Справа № 367/3143/21
Провадження №1-кп/367/381/2023
УХВАЛА

Іменем України

15 серпня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0003312 від 03.10.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 186, .ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 296 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 186, .ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 296 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник та обвинувачений заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду та просили його повернути. Захисник зазначила, що обвинувальний акт є незрозумілим та неконкретним, що порушує право на захист обвинуваченого. Також, в судовому засіданні сторона захисту підтримала подані захисником скарги в порядку ст. 303 КПК України. Крім того, в підготовчому судовому засіданні захисник просила залишити без розгляду її клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду в відкритому судовому засіданні, зазначили, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України, з викликом в судове засідання обвинуваченого та свідків. Також, прокурор заперечував щодо задоволення скарг захисника поданих в порядку ст. 303 КПК України, оскільки вони є необґрунтованими.

Заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини цієї статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Всі відомості, вказані в даній статті повинні бути узгоджені та не суперечити одна одній.

Пунктом «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

Відсутність в обвинувальному акті конкретного та зрозумілого формулювання обвинувачення, чіткого формулювання кваліфікації діяння поставлених у вину обвинуваченим, унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Також, суд враховує правову позицію Об`єднаної палати ККС ВС, викладену у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 161/7092/20. У вказаному рішенні Верховний Суд зазначив, що кримінальний процесуальний закон не містить вичерпного переліку порушень у складанні обвинувального акта, які б обумовлювали його повернення, однак положення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України відсилає до ст. 291 КПК України, що надає можливість визначити перелік порушень, які є похідними від закріплених у цій статті вимог до підсумкового документа досудового розслідування. До таких порушень належать:

- порушення, які стосуються змісту та форми самого обвинувального акту (неправильність або відсутність в обвинувальному акті такої інформації, як дата і місце його складання та затвердження; формулювання обвинувачення; правова кваліфікація кримінального правопорушення тощо);

- порушення, які стосуються змісту та наявності додатків до обвинувального акта (недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування);

- недолучення розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта тощо).

В обвинувальному акті викладаються юридично значимі обставини злочину і надається його юридична кваліфікація. Обвинувальний акт є необхідною умовою для того, щоб обвинувачений міг побудувати свій захист у суді.

Статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення додаткових відомостей до обвинувального акту чи реєстру після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Законом також не передбачено поділу недоліків обвинувального акту чи реєстру на суттєві та не суттєві чи такі, що перешкоджають розгляду або не перешкоджають розгляду справи по суті. Стаття 291 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт та у статті 109 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей які має містити реєстр матеріалів досудового розслідування. Виключень щодо можливості визнання несуттєвим недотримання прокурором чи слідчим будь-якої із вказаних вимог, Законом не передбачено.

Главою 28 КПК України, якою врегульовано процедуру судового розгляду, не передбачено процедури виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.

Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що даний обвинувальний акт всупереч ст. 291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики.

Як вбачається з обвинувального акту затвердженого прокурором 27.04.2021 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0003312 вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було, оскільки в ньому відсутній конкретний виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими. Також, в даному обвинувальному акті пред`явлене обвинувачення не було сформульовано належним чином, оскільки обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, не містить чітко викладених обставин вчинення обвинуваченим злочинів, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки в ньому описуються дії й іншої особи, яка не є обвинуваченим в даному кримінальному провадженні, та має значні суперечності між собою, тобто є неконкретним.

Враховуючи викладене, суд вважає, що даний обвинувальний акт всупереч ст. 291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.

Так, вивчивши обвинувальний акт в даному провадженні суд дійшов висновку, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, та формулювання обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів слідчим, який складав обвинувальний акт, та прокурором, який його затвердив, порушено принцип презумпції невинуватості, закріплений у ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 р., положення якої підлягають застосуванню відповідно до ч. 2 ст. 1, ст. 9 КПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Пунктом 2 ст. 6 Конвенції передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Частина 5 ст. 17 КПК України (відповідно до якої поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою) встановлює механізм втілення презумпції невинуватості під час здійснення кримінального провадження, якого з огляду на вимоги ч. 1 ст. 9 КПК України повинні дотримуватися не тільки суд, а й прокурор, слідчий, інші службові особи органів державної влади, зокрема, і під час складання та затвердження обвинувального акту.

Не вдаючись до вирішення питань, що підлягають вирішенню під час судового розгляду, а лише перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК, суд дійшов висновку, що в порушення вимог наведених ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України та п. 2 ст. 6 Конвенції в обвинувальному акті зазначено конкретні протиправні дії іншої особи, а саме ОСОБА_6 та причетність до протиправних дій ОСОБА_5 - голови Гостомельської селищної ради ОСОБА_7 ..

Таким чином, фактично в даному обвинувальному акті викладено обставини вчинення злочинів та причетність до їх вчинення інших осіб, які не є обвинуваченими по даному провадженню, відсутні й відомості про виділення провадження відносно цих осіб в окреме провадження, або інформація про наявність щодо нього прийнятого процесуального рішення або судового, що є порушенням також вимог ст.ст. 291, 337 КПК України.

Крім того, аналізуючи зміст фактичних обставин справи та сформульованого обвинувачення, діяльність злочинної організації була припинена правоохоронними органами 18.12.2017 року, коли були затримані її організатори, керівники та активні учасники.

Разом із тим, як при викладі фактичних обставин справи так і при формулюванні обвинувачення вказано, що в період часу з серпня 2016 року по 15.09.2018 року, створена ОСОБОЮ 1 (матеріали щодо якого направлені до суду з обвинувальним актом) злочинна організація вчинила ряд тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із заволодінням майном та правом на майно громадян із залякуванням останніх, шляхом погроз та застосування щодо них насильства та зброї, а також інші тяжкі та особливо тяжкі злочини із застосуванням насильства, зокрема: 29.08.2017 року та 15.10.2017 року.

При цьому, в обвинувальному акті вказано, що з метою ефективного досягнення злочинної мети, направленої на заволодіння майном осіб шляхом вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, учасники злочинної організації ОСОБА 3 (матеріали досудового розслідування щодо якої виділене в окреме провадження), ОСОБА_5 та ОСОБА 4 (матеріали щодо якого направлені до суду з обвинувальним актом) у різний період часу, більш точних даних органом досудового розслідування не встановлено, стали формувати під своїм керівництвом власні організовані групи, які були невід`ємною частиною злочинної організації під керівництвом ОСОБИ 1 (матеріали щодо якого направлені до суду з обвинувальним актом) як «наглядача» та керівника злочинної організації.

Такий виклад фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення містить істотні суперечності та не точності в часі інкримінованих ОСОБА_5 дій, щодо створення власної організованої групи, керування нею та його участі в злочинній організації створеній ОСОБОЮ 1 (матеріали щодо якого направлені до суду з обвинувальним актом).

Крім того, за епізодом обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 296 КК України, вказано, що приблизно о 02.30 год., у зв`язку із вищевказаними протиправними діями ОСОБА_5 , ОСОБИ 7 (матеріали щодо якого направлені до суду з обвинувальним актом), ОСОБИ 6 (матеріали щодо якого направлені до суду з обвинувальним актом), ОСОБИ 4 (матеріали щодо якого направлені до суду з обвинувальним актом) та ОСОБИ 9 (матеріали щодо якого направлені до суду з обвинувальним актом), пов`язаними із грубим порушенням громадського порядку, припинилася робота нічного розважального закладу «Зима бар». В подальшому, приблизно о 03 год. вказані протиправні хуліганські дії учасників створеної ОСОБОЮ 1 (матеріали щодо якого направлені до суду з обвинувальним актом) злочинної організації, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБИ 7 (матеріали щодо якого направлені до суду з обвинувальним актом), ОСОБИ 6 (матеріали щодо якого направлені до суду з обвинувальним актом), ОСОБИ 4 (матеріали щодо якого направлені до суду з обвинувальним актом) пов`язані із грубим порушенням громадського порядку, були припинені працівниками поліції.

Втім, з такого викладу, не зрозуміло, обставини участі в даному епізоді ОСОБИ 9 (матеріали щодо якого направлені до суду з обвинувальним актом), а саме, чи були її протиправні дії припинені працівниками поліції, чи вона самостійно припинила вказані дії та залишила місце вчинення злочину.

Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Разом із тим, доданий до вищевказаного обвинувального акту Реєстр містить у собі відомості, які не відносяться до даного кримінального провадження, зокрема процесуальні дії стосовно «потерпілого ОСОБА_8 », відомості зазначені не в хронологічному порядку, а також в даному реєстрі відсутня така процесуальна дія як складання, затвердження та вручення обвинуваченому обвинувального акту.

Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та порушує гарантовані законом процесуальні права сторін кримінального провадження, порушує основні засади кримінального провадження, зокрема верховенство права, а також права осіб, які не є обвинуваченими за даним обвинувальним актом та не мають права на захист від викладеного в ньому обвинувачення в даному кримінальному провадженні, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України.

Судом звертається увагу на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.

Крім того, разом із обвинувальним актом до суду надійшла копія позовної заяви ОСОБА_9 до ОСОБА_5 та ОСОБА_10 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Так, у зв`язку з тим, що суд, прийняв рішення, що обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, то суд вважає за необхідне відмовити потерпілому у прийнятті даного цивільного позову та повернути його позивачу.

Разом із тим, суд роз`яснює позивачу, що він не позбавлений права та можливості звернутися до суду повторно із позовною заявою до обвинуваченого в даному кримінальному провадженні.

Щодо клопотання захисника про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просила залишити її клопотання без розгляду.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами.

Оскільки, адвокат просила залишити без розгляду своє клопотання, то на теперішній час відсутнє волевиявлення ініціатора питання та розгляд даного клопотання по суті є неможливим, у зв`язку з чим суд залишає вказану скаргу без розгляду.

Вирішуючи питання щодо скарг захисника на рішення та дії слідчих та прокурорів в даному кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Так, зі змісту скарг вбачається, що їх суть фактично стосуються питання допустимості доказів в даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим, враховуючи стадію судового провадження та прийняте судом рішення про повернення обвинувального акту, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарг необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 26, 29, 110, 219, 284, 290-293, 303, 314-315, 369-372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, - залишити без розгляду.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про визначення групи слідчих від 08.04.2020 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про визначення групи прокурорів від 19.02.2018 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про продовження строку досудового розслідування від 21.11.2018 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 19.10.2018 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про визначення групи прокурорів від 19.10.2018 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про визначення групи прокурорів від 17.09.2018 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 17.09.2018 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про визначення групи прокурорів від 18.05.2019 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про продовження строку досудового розслідування від 09.11.2018 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про визначення групи слідчих від 16.09.2018 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про визначення групи прокурорів від 14.09.2018 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 14.09.2018 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про визначення групи прокурорів від 07.03.2018 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про визначення групи слідчих від 13.03.2018 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про визначення групи прокурорів від 06.03.2018 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 06.03.2018 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про внесення змін до складу групи слідчих від 12.09.2018 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про визначення групи слідчих від 13.03.2018 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про визначення групи прокурорів від 27.10.2017 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про визначення групи прокурорів від 27.10.2017 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про визначення групи слідчих від 31.10.2017 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на Постанову про обрахування строку досудового розслідування від 15.04.2020 року, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0003312 від 03.10.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 186, .ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 296 КК України, повернути прокурору Офісу генерального прокурора, який направив акт до суду, для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.

Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 21 серпня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1