Номер провадження: 11-сс/813/1006/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 305 КК України, в рамках кримінального провадження №0000196, внесеного до ЄРДР від 24.05.2023 року,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Одеській області підполковника юстиції ОСОБА_11 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_12 , та застосовано до ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 22.07.2023 року включно.

Визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 402600,00 (чотириста дві тисячі шістсот гривень 00 коп.) гривень (150х2684,00 грн. = 402600,00 грн.).

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, з урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, розмір застави, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, зокрема, стверджує, що:

-- відсутні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України;

-підозрюваний має постійне місце проживання, позитивно характеризується та має міцні соціальні зв`язки;

Посилаючись на викладене, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та засотувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 23 години до 06 голини наступної доби за адресою: м. Умань, вул. Пушкінська, 60.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали доводи та вимоги поданої апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того, під час апеляційного розгляду захисник стверджував, що обов`язок, який покладений на підозрюваного - не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду, є незаконним, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання у м. Умань.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на наступні обставини.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Оскільки у апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_7 , апеляційний суд не переглядає оскаржувану ухвалу слідчого судді у цій частині та констатує, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, за кваліфікуючим ознаками контрабанда особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, є обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики, передбачені пунктами 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені наступним:

- ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється, зокрема, у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, та, розуміючи, що за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10-ти років з конфіскацією майна, останній, перебуваючи на волі, буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_7 є громадянином Держави Ізраїль, тобто має можливість перетнути державний кордон України, а наявність місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , свідчить про можливість останнього переховування від слідства та суду;

- враховуючи, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у значній мірі підтверджується показаннями свідків, анкетні данні якого відомі підозрюваному, тому з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК), апеляційний суд дійшов висновку, що вказані обставини зумовлюють можливість поза процесуального впливу підозрюваним на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- оцінюючи фактичні обставини справи, зокрема характер інкримінованого кримінального правопорушення, яке пов`язане з правопорушенням у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, апеляційний суд констує, що підозрюваний схильний до противоправної поведінки тому може, що свідчить про можливість вчинення аналогічного кримінальне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що слідчий суддя відповідно до вимог КПК України визначив розмір застави, який не перетворив обраний підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Проте, твердження апелянта в частині покладання обов`язків на підозрюваного, а саме не відлучатись з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду, заслуговують на увагу суду та є доречними.

Так, ч.5 ст. 194 КПК України встановлено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, серед яких пункт другий дослівно передбачає, - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя зобов`язав ОСОБА_7 не відлучатися з м. Одеси, без дозволу слідчого, прокурора або суду, що фактично свідчить про порушення прав підозрюваного та виходить за межі п.2 ч.5 ст. 194 КПК України, оскільки підозрюваний немає місця реєстрації та проживання у м. Одесі. Ця обставина є суттєвою і протирічить вимогам ч. 5 ст. 194 КПК України та значно звужує права особи, оскільки під час апеляційного розгляду було встановлено, що підозрюваний має місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали в частині покладання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та постановленням нової ухвали у цій частині.

Керуючись статями 177, 178, 370, 372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 305 КК України, в рамках кримінального провадження №0000196, внесеного до ЄРДР від 24.05.2023 року, - скасувати в частині покладання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та постановити у цій частині нову ухвалу.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді в розумні строки;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та навчання;

3) не відлучатися з міста Умані без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) утримуватись від спілкування з особами, допитаними як свідки в рамках даного кримінального провадження;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3