Єдиний унікальний номер: 343/1988/22
Номер провадження: 1-кс/0343/288/23
У Х В А Л А

про часткове скасування арешту майна

02 червня 2023 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2023 року адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , через електронний суд сформовано клопотання, в якому просить скасувати арешт на автомобіль марки "Honda Legend", реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 .

Подане клопотання обґрунтовує тим, що 14 листопада 2022 року слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області, розглядаючи клопотання слідчого - т.в.о. заступника начальника СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно в об`єднаному кримінальному провадженні №0000237 від 10.11.2022, постановий ухвалу, якою накладено арешт на майно, в тому числі на автомобіль марки "Honda Legend", реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 .

Окрім іншого, ухвала суду обґрунтована тим, що СВ ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області проводиться досудове слідство у об`єднаному кримінальному провадженні №0000237 від 10.11.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 290; ч. 1 ст. 263; ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109-22/12103-КДТЗ від 16.12.2022 автомобіль марки"Honda Legend", реєстраційний номер НОМЕР_1 , наявні ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_3 » та двигуна « НОМЕР_4 », не містять ознак (слідів) механічного втручання, нанесені в умовах заводу-виробника - зміні не підлягали та є первинними.

Рішенням прокурора окружної прокуратури ОСОБА_6 , матеріали за фактом вчинення кримінального провадження, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та ст.290 КК України, виділені у провадження №0000283, яке на даний час закрите.

Таким чином вважає, що на даний час відсутня об`єктивна потреба та законні підстави в арешті майна: автомобіля марки "Honda Legend", реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 .

Власник (користувач) майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, від його адвоката ОСОБА_3 , який представляє його інтереси (ордер серії АТ №1022263 від 06.01.2023) поступила заява, згідно з якою розгляд клопотання просить здійснювати у їхній відсутності, зазначивши, що подане клопотання підтримують. Крім того, скерував клопотання про долучення доказів до клопотання, відповідно до якого просив долучити копію постанови про закриття кримінального провадження в частині ст.290 КК України.

Дізнавачка СВ відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, скерувала на адресу суду заяву, згідно з якою заперечує щодо задоволення даного клопотання, яке просить проводити за її відсутності.

У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, ознайомившись із клопотанням та долученими до нього матеріалами, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання, та які надані до суду, дійшов такого висновку:

В ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з абз. 2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст.160-166, 170-174 КПК України.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 100 КПК України передбачено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, які визначеним у ч. 1 ст. 7 КПК України.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

В силу ст. 41 Конституції України, ст.1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1. Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області проводиться досудове слідство у об`єднаному кримінальному провадженні №0000237 від 10.11.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 290; ч. 1 ст. 263; ч. 4 ст. 358 КК України.

14 листопада 2022 року ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області клопотання слідчого - т.в.о. заступника начальника СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_5 задоволено та накладено арешт на: автомобіль марки "Honda Legend", сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; предмет візуально схожий на пістолет моделі "KUZEY-911", номер " НОМЕР_5 ", Kal. 9 mm P.A.K.; металеву втулку та 4 (чотири) відстріляні гільзи калібру 9 мм. Позбавлено права на відчуження, розпорядження та/або користування арештованим майном, особам, які наділені правами на вищевказані дії.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що арешт майна в даному випадку є необхідний для встановлення обставин у кримінальному провадженні, збереження речових доказів та проведення експертиз, що достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Мотивуючи подане клопотання адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , вказує про те, що рішенням прокурора прокурора окружної прокуратури ОСОБА_6 матеріали за фактом вчинення кримінального провадження, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та ст.290 КК України, виділені у провадження №0000283, на даний час закрите. Разом з тим, доказів на підтвердження вказаного не долучає.

Як встановлено з висновку експерта №СЕ-19/109-22/12103-КДТЗ від 16.12.2022, долученого до матеріалів клопотання, на автомобілі марки"Honda Legend", реєстраційний номер НОМЕР_1 , наявні ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_3 » та двигуна « НОМЕР_4 », не містять ознак (слідів) механічного втручання, нанесені в умовах заводу-виробника - зміні не підлягали та є первинними.

У зв`язку з вищевказаним дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_9 прийнято рішення, яким об`єдане кримінальне провадження №0000283 від 27.12.2022 закрити в частині кримінального провадження, передбаченого ст.290 КК України у зв`язку із відсутністю складу злочину, про що свідчить постанова про закриття кримінального провадження в частині від 18.01.2023, долученої до матеріалів клопотання.

Згідно з ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції». Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії». Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи вищенаведене та позицію дізнавачки, оцінюючи доводи володільця (користувача) майна щодо відсутності підстав для продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, слідчий суддя приходить висновку, що такі у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про часткове скасування арешту майна, а тому дане клопотання підлягає задоволенню в частині скасування заборони користування вищезазначеним транспортним засобом.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Частково скасувати арешт, накладений ухвалою Долинського районного суду Івано Франківської області від 14 листопада 2022 року, на автомобіль марки "Honda Legend", реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 , в частині заборони користування.

Змінити місце зберігання автомобіля марки "Honda Legend", реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , передавши його на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 .

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1