ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000677 від 23.07.2018 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2021 року щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Хряцька Герцаївського району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, на утриманні четверо неповнолітніх дітей 2014, 2019, 2020, 2022 року народження, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 з середньою освітою, одруженого, на утриманні п`ять неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років обмеження волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік,-

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,-

ЄУНСС: 723/796/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_11

НП: 11-кп/822/90/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Також вказаним вироком ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного складання покарань з вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 09 листопада 2017 року, остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Задоволено частково цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 та стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду на суму 10 000 грн.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку районного суду, обвинувачений ОСОБА_6 22.07.2018 року біля 15 год. 00 хв. в смт. Красноїльськ, Сторожинецького району, Чернівецької області, за попередньою змовою із ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами, умисно з метою вчинення хуліганських дій, перебуваючи в господарстві ОСОБА_12 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , вищевказаного населеного пункту, у присутності сторонніх осіб, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, порядність та добропристойність, що супроводжувалось особливою зухвалістю, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень (пістолет невстановленої марки), який приніс із собою на місце вчинення конфлікту, здійснив декілька пострілів в повітря та в бік ОСОБА_12 , після чого продовжуючи свої протиправні дії, у присутності сусідів потерпілого, а також його родичів, які прибули на місце події та намагались припинити хуліганські дії ОСОБА_6 , ігноруючи прохання останніх припинити свої протиправні дії, наніс вказаним предметом один удар потерпілому у область обличчя та по різним частинам тіла, спричинивши при цьому ОСОБА_12 тілесні ушкодження.

В подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи свої хуліганські дії, демонстративно, не реагуючи на неодноразові прохання сторонніх осіб припинити хуліганські дії, перебуваючи у громадському місці яким являється вулиця села, що проходить повз господарство потерпілого, продовжуючи грубо порушувати громадський порядок, здійснив ще декілька пострілів в повітря із наявного в нього пістолета невстановленої марки, висловлюючись в адресу потерпілого та сторонніх осіб нецензурною лайкою, спільно із ОСОБА_10 , та іншими невстановленими слідством особами, сів у автомобіль «Шкода Октавіа» Болгарської реєстрації, н.з. НОМЕР_1 та покинув місце пригоди.

Згідно висновку експерта №180-Е-ст від 05.08.2018 року у потерпілого ОСОБА_12 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця під лівим оком з переходом на нижню повіку , садно на фоні даного синця по центру, травматичну екстракцію 11 та 21 зубів, струс головного мозку, рану лівої тім`яної ділянки, гематоми спини, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_10 22.07.2018 року, біля 15 год.00 хв. в смт. Красноїльськ Сторожинецького району, Чернівецької області , за попередньою змовою із ОСОБА_6 та іншими невстановленими слідством особами, умисно, з метою вчинення хуліганських дій, перебуваючи в господарстві ОСОБА_12 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , у присутності сторонніх осіб, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, порядність та добропристойність, що супроводжувалось особливою зухвалістю, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень (пістолет невстановленої марки), який приніс із собою на місце вчинення конфлікту, не пред`являючи жодних вимог до потерпілого ОСОБА_12 , наніс останньому вказаним предметом один удар у область обличчя, після чого продовжуючи свої протиправні дії, у присутності сусідів потерпілого, а також його родичів, які прибули на місце події та намагались припинити хуліганські дії ОСОБА_10 , демонстративно, ігноруючи та не реагуючи на неодноразові прохання сторонніх осіб припинити хуліганські дії, перебуваючи у громадському місці, яким являється вулиця села, що проходить повз господарство потерпілого, продовжуючи грубо порушувати громадський порядок, здійснив ще декілька пострілів в повітря та у бік потерпілого ОСОБА_12 , висловлюючись на адресу потерпілого та сторонніх осіб нецензурною лайкою, спільно із ОСОБА_6 , та іншими невстановленими слідством особами, сів у автомобіль «Шкода Октавіа» Болгарської реєстрації, н.з. НОМЕР_1 та покинув місце пригоди.

Згідно висновку експерта №180-Е-ст від 05.08.2018 у потерпілого ОСОБА_12 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця під лівим оком з переходом на нижню повіку ,садно на фоні даного синця по центру, травматичну екстракцію 11 та 21 зубів, струс головного мозку, рану лівої тім`яної ділянки, гематоми спини, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 в якій захисник вважає оскаржуваний вирок суду незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує на порушення при повідомлені про підозру, зокрема на вручення слідчим підозри ОСОБА_6 без погодження із прокурором, на незалучення перекладача ОСОБА_6 , який є румуном за національністю та не володіє українською мовою.

Вважає, що зміна раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 мала місце після прийняття рішення про завершення досудового розслідування, підстав для відновлення досудового розслідування не було, оскільки воно не зупинялось.

Стверджує, що постанова прокурора Кіцманської місцевої прокуратури від 18.12.2018 року про продовження строку досудового розслідування є незаконною, оскільки досудове розслідування було закінчене.

Зазначає, що ОСОБА_10 є румуном по національності, однак йому при повідомленні про підозру не був залучений перекладач.

Вказує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 діяли виключно у стані необхідної оборони, вистріл із пістолета був здійснений для створення можливості втекти від нападників - родичів потерпілого.

Звертає увагу на наявність особистого конфлікту між обвинуваченими та потерпілим, що свідчить про неправильну кваліфікацію дій обвинувачених за ч.4 ст. 296 КК України.

Просить скасувати оскаржуваний вирок, ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_6 та ОСОБА_10 .

Стороною обвинувачення надано апеляційному суду документи з даними про перебування обвинуваченого ОСОБА_10 за кордоном протягом триволаого часу, тому суд за погодженням із учасниками апеляційного розгляду ухвалив провести апеляційним розгляд без участі обвинуваченого ОСОБА_10 .

Потерпілий ОСОБА_12 був належним чином повідомлений про час, дату та місце апеляційного розгляду, його інтереси представляв захисник ОСОБА_8 , який не заперечував щодо проведення апеляційного розгляду без потерпілого ОСОБА_12 .

Заслухавши доповідь судді, яка виклала суть вироку, вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 та представника потерпілого ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, надавши учасникам кримінального провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційних скаргах та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, що передбачає його оцінку відповідності нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що даних вимог закону районним судом було дотримано.

У відповідності до вимог ч.2 ст.439 КПК України вказівки суду, який розглянув справу у касаційному порядку є обов`язковими для суду апеляційної інстанції при новому розгляді.

Постановою Верховного Суду від 17 січня 2023 р. часткового задоволено касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 1 лютого 2022 року.

У мотивувальній частині цієї постанови вказано, що при попередньому апеляційному розгляді даної справи не було наведено обґрунтованості недоведеності вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_10 суспільно-небезпечних дій вчинених на вулиці села, що проходить повз потерпілого ОСОБА_12 , де обвинувачені демонстративно, не реагуючи на неодноразові зауваження сторонніх осіб, висловлювалися нецензурною лайкою не тільки на адресу потерпілого, а й щодо сторонніх осіб, ОСОБА_6 здійснив декілька пострілів у повітря із наявного у нього пістолета невстановленої марки, а ОСОБА_10 декілька пострілів у повітря та у бік потерпілого ОСОБА_12 , що як визнав районний суд свідчить про грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувалися особливою зухвалістю, вчинене групою осіб з застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень.

Апеляційний суд перевіривши вирок районного суду, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , прийшов до висновку про те, що районним судом вірно і повно встановлено фактичні обставини даної справи, у діях ОСОБА_6 та ОСОБА_10 наявний склад кримінального правопорушення за ч.4 ст.296 КК України, а саме хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень.

Зокрема районний суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_6 22.07.2018 року біля 15 год. 00 хв. в смт. Красноїльськ, Сторожинецького району, Чернівецької області, за попередньою змовою із ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами, умисно з метою вчинення хуліганських дій, перебуваючи в господарстві ОСОБА_12 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , вищевказаного населеного пункту, у присутності сторонніх осіб, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, порядність та добропристойність, що супроводжувалось особливою зухвалістю, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень (пістолет невстановленої марки), який приніс із собою на місце вчинення конфлікту, здійснив декілька пострілів в повітря та в бік ОСОБА_12 , після чого продовжуючи свої протиправні дії, у присутності сусідів потерпілого, а також його родичів, які прибули на місце події та намагались припинити хуліганські дії ОСОБА_6 , ігноруючи прохання останніх припинити свої протиправні дії, наніс вказаним предметом один удар потерпілому у область обличчя та по різним частинам тіла, спричинивши при цьому ОСОБА_12 тілесні ушкодження.

В подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи свої хуліганські дії, демонстративно, не реагуючи на неодноразові прохання сторонніх осіб припинити хуліганські дії, перебуваючи у громадському місці яким являється вулиця села, що проходить повз господарство потерпілого, продовжуючи грубо порушувати громадський порядок, здійснив ще декілька пострілів в повітря із наявного в нього пістолета невстановленої марки, висловлюючись в адресу потерпілого та сторонніх осіб нецензурною лайкою, спільно із ОСОБА_10 , та іншими невстановленими слідством особами, сів у автомобіль «Шкода Октавіа» Болгарської реєстрації, н.з. НОМЕР_1 та покинув місце пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_10 22.07.2018 року, біля 15 год.00 хв. в смт. Красноїльськ Сторожинецького району, Чернівецької області , за попередньою змовою із ОСОБА_6 та іншими невстановленими слідством особами, умисно, з метою вчинення хуліганських дій, перебуваючи в господарстві ОСОБА_12 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , у присутності сторонніх осіб, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, порядність та добропристойність, що супроводжувалось особливою зухвалістю, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень (пістолет невстановленої марки), який приніс із собою на місце вчинення конфлікту, не пред`являючи жодних вимог до потерпілого ОСОБА_12 , наніс останньому вказаним предметом один удар у область обличчя, після чого продовжуючи свої протиправні дії, у присутності сусідів потерпілого, а також його родичів, які прибули на місце події та намагались припинити хуліганські дії ОСОБА_10 , демонстративно, ігноруючи та не реагуючи на неодноразові прохання сторонніх осіб припинити хуліганські дії, перебуваючи у громадському місці, яким являється вулиця села, що проходить повз господарство потерпілого, продовжуючи грубо порушувати громадський порядок, здійснив ще декілька пострілів в повітря та у бік потерпілого ОСОБА_12 , висловлюючись на адресу потерпілого та сторонніх осіб нецензурною лайкою, спільно із ОСОБА_6 , та іншими невстановленими слідством особами, сів у автомобіль «Шкода Октавіа» Болгарської реєстрації, н.з. НОМЕР_1 та покинув місце пригоди.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 районний суд обґрунтував ретельно дослідженими у судовому засіданні доказами та дійшов вірного висновку про доведеність їх вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Зокрема, вина обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України підтверджується показами потерпілого ОСОБА_12 та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які були безпосередньо допитані районним судом.

Так, потерпілий ОСОБА_12 в районному суді показав, що 22.07.2018 року, ОСОБА_12 разом із ОСОБА_18 перебували вдома в смт.Красноїльськ. Приблизно біля 15 год., ОСОБА_12 почув стук у двері свого будинку та чоловічий голос. ОСОБА_43 , яка перебувала на той час з ОСОБА_12 в будинку впізнала даний голос та сказала, що це її брат - ОСОБА_20 . ОСОБА_12 разом із ОСОБА_19 вийшов із будинку та пішов на подвір`я, а ОСОБА_19 залишилась при вході в будинок. На подвір`ї ОСОБА_12 побачив ОСОБА_21 та двох незнайомих йому чоловіків. Біля них стояв ОСОБА_22 . Хтось із незнайомців звернувся до ОСОБА_19 та запитав чи має вона бажання їхати із ними. У відповідь ОСОБА_19 сказала, що нікуди не буде їхати та зайшла в будинок. Тоді її брат ОСОБА_22 вирішив зайти в будинок, однак ОСОБА_12 перегородив йому дорогу та спіймав його руками із заду навколо тулуба. В цей момент ОСОБА_21 здійснив постріл в його сторону та попав потерпілому в голову. Від болю ОСОБА_12 одразу відпустив ОСОБА_23 , після чого він розвернувшись наніс потерпілому рукояткою пістолета удар в область обличчя. Про те, що це був саме пістолет він добре бачив так як стояв від ОСОБА_24 на відстані витягнутої руки. Після отриманого удару від ОСОБА_25 , ОСОБА_26 почув ще один постріл та одразу сильний біль в лівій руці. Потерпілий зрозумів, що ОСОБА_21 вистрелив ще один раз. Стріляв саме ОСОБА_27 так як пістолет був в нього. Побачивши, що на постріли почали сходитись сусіди, ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , та третій незнайомець, який також був у подвір`ї почали втікати.

Свідок ОСОБА_13 в районному показала, що 22.07.2018 року вона перебувала із ОСОБА_32 в смт.Красноїльськ, приблизно в обідній період вона почула чоловічий крик який запитував чи є хтось вдома. На крик із будинку вийшов ОСОБА_30 , а за ним і вона. Біля вхідних дверей будинку вона побачила свого брата ОСОБА_24 та ОСОБА_31 . Коли ОСОБА_30 наблизився до ОСОБА_24 то одразу спіймав його руками за одяг і між ними почалася бійка. На конфлікт почали збігатись сусіди ОСОБА_32 , коли в подвір`я почали збігатись люди, ОСОБА_24 сказав, що потрібно втікати та вибіг із подвір`я, а за ним побіг ОСОБА_33 .

Свідок ОСОБА_14 в районному суді показала, що 22 липня 2018 року вона перебувала вдома. Приблизно біля 15 год.00 хв., цього ж дня, на територію її господарства зайшли четверо чоловіків. Серед них був колишній чоловік ОСОБА_19 на ім`я ОСОБА_33 , ОСОБА_19 , яка в цей момент перебувала на вулиці, сказала, що йде в будинок за речами сина. Щойно вона зайшла в будинок як з будинку вийшов її син ОСОБА_30 та направився до ОСОБА_34 . Між ними почалася бійка. ОСОБА_33 вийняв пістолет та почав здійснювати постріли. Перший постріл він провів в повітря, решту в бік ОСОБА_32 .

Свідок ОСОБА_15 в районному суді показала, що 22 липня 2018 року, разом із своїм чоловіком ОСОБА_35 перебували в гостях у його брата, який проживає по сусідству із господарством що по АДРЕСА_4 . Приблизно біля 15 год. вона побачила як в господарстві ОСОБА_36 через відчинені ворота зайшли четверо невідомих їй чоловіків. Потім почула крики, які линули із господарства ОСОБА_32 . Вона зрозуміла, що щось трапилось та вийшла із чоловіком на подвір`я, де побачила цих же чотирьох осіб, які стояли біля вхідних дверей будинку ОСОБА_32 . В цей момент двері відчинились вийшов з будинку ОСОБА_30 . Один із хлопців сказав, що хоче забрати свого сина. Між даним чоловіком і ОСОБА_37 виникла словесна суперечка в ході якої незнайомець наніс ОСОБА_38 удар в голову предметом схожим на пістолет. В цей момент її чоловік ОСОБА_39 сказав, щоб вона фіксувала даний конфлікт на свій мобільний телефон. Побачивши, що вона все знімає на телефон, особи які перебували в господарстві ОСОБА_32 почали здійснювати постріли в бік ОСОБА_32. Чоловік, як мені стало відомо згодом звали його ОСОБА_40 , звинувачував ОСОБА_32 в тому, що той забрав його дружину і в його сім`ї зараз проблеми. Втікаючи особи продовжували здійснювати постріли в бік потерпілого.

Свідок ОСОБА_16 в районному суді показав, що 22.07.2018 року приблизно о 15 год. він знаходився в гостях у свого брата ОСОБА_41 , який проживає по сусідству з ОСОБА_12 , коли вийшов на вулицю, то побачив біля вхідних дверей будинку ОСОБА_12 четверо молодих чоловіків приблизно 25 - 30 річного віку, які кричали нецензурними словами , щоб ОСОБА_12 вийшов з будинку, при цьому говорили, що він силою утримує співмешканку ОСОБА_19 . В цей час ОСОБА_19 вийшла на вулицю і сказала , що вона добровільно живе з ОСОБА_12 , один з молодих чоловіків ударив ОСОБА_12 в область обличчя. Потім один з молодиків вибрав пістолет та вистрілив у гору декілька раз.

Свідок ОСОБА_17 в районному суді показав, що 22.07.2018 року приблизно о 15 год. Його жінка сказала, що до брата ОСОБА_12 прийшли якісь четверо хлопців . У них в руках були бити та пістолет. Вони кричали , щоб ніхто до них не підходив бо будуть стріляти. Один з них спіймав брата за руки а другий вдарив пістолетом брата ОСОБА_12 по голові. Почали стріляти з пістолета в гору. Коли почали сусіди збігатися, то ці хлопці втекли на дорогу де сіли в автомобіль та поїхали.

Провівши аналіз вказаних показань районний суд дійшов вірного висновку, що вони підтверджують вчинення ОСОБА_10 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Крім того, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого правопорушення на підставі всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наступних письмових доказів.

Із протоколу огляду місця події від 22.07.2028 року, вбачається, що було оглянуто подвір`я господарства за адресо АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено гільзи від пістолета (т.1 а.с. 16-30).

Згідно протоколу огляду місця події від 22.07.2018 року, вбачається, що було оглянуто автомобіль «Шкода Октавіа» н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого було виявлено магазин від пістолета, дві дерев`яні бити та газовий балончик «Терен» (т.1 а.с. 32-41).

Відповідно до висновку експерта № 1032-К від 07.09.2018 року, встановлено, що вилучені на подвір`ї господарства за адресо вул. Пушкіна 38 гільзи та патрони є холостими, призначеними для газових, стартових пістолетів та спеціальних пристроїв. А корпус магазину, який було вилучено в автомобілі «Шкода Октавіа» являється складовою стартового пістолету турецького виробництва (т. 1 а.с. 68-72).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 14.11.2018 року, вбачається, що було встановлено обставини та хід подій, які мали місце 22.07.2018 року (т.1 а.с.87-89).

Відповідно до висновку експерта №180-Е-ст від 05.08.2018 року, встановлено, що виявлені у потерпілого ОСОБА_12 тілесні ушкодження виникли в результаті неодноразової травмуючої дії твердого тупого предмету, не виключено внаслідок пострілу з травматичної зброї або ударів битою по тілу, що по строкам можуть відповідати вказаному у обставинах періоду ( т.1 а.с. 94-95).

Згідно протоколу огляду від 21.11.2018 року, вбачається, що було оглянуто диско «Verbatim DVD-R» та змістом вказаного диску, де частково відображені події які мали місце 22.07.2018 року ( т. 1 а.с.116-117).

Вищевказані докази узгоджуються із показами свідків та потерпілого та підтверджують вчинення ОСОБА_10 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Апеляційний суд погоджується із висновком районного суду про доведеність того, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_10 умисно, з метою вчинення хуліганських дій, перебуваючи у господарстві ОСОБА_12 , у присутності сторонніх осіб, грубо порушуючи громадський порядок проявляючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, добропорядність та пристойність, що супроводжувалася особливою зухвалістю, маючи при собі заздалегідь заготовлені предмети для нанесення тілесних ушкоджень (пістолет невстановленої марки), який кожен із обвинувачених приніс місце вчинення конфлікту, здійснили декілька пострілів в повітря та в бік ОСОБА_12 , після чого продовжуючи свої протиправні дії, у присутності сусідів потерпілого, а також його родичів, які прибули на місце поді та намагалися припинити протиправні дії обвинувачених.

Доводи захисника ОСОБА_7 про відсутність хуліганського мотиву у діях ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , оскільки конфлікт виник через особисті неприязні стосунками через дружину ОСОБА_6 та сестру ОСОБА_10 - ОСОБА_13 , є безпідставними.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 не заперечував показань, які він дав в районному суді, вказав, що колишня дружина ОСОБА_13 під час інциденту з ОСОБА_12 казала, що його та ОСОБА_10 посадять за те, що він побив ОСОБА_12 , при цьому ні вона ні дитина не виявили бажання їхати з ОСОБА_6 додому. Такі обставини, на які вказав і сам обвинувачений ОСОБА_6 свідчать про наявність ознак саме хуліганства у діях обвинувачених, оскільки потерпілого ОСОБА_12 вони раніше не знали, їхнє пояснення про з`ясування стосунків таким чином є безпідставним, оскільки вони для цього нічого не зробили, а відразу почали хуліганські дії.

Той факт, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 приїхали до потерпілого ОСОБА_12 у якого проживала дружина ОСОБА_6 , для з`ясування стосунків не виключає хуліганського мотиву у їх діях, так як їх первинні дії особистого характеру при з`ясуванні стосунків з потерпілим переросли у подальшому у хуліганські, ці дії торкалися інших осіб, які не були учасниками сімейних родинних відносин, а стали очевидцями хуліганській дій по відношенню до них обвинувачених.

З дослідженого відеозапису подій, який знаходиться в матеріалах справи та був зроблений однією із свідків, вбачається, що дії ОСОБА_10 та ОСОБА_6 були також направлені і на сторонніх осіб, в тому числі пістолет направлявся і на свідка, яка здійснювала відеозйомку, а також в адреси інших сусідів звучали погрози і образливі вислови, здійснювались хаотичні постріли.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №288/1158/16-к зазначено, що безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК України визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

Вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_10 суспільно-небезпечних дій на вулиці села, що проходить повз місце проживання потерпілого ОСОБА_12 , де обвинувачені демонстративно, не реагуючи на неодноразові зауваження сторонніх осіб, висловлювалися нецензурною лайкою не тільки на адресу потерпілого, а й щодо сторонніх осіб, ОСОБА_6 , здійснив декілька пострілів у повітря із наявного у нього пістолета невстановленої марки, а ОСОБА_10 декілька пострілів у повітря та у бік потерпілого ОСОБА_12 , свідчить про грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувалися особливою зухвалістю, вчинене групою осіб з застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень

Безпідставними є твердження сторони захисту про наявність у діях обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 ознак необхідної оборони.

Відповідно до ч.1 ст.36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Фактичними обставинами справи встановлено, що обвинувачені за власною ініціативою приїхали до господарства ОСОБА_12 , маючи при собі заздалегідь заготовлені знаряддя для заподіяння тілесних ушкоджень, відомостей про те, що вони захищали себе чи інших осіб від протиправних дій ОСОБА_12 , з матеріалів справи не вбачається.

Необґрунтованими є посилання захисника про процесуальні порушення, допущені під час досудового розслідування, оскільки питання, які він піднімає в апеляційній скарзі, були предметом ретельної перевірки слідчими суддями та оскаржені в апеляційному порядку.

Ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 18 січня 2019 року було відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_42 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 28 вересня 2019 року, ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 01 лютого 2019 року вказане рішення було залишено без змін, набрало законної сили та не підлягає оскарженню.

З аналогічних підстав ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 15 січня 2019 року було відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 на повідомлення про підозру від 03 жовтня 2018 року. Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 25 січня 2019 року відмовлено в задоволенні апеляційної скарги в частині скасування повідомлення про підозру, а в частині, що стосується повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри - призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Ухвалами слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 лютого 2019 року та від 01 березня 2019 року відмовлено

При судових розглядах даних скарг районним та апеляційним судом було ретельно перевірено всі питання, на які посилається апелянт у своїй скарзі, та надано вичерпні відповіді на вимоги скаржника.

Посилання апелянта на те, що обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на досудовому розслідуванні не було вручено копії повідомлень про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри в перекладі на румунську мову, оскільки вони не володіють мовою, якою здійснюється провадження, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.2 ст.29 КПК України, особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, частиною 4 вказаної статті передбачено, що переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено КПК України (окрім судових рішень, якими суд закінчує судовий розгляд по суті), здійснюється лише за клопотанням сторін кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що про підозру та про зміну повідомленої підозри ОСОБА_6 та ОСОБА_10 повідомили українською мовою, при цьому, роз`яснивши їм права, у тому числі, на залучення перекладача, при цьому, підозрювані не клопотали про переклад їм на румунську мову вказаних процесуальних документів.

Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що зміна повідомлення про підозру ОСОБА_10 та ОСОБА_6 була здійснена поза межами строку досудового розслідування.

Зокрема, копію клопотання про продовження строку досудового розслідування отримано стороною захисту 14 грудня 2018 року, згідно їх особистих розписок (т.2 а.с. 27-28).

14 грудня 2018 року та 18 грудня 2018 року ОСОБА_6 та ОСОБА_10 вручені повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри (т.2 а.с 29-33, 35-39).

18 грудня 2018 року постановою прокурора строк досудового розслідування кримінального провадження №0000677 від 23.07.2018 року продовжено до 3-х місяців (т.3 а.с.40-41).

21 лютого 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000677 від 23.07.2018 року скеровано до суду, саме ця процесуальна дія відповідно до ст.219 КПК України є моментом закінчення досудового розслідування.

Враховуючи викладене, доводи захисника ОСОБА_7 щодо допущених досудовим розслідуванням та судом першої інстанції порушень матеріального та процесуального права, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Під час перевірки матеріалів кримінального провадження не встановлено процесуальних порушень при збиранні, дослідженні чи оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду про доведеність вини ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України та правильності кваліфікації їх дій.

Районний суд дотримався вимог ст. 10, 22 КПК України, створив умови для виконання учасниками процесу сувої процесуальних обов`язків, забезпечив право сторін користуватися рівними правами та свободами у наданні доказів, дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, всі клопотання розглянуто у відповідності до вимог КПК України.

Перевіряючи вирок районного суду в частині призначеного покарання, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при ухваленні вироку вказаних вимог дотримався частково.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 районний суд взяв до уваги те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання районним судом не встановлено.

Вказане на думку суду було достатнім для призначення ОСОБА_6 покарання у мінімальній межі інкримінованого районним судом злочину, яке слід відбувати реально.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду та вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання при його реальному відбуванні не відповідатиме ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок, оскільки є явно несправедливим через суворість.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як встановлено апеляційним судом ОСОБА_6 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей та позитивно характеризується по місцю проживання, частково відшкодував шкоду потерпілому.

Колегія суддів, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, обставини його вчинення, а також характеризуючі дані обвинуваченого, приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства.

Що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_10 то районним судом було враховано, що обвинувачений ОСОБА_10 раніше неодноразово судимий, останній раз 09.11.2017 року Герцаївським районним судом Чернівецької області за ст.185 ч.2 КК України до 2-х років обмеження волі та на підставі 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 1 рік, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні п`ять малолітніх дітей , що підтверджується довідкою Петрашівської сільської ради № 1144 від 23.07.2018 року та свідоцтвами про народження від 01 жовтня 2018 року і 02 квітня 2021 року.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання не встановлено районним судом не встановлено.

Вищевказане районний суд вважав достатнім для призначення обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у мінімальній межі санкції інкримінованого йому злочину, з чим погоджується і колегія апеляційного суду.

Також є вірним застосуванням районним судом вимог ч.1 ст.71 КК України та врахування при призначенні покарання вироку Герцаївського районного суду Чернівецької області від 09.11.2017 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні вирішений районним судом у відповідності до ст.ст.128-129 КПК України. Задовольняючи частково цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди на суму 10 000 грн., суд першої інстанції врахував характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, ступінь вини обвинувачених, а також вимоги розумності та справедливості.

Враховуючи викладене апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, вирок районного суду - зміні в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 407, 408, 414, 419 КПК України, колегія суддів Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_6 за ч.4 ст. 296 КК України в частині призначеного ОСОБА_6 покарання - змінити.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В решті вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

13.06.2023 року

(дата засвідчення копії)