Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/632/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.09.2023, якою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч.2 ст. 307 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 04.11.2023 року.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч.2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.09.2023, стосовно ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на 60 днів, тобто до 04.11.2023 року.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_6 немає підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш мякий запобіжний захід, оскільки наявні ризики впливу на свідків та продовження злочинної діяльності.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просив ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу змінивши ОСОБА_6 запобіжний захід на домашній арешт або визначити йому 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в якості застави.

ОСОБА_6 досить тривалий час перебуває в умовах позбавлення волі, тому вважає за необхідне змінити запобіжний захід на більш мякий.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

До початку розгляду апеляційної скарги стороною захисту подано заяву про розгляд справи без участі останньої, апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_9 надіслала заяву в якій не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 в письмовому провадженні, апеляційну скаргу просила залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без зміни.

В апеляційній скарзі питання про участь особисто обвинуваченим ОСОБА_6 не ставиться, у зв`язку з чим колегія суддів, згідно до ч.4 ст.422-1 КПК України, вважає за можливе розглянути дану апеляційну скаргу у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд першої інстанції повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції під час перегляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 422-1 КПК України не здійснює перевірку правильності пред`явленої підозри та не перевіряє докази, що підтверджують або спростовують винуватість особи.

Висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 на більш м`який, є правильним.

Ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 на більш м`який.

На переконання колегії суддів, у даній конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ймовірність настання негативних наслідків, продовжують існувати, вони не зменшились та більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою є недостатнім для запобігання вказаним ризикам, суд прийшов до обґрунтованого висновку доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013 року), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, повторно вчинив умисний злочин.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не встановлено відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі строком до 15 років, офіційно не працює, оскільки перебуває в місцях позбавлення волі, перешкоджати кримінальному провадженню, так як може незаконно впливати на інших обвинувачених та свідків, та вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У разі застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою (особисте зобов`язання, домашній арешт), вказане не забезпечить у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, так як перебуваючи на свободі, та усвідомлюючи кримінальне правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, може переховуватись від суду.

При цьому, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи вчинення іншого злочину.

Враховуючи викладене, доводи захисника-адвоката ОСОБА_8 про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою на 60 днів для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дані про особу обвинуваченого, а також серйозність пред`явленого обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, місцевий суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, правильно не визначив розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом.

Будь-яких інших переконливих доводів щодо незаконності рішення суду в апеляційній скарзі не наведено.

Істотних порушень вимог КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 331, 376, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.09.2023, якою стосовно ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення застави - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2