ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1597/23 Справа № 204/8276/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,(в режим відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2023 року про відмову у задоволені скарги на повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_8 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, у кримінальному провадженні №0000304,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою від 15 червня 2023 року відмовлено задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підозра стосовно ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 276-278 КПК України, вона є обґрунтованою, а порядок вручення здійснений у процесуальний спосіб. При цьому, слідчий суддя зазначив, що на даній стадії не перевіряється винуватість особи у вчиненні злочину, а перевіряється лише обґрунтованість підозри. Також слідчий суддя зазначив, що оскільки ОСОБА_8 виїхав за межі України та зареєстрований на тимчасово окупованій території, то останнього було повідомлено про підозру через публікацію в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скасувати повідомлення про підозру та виключити з ЄРДР відомості про дату та час повідомлення про підозру.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення слідчого судді незаконне, оскільки повідомлення про підозру вручено з порушенням ст. 278, 111 КПК України та главою 11 КПК України, так як органу досудового розслідування було відомо, що ОСОБА_8 20 лютого 2022 року вихав за межі України з м. Києва до м. Аліканте Іспанія туристичною поїздкою, і повертатися останній повинен був 24 лютого 2022 року о 17 год 50 хв. Однак ОСОБА_8 не зміг повернутися до України внаслідок введення воєнного стану та був вимушений переміститися до Польші де отримав документи тимчасового захисту та пессель. В той же час, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 перебував не на тимчасово непідконтрольній території України, не на території РФ, слідчий здійснив повідомлення про підозру через публікацію в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, що є порушенням. Захисник вказує, що слідчий повинен був керуватися міжнародним договором про правову допомогу, та вручити повідомлення про підозру у такий спосіб. Крім цього, повідомлення про підозру не вручалося захисникам ОСОБА_8 . Захисник вказує, що обставини підозри охоплюють той період, за який ОСОБА_8 визнано винуватим вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 серпня 2016 року. Разом з цим, захисник вказує, що наявна в матеріалах справи "выписка из Единого государственного реестра юридических лиц» РФ не можу бути доказом для пред`явлення підозри, оскільки отримана з порушенням законодавства.

В апеляційному суді захисник та ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали скарги, мотиви слідчого судді, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Висновки слідчого судді щодо відсутності підстав для скасування повідомлення про підозру є правильними.

Як видно із матеріалів скарги, що 06 березня 2023 року повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України у кримінальному проваджені № 0000304.

Підстави та порядок повідомлення особі про підозру регламентовано главою 22 КПК України (статті 276 - 279).

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави стверджувати те, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам статей 276, 277, 278 КПК України.

Тобто слідчий суддя повинен перевірити дотримання органом досудового розслідування чи дізнання процесуального порядку повідомлення про підозру. А саме: 1) чи в передбачених законом випадках здійснено повідомлення про підозру; 2) чи уповноваженою особою прийняте процесуальне рішення та здійснено вказану процесуальну дію; 3) чи відповідає повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України (щодо змісту такого); 4) чи дотримано порядок та строк вручення повідомлення про підозру (ст.278 КПК України); 5) чи дотримано прав особи, якій повідомлено про підозру.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з частиною 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як слідує зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 06 березня 2023 року, дане повідомлення про підозру відповідає вимогам закону, зокрема, воно складено слідчим за погодженням із прокурором, у ньому зазначено прізвище та посада слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, на виконання вимог ст. ст. 276 278, 303 КПК України, під час розгляду скарги дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування повідомленої ОСОБА_8 підозри, оскільки повідомлення про підозру за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при цьому, матеріали справи не свідчать про порушення передбаченої ст. 278 КПК України процедури повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки.

Так, зокрема органом досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_8 не перебував на території України, та зареєстрований у м. Горлівка Донецької області, яке з 2014 року відноситься до тимчасово окупованої території України, а відповідно до з`ясованих під час апеляційного перегляду даних ОСОБА_8 , як тимчасово переміщена особа зареєстрований у м. Маріуполь Донецької області, яке є теж тимчасово окупованою територією на час повідомлення про підозру. Крім того, відповідно до підозри у період часу з листопада 2022 року по лютий 2023 року здійснено перереєстрацію підконтрольних ОСОБА_8 підприємств, де він виступає засновником та які здійснюють свою діяльність на непідконтрольній України тимчасово окупованій території, за законодавством РФ, внаслідок чого внесені відомості до єдиного реєстру юридичних осіб російської федерації, що підтверджує факт перебування ОСОБА_8 на непідконтрольній України тимчасово окупованій території або території російської федерації.

Відповідно до п. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Тобто, встановлено, що органом досудового розслідування виконання всі можливі заходи, передбачені частинами першою, другою, четвертою - сьомою ст. 135 КПК України, щодо порядку виклику особи.

Дані, що ОСОБА_8 перебував за кордоном в країні із якої Україна має відповідні міжнародні договори про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до матеріал скарги відсутні.

У зв`язку з чим, органом досудового розслідування були дотримані вимоги ст. 111, 135, 278 КПК України, а повідомлення про підозру здійснено за наявності доказів, які слідчий вважав достатніми для висновку, що ОСОБА_8 причетний до вчинення кримінального правопорушенням, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про необґрунтованість посилання сторони захисту на відсутність доказів у повідомленні про підозру, оскільки повідомлення є конкретизованим, визначено об`єкт, суб`єкт, об`єктивну, суб`єктивну сторону правопорушення, містить фактичні обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому апеляційний суд зазначає, що факт повідомлення особі про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення не є актом обвинувачення цієї особи у вчиненні такого правопорушення, а тому мотиви апеляційної скарги з приводу необґрунтованості підозри, відсутності предмета кримінального правопорушення не впливають на висновки слідчого судді щодо обставин повідомлення ОСОБА_8 про його підозру у вчиненні кримінального правопорушення та обставин проведення досудового слідства.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на те, що на стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри має перевірятися слідчим суддею не з точки зору доведеності вини, а з точки зору того, що дотримувалася процедура визначена КПК України перед повідомленням про підозру, а після повідомлення особи про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення органом досудового слідства дотримання вимог кримінального процесуального закону щодо прав та свобод підозрюваної особи під час слідства.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, що підозра вручена ОСОБА_8 ґрунтується на доказах, які не відповідають вимогам допустимості та достовірності, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними.

Згідно положень глави 24 КПК України оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Тобто, перед слідчим суддею не ставиться питання доведеності поза розумним сумнівом вини підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а лише вирішується питання щодо обґрунтованості підозри.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає безпідставним доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для повідомлення про підозру ОСОБА_8 , оскільки слідчий суддя, здійснюючи судовий розгляд скарги на повідомлення про підозру не уповноважений досліджувати та оцінювати докази, що стали підставою для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та надавати юридичну кваліфікацію діям підозрюваної особи.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2023 року про відмову у задоволені скарги на повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_8 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, у кримінальному провадженні №0000304 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4