Справа № 539/1620/23
Провадження № 1-кп/539/207/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Лубни Полтавської області кримінальне провадження №0000225 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Антрацит Луганської області, громадянина України, який має вищу освіту, військовослужбовець, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В кінці лютого 2023 року, точної дати та часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді бойового медика мінометної батареї військової частини (номер військової частини не зазначається в інтересах національної безпеки), виконуючи бойові завдання в м.Соледар Донецької області, знайшов на місці бойових дій 1048 набоїв калібру 5,45 мм., корпус ручної гранати Ф1 з маркуванням 386-29-59-Т, корпус ручної гранати РГД-5 з маркуванням 107-78-Т, 2 запали до ручної гранати з маркуванням УЗРГМ-2 № 81-88 та запал до ручної гранати з маркуванням УЗРГМ № НОМЕР_1 . Достовірно знаючи, що вказані об`єкти є боєприпасами, ОСОБА_4 вирішив перенести їх до місця свого проживання з метою подальшого зберігання.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, яке полягало у порушенні встановленого в Україні порядку обігу вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв, не маючи передбаченого законом дозволу, знайдені боєприпаси ОСОБА_4 приховав у речах та в подальшому, прибувши до м. Лубни Полтавської області, переніс їх до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав.

05.03.2023 року за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 працівниками поліції проведено обшук, в ході якого в сараї було виявлено та вилучено:

- 1048 набоїв калібру 5,45 мм, які згідно висновку судової балістичної експертизи № СЕ-19/117-23/4232-БЛ від 13.03.2023 року являються бойовими припасами проміжними військовими патронами калібру 5,45х39 мм, зразка 1974 року, виготовлені промисловим способом, які придатні для стрільби;

- корпус ручної гранати Ф1 з маркуванням 386-29-59-Т, який згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/117-23/4309-ВТХ від 08.03.2023 року є корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, споряджений в середині;

- корпус ручної гранати РГД-5 з маркуванням 107-78-Т, який згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/117-23/4309-ВТХ від 08.03.2023 року є корпусом ручної осколкової гранати РГД-5, спорядженим в середині;

- два запали до ручної гранати з маркуванням УЗРГМ-2 № 81-88, які згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/117-23/4310-ВТХ від 09.03.2023 року являються уніфікованими запалами ручної гранати модернізовані УЗРГМ-2;

- запал до ручної гранати з маркуванням УЗРГМ № 135-75-583, який згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/117-23/4310-ВТХ від 09.03.2023 року являється уніфікованим запалом ручної гранати модернізований УЗРГМ;

які ОСОБА_4 придбав, носив та зберігав за місцем проживання без передбаченого законом дозволу.

Згідно висновку комплексної судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/117-23/4775 від 17.03.2023 надані на дослідження корпуси ручної осколкової гранати Ф-1 та ручної осколкової гранати РГД-5 в конструктивному поєднанні (зборі) із уніфікованими запалами ручної гранати модернізованими УЗРГМ-2 придатні до вибуху.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене 1 ст. 263 КК України, - незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з угодою про визнання винуватості, укладеною між ним та обвинуваченим в присутності захисника, яку просив затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердив факт укладення ним з прокурором угоди про визнання винуватості та відповідне визнання своєї винуватості, а також просив затвердити угоду.

Захисник у підготовчому судовому засіданні не вбачав підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено, що 13 червня 2023 року після спрямування обвинувального акту до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області між прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, що скріплена підписами сторін, та відповідно до якої: ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення; сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із застосуванням ст. 75 КК України. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України.

Враховуючи ту обставину, що під час судового провадження між обвинуваченим та прокурором за участю захисника була укладена угода про визнання винуватості, суд розглядав кримінальне провадження відповідно до положень ч.2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином. Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Під час підготовчого судового засідання судом з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_4 , що він повністю розуміє: права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винним; вид та міру покарання, яке буде призначено йому у разі затвердження угоди судом, і на яке обвинувачений погодився; наслідки невиконання цієї угоди. Суд переконався у підготовчому судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості може бути затверджена судом, оскільки її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, в судовому засіданні обвинувачений підтвердив можливість виконання ним взятих на себе за угодою зобов`язань.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати в загальному розмірі 6040,96 грн., понесені під час проведення судових експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, оскільки його винуватість знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Зокрема, вирішуючи долю речових доказів, а саме: 1036 патронів калібру 5,45х39 суд виходить з наступного.

Згідно із ч.1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Враховуючи, що 1036 набоїв калібру 5,45х39 є предметом кримінального правопорушення, то до зазначеного майна необхідно застосувати спеціальну конфіскацію та як спеціально конфісковане майно безоплатно вилучити в дохід держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 314, 368, 370, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 червня 2023 року в місті Полтава між прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком - 1 (один) рік, поклавши на нього наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта, понесені під час проведення судових експертиз № СЕ-19/117-23/4309-ВТХ від 08.03.2023, № СЕ-19/117-23/4310-ВТХ від 09.03.2023, № СЕ-19/117-23/4232-БЛ від 13.03.2023, № СЕ-19/117-23/4775 від 17.03.2023 у загальному розмірі 6040,96 грн. (шість тисяч сорок гривень дев`яносто шість копійок).

Речові докази:

- носій MICRO-SD із відеозаписом обшуку від 05.03.2023, DVD-R диск із відеозаписом вибуху об`єктів від 14.03.2023, DVD-R диск із відеозаписом вибуху об`єктів від 14.03.2023, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- три спецпакети із рештками об`єктів після вибуху, два демонтованих патрони та десять відстріляних гільз, які передано на зберігання до камери речових доказів Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, знищити;

-1036 набоїв калібру 5,45х39 мм, які передано на зберігання до камери речових доказів Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області,конфіскувати в дохід держави у порядку спеціальної конфіскації на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1