№707/959/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 30001753 від 03.11.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню доньку: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого:

1) 15 квітня 2022 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України до остаточного покарання за сукупністю злочинів, визначеного на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки;

2) 29 березня 2023 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 361 КК України до остаточного покарання за сукупністю злочинів, визначеного на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. При цьому вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2022 року ухвалено виконувати самостійно;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, без мети збуту, виготовляв для власного вживання, у тому числі шляхом відокремлення листя від стовбурів та його подрібнення і висушення, а також умисно, незаконно зберігав за вищевказаною адресою речовини рослинного походження та заборонені у обігу рідини, з метою власного вживання, без мети збуту, до 07 год 11 хв. 03 листопада 2022 року.

03 листопада 2022 року у період часу з 07 год 11 хв. до 08 год 53 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення обшуку на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/9005/22 від 27.10.2022, працівниками ЧРУП ГУНП в Черкаській області, за участі понятих, виявлено та вилучено: пластикову ємність з рідиною темного кольору; частини сухих стебел та одну рослину з корінням та листям; невідому речовину у поліетиленовому пакеті; дві частини пластикових пляшок і два металевих пристрої; металеву посудину з кришкою із сухою подрібненою речовиною зеленого кольору та скляну тарілку із сухою подрібненою речовиною зеленого кольору, які згідно висновку експерта № СЕ-19/124-22/12158-НЗПРАП від 29.12.2022 відносяться до рідини темно-зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено екстракт канабісу. Подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. Маса наркотичного засобу екстракту канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 0,460 г. Маса наркотичного засобу канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 17,34 г. Згідно висновку експерта № СЕ-19/124-22/12162-НЗПРАП від 28.12.2022 являються верхівковими частинами рослин з листям зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. Маса наркотичного засобу канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 4,43 г та 22,09 г, відповідно. Згідно висновку експерта № СЕ-19/124-22/12160-НЗПРАП від 29.12.2022 листя частин рослин зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. Маса наркотичного засобу канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 81,64 г. Згідно висновку експерта № СЕ-19/124-22/12139-НЗПРАП від 29.12.2022 на поверхні верхньої частини пляшки з полімерного матеріалу, яка вставлена у нижню частину пляшки з полімерного матеріалу, та двох металевих предметах виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено екстракт канабісу. Загальна маса наркотичного засобу екстракту канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 0,033 г. Згідно висновку експерта № СЕ-19/124-22/12140-НЗПРАП від 28.12.2022 подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабіс. Маса висушеного наркотичного засобу канабісу становить 64,06 г та 64,51 г, відповідно, які в подальшому поміщено до сейфпакетів.

Загальна маса наркотичного засобу канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 254,07 г та загальна маса наркотичного засобу екстракту канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 0,493 г, яку ОСОБА_5 виготовив та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Указані дії гр. ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне виготовлення, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (проступку) визнав у повному обсязі, підтвердив обставини скоєння проступку, викладені в обвинувальному акті, погодився з кваліфікацією його дій, щиро розкаявся, від дачі показів по суті відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, переконавшись, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, перевіривши добровільність його позиції, роз`яснивши ОСОБА_5 наслідки застосування положень частини третьої статті 349 КПК України, а саме позбавлення його права оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини вчинення кримінального правопорушення, що викладені у обвинувальному акті, беручи до уваги визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (проступку) у повному обсязі, зважаючи на те, що жодним учасником судового провадження не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (проступку) та визначені обвинуваченням обставини його вчинення, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, суд вважає можливим застосувати положення частини третьої статті 349 КПК України та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежується дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_5 , у судовому засіданні не добуто.

З огляду на вищевикладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

При цьому, суд зважає на те, що в обвинувальному акті допущено описку та зазначено, що згідно висновку експерта № СЕ-19/124-22/12140-НЗПРАП від 28.12.2022 маса висушеного наркотичного засобу канабісу становить, зокрема, 64,57 г, замість вірної 64,51 г, однак ця описка не впливає на формулювання обвинувачення, оскільки в ньому вірно відображено той факт, що загальна маса наркотичного засобу канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 254,07 г. Таким чином, уточнення судом даної обставини не має наслідком зміну розміру загальної маси канабісу (в перерахунку на висушену речовину), що була вилучена за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , і не погіршує становище обвинуваченого.

Підстав, у відповідності до частини третьої статті 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволять ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі вимог статті 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:

- позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання (прокурор просила призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік; потім, за правилами статті 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2022 року у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі; після цього, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, вважала необхідним призначити йому до відбуття остаточне покарання за цим вироком і за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 березня 2023 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі; обвинувачений та його захисник підтримали думку прокурора);

- відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, щире каяття);

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків;

- особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (виготовлення і зберігання наркотичних засобів для власного вживання, без мети збуту), спосіб (виготовлення наркотичного засобу шляхом відокремлення листя від стовбурів та його подрібнення і висушення), стадію вчинення (закінчене кримінальне правопорушення), характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали (порушення закону в сфері обігу наркотичних засобів);

- поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій: якби не проведення обшуку у домоволодінні за місцем його проживання, що був санкціонований ухвалою суду, він би себе не викрив;

- особу обвинуваченого, який є раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, визнав свою вину, щиро розкаявся, має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно, тимчасово не працює, суспільно-корисною працею не займається, є розлученим, має на утриманні малолітню доньку: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно зі статтею 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, яке проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, та наявність на утриманні малолітньої дитини.

При цьому, суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, який виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого статті 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Згідно обвинувального акта, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Разом з тим, слід зазначити, що статтею 34 КК України визначено, що рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Відтак, суд вважає, що обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив, однак, з огляду на вказівку про відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, в обвинувальному акті, суд не бере до уваги рецидив як обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

Водночас, суд зважає на те, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2022 року, який набрав законної сили, ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України до остаточного покарання за сукупністю злочинів, визначеного на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Окрім того, суд враховує, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 березня 2023 року, який набрав законної сили 02 травня 2023 року, ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 361 КК України до остаточного покарання за сукупністю злочинів, визначеного на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Початок терміну відбуття покарання ОСОБА_5 ухвалено рахувати з 30 березня 2023 року, зарахувавши обвинуваченому строк попереднього ув`язнення з 07 березня 2023 року по 29 березня 2023 року включно. При цьому вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2022 року ухвалено виконувати самостійно.

Дане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, обвинувачений вчинив 03 листопада 2022 року, тобто після постановлення попереднього вироку від 15 квітня 2022 року, в період іспитового строку, та до постановлення вироку від 29 березня 2023 року.

Відповідно до частини четвертої статті 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Частинами першою другою статті 70 КК України встановлено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким злочином, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Окрім того, згідно з приписами частини третьої статті 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71, 72 цього Кодексу.

За змістом частин першої, четвертої статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

У постанові від 11 грудня 2018 року в справі № 311/480/15-к (провадження № 51-2591км18) колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду зазначила, що «частина 1 статті 71 КК містить імперативну вимогу про призначення судом покарання за сукупністю вироків (шляхом повного або часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком) у випадку, коли засуджений вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання. Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків. У разі вчинення нового злочину до закінчення іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням невідбутою частиною покарання є раніше призначене покарання в його повному обсязі, за винятком строку попереднього ув`язнення».

У постанові від 25 червня 2018 року в справі № 511/37/16-к (провадження № 51-830км18) Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку про те, що у кримінально-правовій ситуації, коли вчинення нового злочину в період іспитового строку стає фактичною підставою для визнання (скасування) призначеного за попереднім вироком покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого звільнялась особа, таким що належить відбувати реально, його самостійне виконання при застосуванні ч. 4 ст. 70 КК не допускається за наявності підстав для подальшого призначення остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 71 вказаного Кодексу.

Суд зауважує, що ОСОБА_5 вчинив дане кримінальне правопорушення у період іспитового строку, що стає фактичною підставою для визнання призначеного за попереднім вироком покарання, від відбування якого він звільнявся, таким, що належить відбувати реально (ч. 3 ст. 78 КК України).

З урахуванням наведеного, зважаючи на вимоги справедливості і мету правосуддя, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Враховуючи хронологію учинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та постановлених щодо нього вироків, на думку суду, у даному кримінальному провадженні алгоритм призначення покарання повинен бути наступним.

Спочатку належить призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, яке суд вважає необхідним визначити йому у вигляді арешту на певний строк. Потім, беручи до уваги вчинення ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення у період іспитового строку та те, що складенню підлягають покарання одного виду, необхідно менш суворий вид покарання за даним вироком у вигляді арешту перевести в більш суворий вид покарання за попереднім вироком у вигляді позбавлення волі, після чого за правилами статті 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2022 року. У подальшому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за цим вироком і за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 березня 2023 року, зарахувавши йому на підставі речення 2 частини 4 статті 70 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, відбуту частину покарання за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, відповідає критерію розумності, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Визначене покарання, на думку суду, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти росії» від 29.11.2007 р.).

Майнова шкода кримінальним проступком не завдана.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Враховуючи, що обвинувачений засуджується до покарання, пов`язаного з реальним позбавленням волі, суд вважає необхідним відповідно до положень ст.ст. 183, 193-197 КПК України обрати йому запобіжний захід у виглядітримання під вартою по даному кримінальному провадженню до набрання вироком суду законної сили.

У порядку частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз у загальному розмірі 4 719 грн 50 коп.

Крім того, судом установлено, що ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 від 07 листопада 2022 року накладено арешт на речі, вилучені 03.11.2022 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:

-пластикову ємність з рідиною темного кольору, поміщену у спецпакет № 7373695;

- два стовбури та суху речовину зеленого кольору, поміщені у спецпакет № 7380269;

- частини сухих стебел та одну рослину з корінням та листям, поміщені у спецпакет № 7380267;

- невідому речовину темного кольору у поліетиленовому пакеті, поміщену у спецпакет № WAR1553942;

- дві частини пластикових пляшок і два металевих пристрої, поміщені у спецпакет № PSP3104316;

- металеву посудину з кришкою із сухою подрібненою речовиною зеленого кольору та скляну тарілку із сухою подрібненою речовиною зеленого кольору, поміщені до спецпакету № SUD3087722.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, за клопотанням учасників провадження, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи відсутність заперечень з боку учасників судового провадження, суд вважає за доцільне скасувати арешти за минуванням потреби.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

Згідно з підпунктом а) пункту 1 частини 1 статті 72 КК України перевести 6 (шість) місяців арешту у більш суворий вид покарання 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі частини першої статті 71 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2022 року і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі частини четвертої статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 березня 2023 року у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно визначити до відбуття покарання ОСОБА_5 у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 10 травня 2023 року, зарахувавши в нього строк покарання, відбутого частково за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 березня 2023 року, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України, за період з 07 березня 2023 року до 09 травня 2023 року, включно, виходячи із співвідношення: день за день.

Обрати ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Утримувати ОСОБА_5 в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» до вирішення питання про направлення його в місця позбавлення волі.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджену вартість проведення судових експертиз у загальному розмірі 4 719 (чотири тисячі сімсот дев`ятнадцять) гривень 50 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 від 07 листопада 2022 року з речей, вилучених 03.11.2022 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме з:

-пластикової ємності з рідиною темного кольору, поміщеної у спецпакет № 7373695;

- двох стовбурів та сухої речовини зеленого кольору, поміщених у спецпакет № 7380269;

- частини сухих стебел та однієї рослини з корінням та листям, поміщених у спецпакет № 7380267;

- невідомої речовини темного кольору у поліетиленовом у пакеті, поміщеної у спецпакет № WAR1553942;

- двох частин пластикових пляшок і двох металевих пристроїв, поміщених у спецпакет № PSP3104316;

- металевої посудини з кришкою із сухою подрібненою речовиною зеленого кольору та скляної тарілки із сухою подрібненою речовиною зеленого кольору, поміщених до спецпакету № SUD3087722.

Речові докази у кримінальному провадженні: пакет експертної служби МВС України № 5306592, в якому знаходяться подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору канабіс та рідина темно-зеленого кольору екстракт канабісу; пакет експертної служби МВС України № 7380267, в якому знаходяться верхівкові частини рослин з листям зеленого кольору канабіс; пакет експертної служби МВС України № 5523842, в якому знаходиться листя наданих на експертизу частин рослин зеленого кольору канабіс; пакет експертної служби МВС України № 5523843, у якому знаходяться верхня частина пляшки з полімерного матеріалу, яка вставлена у нижню частину пляшки з полімерного матеріалу, та два металевих предмети, у яких виявлено нашарування екстракту канабісу; пакет експертної служби МВС України № WAR1553942, у якому знаходиться кристалічна речовина буро-коричневого кольору, що містить у своєму складі кофеїн; пакет експертної служби МВС України № SUD 3087722, в якому знаходиться подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору канабіс; що передані на відповідальне зберігання в кімнату для збереження речових доказів при Черкаському районному управлінні поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1