист, оскільки стороні захисту не надано достатньо часу для того, щоб узгодити дату та час ознайомлення підозрюваного з матеріалами кримінального провадження.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 21.04.2022 за №0000063, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

16.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно з якою людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно з якою під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За положеннями ч.1,3, 5 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відповідно до ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Окрім цього, ч. 10 ст. 290 КПК України передбачено, що сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів. Клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, не пізніше п`яти днів з дня його надходження до суду з повідомленням сторін кримінального провадження.

Питання обмеження сторони захисту на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження було предметом дослідження Конституційного Суду України, який у своєму рішенні від 18.01.2012 року по справі № 1-4/2012, з-поміж іншого, зазначив таке.

Право обвинуваченого (підозрюваного) на ознайомлення із матеріалами справи та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальній справі є складовими конституційного права на захист.

Ознайомлення обвинуваченого (підозрюваного) чи його захисника з матеріалами справи є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України визначається законами України. Відтак право на таке ознайомлення не є абсолютним.

Сторону захисту не можна обмежувати в часі, потрібному їй, щоб ознайомитися з усіма матеріалами справи в розумні строки.

Разом з тим, Конституційний Суд України вважає, що такі строки повинні визначатися в кожній справі залежно від обсягу матеріалів справи та їх складності, кількості обвинувачених, дій або бездіяльності (поведінки) обвинуваченого чи його захисника та незалежних від волі обвинуваченого чи його захисника чинників (наприклад, хвороби) тощо.

Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства. Це, з одного боку, забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого - вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, потерпілого) та суспільства в цілому.

Ухвалюючи вказане рішення, Конституційний Суд України зазначив, що обмеження у строках ознайомлення з матеріалами розслідування узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини та з підпунктом „b" пункту 3 статті 6 Конвенції, відповідно до якого кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливості для підготовки свого захисту.

Так, Європейський суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів», від 25 вересня 2008 року у справі «Полуфакін і Чернишов проти Росії»).

Як зауважив Європейський суд, підпункт «b» пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує «обвинуваченому «мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту», а це означає, що така підготовка охоплює все, що є „необхідним" для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення - для цілей підготовки свого захисту - з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України»).

Надаючи оцінку наданим у справі доказам та враховуючи положення закону, слідчий суддя зауважує, що при розгляді заявленого клопотання, слідчому судді належить встановити:

1) чи повідомила сторона обвинувачення сторону захисту про завершення досудового розслідування та надання їм доступу до матеріалів кримінального провадження та чи надано такий доступ з дотриманням вимог ч. 1-4 ст. 290 КПК України;

2) чи є підстави вважати, що сторона захисту зволікає при ознайомленні з відкритими їй матеріалами;

3) у разі встановлення факту зволікання, який розумний строк необхідно встановити стороні захисту для здійснення такого ознайомлення.

Надаючи відповіді на вказані вище питання, слідчий суддя доходить таких висновків.

Щодо виконання вимог ст. 290 КПК України

Так, в ході розгляду клопотання встановлено, що 28.06.2023 постановою прокурора було доручено слідчому здійснити повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів у вказаному кримінальному провадженні.

Дослідженим під час розгляду клопотання відеозаписом встановлено, що про закінчення досудового розслідування 30.06.2023 було повідомлено підозрюваного ОСОБА_6 , від отримання якого він відмовився. Крім того, 30.06.2023 підозрюваному ОСОБА_6 було вручено повістки про виклик на 14:00 год 30.06.2023, на 09:00 год 01.07.2023 та на 09:00 год 02.07.2023.

Додані до матеріалів клопотання корінці повісток про виклик ОСОБА_6 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на 30.06.2023, 01.07.2023, 02.07.2023 містять підпис ОСОБА_6 про їх отримання.

Захисник підозрюваного- адвокат ОСОБА_4 була повідомлена слідчою про закінчення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування засобами телефонного зв`язку. Зазначена обставина не оспорювалася та не заперечувалася сторонами кримінального провадження.

Також до матеріалів клопотання додано корінці повісток про виклик ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_4 на 03.07.2023 на 09:00 год, 04.07.2023 на 09:00 год, 05.07.2023 на 09:00 год для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Однак, доказів вручення вказаних повісток матеріали клопотання не містять.

Так, відповідно до наданих копій поштових відправлень та опису вкладення до них, 30.06.2023 ОСОБА_6 було надіслано повістки про виклики на 03.07.2023, 04.07.2023, 05.07.2023, відправлення № 020 (а.с. 106). Водночас згідно з трекінгом відправлення за номером 020 станом на 04.07.2023 відправлення не вручене під час доставки.

Відповідно до наданих копій поштових відправлень та опису вкладення до них, 30.06.2023 захиснику - адвокату ОСОБА_4 було надіслано повістки про виклики на 03.07.2023, 04.07.2023, 05.07.2023, відправлення № 012 (а.с. 107). Водночас, відомості про вручення вказаного відправлення в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, матеріали клопотання не містять будь-яких доказів про те, що підозрюваний та захисник отримали надіслані на їх адреси повістки про їх виклик для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на 03.07.2023, 04.07.2023 та 05.07.2023.

Разом з тим, захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що повістки на 03.07.2023, 04.07.2023 та 05.07.2023 на 09:00 год вона отримала у поштовому відділенні лише 05.07.2023 у другій половині дня.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що відправлення повісток 30.06.2023 о 15 год 55 хв, що є останнім робочим днем перед вихідними із зазначенням дати явки до органу досудового розслідування на наступний робочий день- понеділок- 03.07.2023 на 09:00 год, а також на 04.07.2023 та 05.07.2023 вочевидь значно утруднює можливість вручення/отримання таких повісток, а також можливість явки на вказані у повістках дату та час, оскільки між датою відправлення повістки та визначеними у ній часом та датою явки до органу досудового розслідування було встановлено досить короткий проміжок часу.

При цьому, на момент звернення до суду із клопотанням -10.07.2023 орган досудового розслідування не мав відомостей щодо вручення повісток захиснику та підозрюваному на 03.07.2023, 04.07.2023 та 05.07.2023.

За змістом положень ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

А відповідно до ч. 9 ст. 135 КПК України особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення КПК України строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Враховуючи наведене слідчий суддя приходить до висновку про те, що встановлений органом досудового розслідування процесуальний строк на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не був розумним у розумінні положень ст. 28 КПК України, оскільки він не був достатнім навіть для того, щоб сторона захисту мала можливість отримати повістку та з`явитися у визначений у ній день та час до слідчого.

Таким чином, надані органом досудового розслідування матеріали кримінального провадження свідчать про те, що сторона обвинувачення формально хоча і вжила передбачені ч. 1-3 ст. 290 КПК України заходи для виконання обов`язку щодо повідомлення підозрюваного та захисника про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, проте спосіб релізації такого обов`язку, зокрема, в частині визначення строку стороні захисту для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, на переконання слідчого судді, є таким, що порушує право на захист, суперечить загальним засадам кримінального провадження та не відповідає завданням кримінального провадження.

Щодо зволікання стороною захисту при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування

При встановленні факту зволікання, слідчий суддя враховує, що КПК України не містить чіткого переліку ознак, за наявності яких поведінка сторони кримінального провадження може вважатися «зволіканням» і вказане поняття є оціночною категорією, а тому питання наявності такого зволікання має вирішуватись у світлі обставин кожної конкретної справи та з урахуванням положень ст. 28, 42, ч. 1, 10 ст. 290 КПК України.

З огляду на зміст вказаних законодавчих норм, для встановлення факту зволікання при ознайомленні із матеріалами досудового розслідування слідчому судді належить враховувати: обсяг матеріалів досудового розслідування; складність провадження; умови доступу до матеріалів; час, який сплинув з моменту надання такого доступу, а також інші критерії для визначення розумності строку, зокрема, поведінку конкретних учасників кримінального провадження і спосіб реалізації стороною обвинувачення повноважень, передбачених ст. 290 КПК України.

Перевіривши поведінку представників сторони захисту на предмет наявності ознак зволікання, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність таких ознак як у діях захисника, так і у діях підозрюваного.

Зі змісту клопотання та обставин, з`ясованих у ході судового засідання, слідчий суддя встановив, що підозрюваному ОСОБА_6 30.06.2023 за місцем його роботи було повідомлено про завершення досудового розслідування та вручено виклики для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування на 30.06.2023, 01.07.2023 та 02.07.2023.

Разом з тим, захисник підозрюваного в ході розгляду клопотання повідомила та надала до матеріалів справи довідку про те, що ОСОБА_6 працює в Спільному підприємстві «Полтавська нафтогазова компанія» на посаді оператора з добування нафти й газу виробничого відділу департаменту видобутку з 19.11.2007 по теперішній час. ОСОБА_6 встановлено змінний графік роботи 14 днів робочих та 14 днів вихідних, час роботи з 7:00 по 19:00. Згідно з встановленим графіком в червні- липні 2023 року ОСОБА_6 працює за наступною робочою зміною : з 02 по 15 червня 2023 року включно та з 30 червня по 13 липня 2023 року включно.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що неприбуття підозрюваного для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування на 30.06.2023, 01.07.2023 та 02.07.2023 зумовлено поважною причиною- перебуванням на роботі.

Крім того, слідчий суддя вважає, що встановлення слідчим досить короткого проміжку часу між врученням виклику та датою та часом явки до органу досудового розслідування (від декількох годин до двох діб) є таким, що порушує положення ст. 28, 42, 290 КПК України.

Водночас, доказів про те, що орган досудового розслідування викликав захисника на вказані дати - 30.06.2022, 01.07.2023, 02.07.2023 - матеріали клопотання не містять та в ході судового розгляду таких відомостей не здобуто.

Стосовно надісланих захиснику та підозрюваному повісток на інші дати- 03.07.2023, 04.07.2023 та 05.07.2023, то слідчий суддя вкотре зауважує, що на час звернення до суду із вказаним клопотанням- 10.07.2023, а також на час його розгляду орган досудового розслідування не мав відомостей про те, що зазначені повістки були вручені представникам сторони захисту.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про те, що матеріалами клопотання не доведено, а в судовому засіданні не встановлено достатніх підстав для висновку про те, що сторона захисту зволікала з ознайомленням з матеріалами кримінального провадження.

Положеннями ст. 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивність.

За правилами ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 94 КПК України, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На підставі оцінки доказів, що маються в матеріалах клопотання, з огляду на положення ст. 7, 22, 26, 84. 94, 290 КПК України слідчий суддя вважає, що доводи, викладені у клопотанні не підтверджені належними та допустимими доказами, клопотання є необгрунтованим, з огляду на що воно не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 28, 290, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчої СВ відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2022 за № 0000063 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України про встановлення строку ознайомлення із матеріалами досудового розслідування - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали оголошено о 10 год 30 хв 18 липня 2023 року.