Справа № 478/918/21
Провадж.№ 1-кп/481/7/2023
В И Р О К

іменем України

17.05.2023 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг, Миколаївської області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2019 року за № 0000496

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Казанка, Миколаївської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, раніше не судимого,

по даному кримінальному провадженню обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом встановлено, та визнано доведеним, що 05.11.2019 року, приблизно о 12:00 годині, обвинувачений ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем марки «Москвич М2140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по праві смузі свого напрямку руху в світлу пору доби по сухій асфальтованій, проїзній частині (вулиці без назви), на околиці с. Миколаївка, Баштанського (колишнього Казанківського) району, Миколаївської області, зі сторони прилеглої вул. Козацької в напрямку до прилеглої вул. Глінки, з невстановленою досудовим розслідуванням швидкістю.

У цей же час, на зустріч автомобілю «Москвич М2140» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зустрічному для нього напрямку, по своїй смузі руху від вул. Глінки, з невстановленою досудовим розслідуванням швидкістю, рухався технічно справний велосипед марки «Україна», зеленого кольору під керуванням потерпілої ОСОБА_6 . При цьому, водій велосипеду - потерпіла ОСОБА_6 , побачивши вищевказаний автомобіль, який рухався на великій швидкості їй на зустріч, почала змінювати рух велосипеду правіше від смуги свого руху на узбіччя та продовжила свій рух ближче до краю проїзної частини. Біля вул. Матросова, яка прилягає з правого боку до проїзної частини (вулиці без назви) на вказаній проїзній частині, на околиці с. Миколаївка, Баштанського (колишнього Казанківського) району, Миколаївської області, зі сторони прилягаючої вул. Козацької в напрямку до прилягаючої вул. Глінки, біля повітряної електроопори з маркуванням 87/86, обвинувачений ОСОБА_3 , в порушення вимог п. 12.1, «при виборі встановлених меж безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним», внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де на межі лівого, відносно напрямку руху автомобіля, краю проїзної частини та лівого ж узбіччя, допустив зіткнення передньою лівою частиною автомобіля з передньою частиною велосипеду під керуванням потерпілою ОСОБА_7 .

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому середньої третини лівого стегна зі зміщенням. Перелому головки лівого стегна зі зміщенням, рани по зовнішній поверхні середньої третини лівого стегна, дріб`язкового перелому кісток нижньої третини лівого передпліччя зі зміщенням, забійної рани обличчя. Наявні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення обвинуваченим ОСОБА_3 вимог 12.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав частково. Пояснив, що повністю визнає вину у вчиненні дорожньо-транспорної пригоди внаслідок якої ОСОБА_6 отримала тяжкі тілесні ушкодження, не заперечує встановленні на стадії досудового розслідування час, місце та механізм вчинення пригоди. При цьому заперечує перебування його в цей момент у стані алкогольного сп`яніння.

Суду пояснив, що 05.11.2019 року близько 12 години дня він їхав на своєму автомобілі марки «Москвич М2140» на околиці села Миколаївка, Баштанського (колишнього Казанківського) району. При цьому він був у тверезому стані, жодних спиртних напоїв перед цим не вживав. В цей час, у зустрічному напрямку він побачив велосипедиста. Коли його автомобіль порівнявся із велосипедом, яким керувала потерпіла ОСОБА_6 , з невідомих для обвинуваченого причин автомобіль під його керуванням різко змінив напрямок руху і виїхав на смуху руху велосипеда, внаслідок чого відбулося зіткнення. Відразу після зіткнення він різко зупинив автомобіль. Вийшовши з автомобіля обвинувачений побачив потерпілу ОСОБА_6 , яка була жива, але отримала тілесні ушкодження. Обвинувачений ОСОБА_3 хотів викликати швидку допомогу, однак у нього при собі не було телефону, тому він сів у автомобіль і поїхав додому. Коли він приїхав додому, на телефон матері зателефонував його брат, який повідомив, що вже знає про дорожньо-транспортну пригоду, після чого обвинувачений зрозумів, що потерпілій вже надається допомога. Перебуваючи у шоковому стані після події, перебуваючи вже вдома, обвинувачений ОСОБА_3 випив алкоголь.

У вчиненому ОСОБА_3 щиро розкаюється, потерпілій відшкодував матеріальні збитки у повному розмірі.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Окрім визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість підтверджується письмовими доказами, безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду.

Витягом з кримінального провадження № 0000496 від 05.11.2019 року з правовою кваліфікацією ч. 2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України та заявою ОСОБА_6 , з яких встановлено, що ОСОБА_6 звернувся до Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою, про те, що 05.11.2019 року ОСОБА_8 вчинив ДТП внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження. (а.к.п.19 т.1, а.к.п. 5,6 т.2).

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.11.2019 року, схеми та фототаблиці до нього - місцем події є асфальтована ділянка місцевості по вулиці Матросова в с.Миколаївка, Баштанського (бувшого Казанківського району), Миколаївської області, на якій виявлені та зафіксовані сліди руху транспортного засобу, переднє колесо від велосипеду, сам велосипед, плями РБК та уламки скла, а також фрагменти лако-фарбового покриття ( а.к.п. 7-26 т.2).

Згідно протоколу огляду місця події від 05.11.2019 року та фото таблиці до нього, місцем огляду була територія домоволодіння АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено автомобіль марки «Москвич М2140№ д.н.з. НОМЕР_1 із явними механічними пошкодженнями лобового скла, передньої частини, верхньої частини, та наявними плямами бурого кольору ( а.к.п. 28-33 т.2).

Крім того, згідно протоколу огляду місця події від 05.11.2019 року було проведено огляд території домоволодіння АДРЕСА_1 , під час чого виявлено та вилучено светр різнокольоровий та піджак сірого кольору, на яких були плями невизначеної форми, бурого кольору ( а.к.п.3840 т.2)

Згідно висновку експерта № 80/31 від 03.06.2020 року, у ОСОБА_6 мались тілесні ушкодження: відкритий перелом с/3 лівого стегна зі зміщенням; перелом головки лівого стегна зі зміщенням; рана по зовнішній поверхні с/3 лівого стегна; дріб`язковий перелом кісток н/3 лівого передпліччя зі зміщенням; забійні рани обличчя. Дані ушкодження утворились від дії якихось тупих твердих предметів, можливо 05.11.2019 року внаслідок ДТП, які відноситься до тяжких тілесних ушкоджень ( а.к.п.42, 43-44 т.2).

Відповідно до висновку експерта по дослідженню технічного стану автомобіля № 619 від 21.11.2019 року, рульове керування та робоча гальмівна система на момент ДТП знаходились в працездатному стані та не мали невідповідностей вимогам ДСТУ 3649:2010 та ПДР України. Ходова частина має невідповідності, що виникли до ДТП та перебуває в працездатному стані. Визначити причинну залежність між невідповідностями вимогам ДСТУ 3649:2010 та ПДР України, що були виявлені в ході дослідження в ходовій частині, та що виникли до ДТП і самою ДТП, в ході проведення даної неможливо. Водій мав можливість виявити наявні невідповідності вимогам ДСТУ 3649:2010 та ПДР України, що були виявлені в ході дослідження в ходовій частині, перед початком руху (а.к.п.45-54 т.2).

Згідно з висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 620 від 25.11.2019 рокубуло встановлено, що автомобіљ «Москвич М-4140» д/ НОМЕР_1 має ушкодження аварійного характеру в передній, дещо лівій частині направлені до задньої його частини. Велосипед «Україна» має ушкодження аварійного характеру в передній частині направлені до задньої правої його частини. Під час первинного зіткнення автомобіля «Москвич М-4140» д/н НОМЕР_1 розташовувався передньою, дещо лівою, частиною до передньої частини велосипед «Україна» під кутом імовірно близьким до 175 +- 5° між їх поздовжніми осями. Первинне зіткнення сталося на межі лівого, відносно напрямку руху автомобіля «Москвич М-4140» дн НОМЕР_1 , краю проїзної частини та лівого ж узбіччя, перед місцем знаходження уламків скла (а.к.п.55-68 т.2).

Згідно протоколу огляду місця події від 29.07.2020 року встановлено, що було оглянуто дорогу від вулиці Василя Стуса, Пішкіна та Матросова, що розташована на околиці с.Миколаївка, Казанківського ( нині Баштанського) району, Миколаївської області. Оглядом встановлено, що дана ділянка дороги не має вибоїн, горбів чи інших зіпсованих ділянок, асфальтне покриття має рівну поверхню без схилів та підйомів (а.к.п. 69-71 т.2).

Із висновку автотехнічної експертизи по дослідженню механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди від 27.08.2020 року №20-950 слідує, що за умов, викладених в постанові про призначення експертизи, дії водія автомобіля «Москвич 2140», д.н. НОМЕР_1 , не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР. Належним виконанням вимог п. 12.1 ПДР, водій автомобіля «Москвич 2140», д.н. НОМЕР_1 , мав би технічну можливість запобігти ДТП, не допустивши неконтрольованого руху ТЗ з подальшим виїздом на зустрічну смугу та зустрічне узбіччя і контактуванням з велосипедом ( а.к.п. 72-81 т.2).

Оцінюючи вищеперераховані, перевірені та досліджені докази в їх сукупності суд визнає, що вони взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено події кримінальних правопорушень, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 та інші обставини визначені у ст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Окрім того стороною обвинувачення долучено до матеріалів справи Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 23 від 05.11.2019 року (а.с.41 т.2) який складений Казанківською ЦРЛ о 15 год.30 хв., тобто до внесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР о 19год40хв., та без відповідного направлення та без реєстрації відповідних відомостей в журналі обліку. Також не вбачається, що був відібраний на дослідження біоматеріал, взагалі незрозуміло з яких міркувань був зроблений висновок, що є грубим порушенням порядку проведення дослідження та ставить під сумнів такий результат .

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 05.11.2019 р після скоєного ним ДТП поїхав додому і там вжив алкогольні напої, тому о 15:30 результат обстеження був позитивним. На час ДТП близько 12 години він у стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Належних та допустимих доказів, що вказували б на стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого в момент ДТП, суду не надано та не здобуто таких в ході судового розгляду.

Відповідно до ст. 17 КПК України сторона обвинувачення повинна довести винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Тому, на підставі викладеного, з обвинувачення ОСОБА_3 слід виключити порушення ним п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .

За таких підстав суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 будучи особою, яка керує транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили потерпілій ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, а тому дії обвинуваченого повинно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною яка, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Згідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, є тяжким злочином.

Суд враховує характеризуючі матеріали обвинуваченого, що він раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, утримує домашнє господарство, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.

Враховуючи особу обвинуваченого, його вік та ставлення до вчиненого проступку, а також суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вказаного проступку, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої покарання обставини, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, визнає за можливе досягти мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України із звільненням від відбування основного покарання із випробуванням згідно положень ст.75 КК України без застосування додаткового покарання, передбаченого цією ч.2 ст.286 КК України.

Так санкцією ч.2 ст.286 КК України крім основного покарання передбачено додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, яке є не обов`язковим, а альтернативним.

З врахуванням даних про особу обвинуваченого, які зазначені вище, з огляду на визнання ним своєї вини за пред`явленим обвинуваченням, відсутність обставин, які обтяжують його відповідальність, те що він скоїв необережний злочин, пов`язаний із порушенням ПДР, проте не перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не судимий, а також з огляду на те, що професія водія може бути єдиним джерелом його прибутку, а керування транспортним засобом також важливе та необхідне при утриманні домашньої худоби, за рахунок чого зараз живе обвинувачений, враховуючи поведінку потерпілої, яка відмовилась від обвинувачення за ч.1 ст.135 КК України, та повідомила суд, що обвинувачений повністю відшкодував їй збитки, - суд вважає за можливе не застосовувати відносно обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Цивільного позову пред`явлено не було.

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудний у розумінні ст. 19 КК України.

Питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу судом не вирішувалось.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають витрати за проведення судових експертиз, підтверджені довідками про їх вартість у розмірі 4460,58 гривень.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України та відповідно до ст.174 КПК України слід скасувати арешт, накладений на речові докази, а саме транспортний засіб та велосипед.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому основне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 4460,58 гривень.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвал слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 07.11.2019 року на автомобіль марки «Москвич М2140» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та велосипед марки «Україна», зеленого кольору.

Речові докази:

- автомобіль марки «Москвич М2140» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; светр та піджак з плямами бурого кольору, повернути ОСОБА_3 ;

- велосипед марки «Україна», зеленого кольору, повернути ОСОБА_6 .

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя