Справа № 296/2472/16-к
Вирок

Іменем України

21 серпня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстр. в АДРЕСА_1 , прож. АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

- 08 вересня 2014 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

за ст. 187 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 08.09.2014 року Богунським районним судом міста Житомира за ч. 1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України та звільненим від відбуття по карання зі встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки, під час відбуття призначеного судом покарання, на шлях виправлення не став та умисно вчинив кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, 30 листопада 2015 року приблизно о 20 год. 35 хв. ОСОБА_4 знаходився у приміщенні під`їзду №5 багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , де побачив раніше йому незнайому громадянку ОСОБА_6 , яка йшла у напрямку ліфта.

В цей же день, час місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 , (який раніше був засуджений за вчинення розбійного нападу), виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, належним ОСОБА_6 , поєднаним із насильством, який не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_6 , усвідомлюючи небезпеку своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, демонструючи тим самим реальність своїх злочинних намірів, підійшовши до потерпілої спереду приснув один раз в область обличчя ОСОБА_6 газову суміш сльозоточивої та дратівної дії, із належного йому аерозольного балону торгівельної марки «Терен 4-М», чим спричинив потерпілій фізичний біль.

Знаходячись під впливом дії вмісту вищевказаного аерозольного балону, відчуваючи фізичний біль, ОСОБА_6 , сприймаючи при цьому можливість подальшого застосування ОСОБА_4 насильства щодо неї, почала голосно кричати, кличучи на допомогу.

В свою чергу, ОСОБА_4 , продовживши реалізацію злочинного умислу, своєю рукою оглянув вміст кишень дублянки потерпілої, віднайшовши та схопивши сенсорний мобільний телефон торгівельної марки «Філіпс» білого кольору, який був у правій кишені, вартістю 900 грн., в якому була сім-картка мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_1 , яка для потерпілої матеріальної цінності не становить, на рахунку коштів не було, що належить ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_6 , вчинений повторно, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 900 грн.

Крім того, 16 грудня 2015 року приблизно о 20 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у приміщенні під`їзду №2 багатоквартирного житлового будинку№14, що по вул. Ціолковського в м. Житомирі, побачив раніше йому незнайому громадянку ОСОБА_8 , яка йдучи сходами між першим та другим поверхом, розмовляла по мобільному телефону.

В цей же день, час місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 , (який раніше був засуджений за вчинення розбійного нападу), виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, належним ОСОБА_8 , поєднаним із насильством, який не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_8 , усвідомлюючи небезпеку своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, демонструючи тим самим реальність своїх злочинних намірів, підійшов до неї спереду, при цьому приснувши один раз в область обличчя ОСОБА_8 газову суміш сльозоточивої та дратівної дії, із належного йому аерозольного балону торгівельної марки «Терен 4-М», чим спричинив потерпілій фізичний біль, застосувавши у такий спосіб до останньої насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

Знаходячись під впливом дії вмісту вищевказаного аерозольного балону, відчуваючи фізичний біль, ОСОБА_8 , сприймаючи при цьому можливість подальшого застосування ОСОБА_4 насильства щодо неї, як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, почала голосно кричати, кличучи на допомогу.

В свою чергу, ОСОБА_4 , продовживши реалізацію злочинного умиислу, своєю рукою, схопивши мобільний телефон торгівельної марки «Самсунг Дуос» білого кольору, ІМЕІ- НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , вартістю 1142 грн. 40 коп., в якому була сім-картка мобільного оператора «Лайф» за номером НОМЕР_4 вартістю 25 грн. та сім-картка мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_5 вартістю 25 грн., а всього загальною вартістю 1192 грн. 40 коп. що належить ОСОБА_8 , яка продовжувала його утримувати своєю рукою, намагався його вирвати з рук та викрасти у такий спосіб, однак свій намір не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий перехожим на місці вчинення даного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на відкрите заволодіння чужим майном, вчинений повторно, поєднаний із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_8 чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1192 грн. 40 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину не визнав себе винним повністю та під час судового розгляду показав наступне.

30 листопада 2015 року він у вечірній час знаходився у себе вдома в с. Троковичі, в м. Житомирі в той день не був взагалі. З потерпілою ОСОБА_6 не знайомий та вперше її побачив у суді.

16 грудня 2015 року близько 20 год. він по своїх справах перебував у другому під`їзді будинку АДРЕСА_4 . Коли він підіймався по сходах раптово на нього напав один хлопець та між ними почалась бійка, потім до них приєднався це один чоловік. Пізніше приїхала поліція, яка його затримала. Інших учасників бійки поліція не забирала. В зв`язку з тим, що його побили до нього викликали у відділок поліції швидку допомогу. Газового балончика при ньому не було.

Будь-яких злочинів не вчиняв.

Вина ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами.

За епізодом вчинення злочину відносно ОСОБА_6 :

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що в неї був мобільний телефон смартфон «Філіпс» білий із сірим металевим кольором. Вона разом із подругою ОСОБА_9 ішла додому, було близько 8 години вечора 30 листопада 2015 року. Вони обоє ішли десь хвилин 40, бо йшли пішки, не поспішаючи. Задовго до нападу потерпіла побачила обвинуваченого, з яким вона раніше не була знайома та який ішов то позаду них, то попереду. Коли вони зупинялись, то він теж зупинявся. Біля школи є зупинка, вони зупинились і обвинувачений теж зупинився, підійшов до них та заговорив із ними і тому вона його добре запам`ятала. Коли вона із подругою підійшли до під`їзду будинку, ще трохи поговорили та потім розійшлись. Коли вона увійшла в парадну, обвинувачений вбіг за нею. Вона підійшла до ліфту на першому поверсі. У під`їзді більше нікого не було, у під`їзді та біля під`їзду є освітлення. Телефон лежав у кишені і вона телефон у під`їзді із кишені не діставала. Обвинувачений підбіг до неї та щось сказав, що саме, вона не запам`ятала, повернула направо до нього голову і він щось бризнув їй в обличчя. Забрав мобільний телефон та втік, а вона залишилась у під`їзді. Вона (потерпіла) впевнена, що це зробив обвинувачений, оскільки він постійно крутився біля них із подругою та на фото на впізнанні вона його впізнала. Після цього до неї вибіг чоловік із квартири на першому поверсі. Потім вона піднялась у свою квартиру та викликала поліцію, а через день пішла в поліклініку. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити та просить обвинуваченого покарати суворо. Впізнала вона його тому, що він то обганяв їх, то йшов позаду них та до неї заговорив. Впізнала ОСОБА_4 як особу, яка на неї вчинила напад;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що у них у під`їзді двері звичайні із домофоном. Для того, щоб зайти за людиною, яка не закрила за собою дверей, часу достатньо. Біля самого під`їзду є ліхтар. У той день дружина його була в когось на дні народження та йшла додому із кафе. Дружина його йому не розповідала, як у неї виклали телефон, можливо вона й сама не зрозуміла, як. У дружини був мобільний телефон «Філіпс» білого кольору. Також йому нічого не розповідала, як вона впізнала нападника. Сімку із мобільного телефону знайшли десь через 2 дні та повернули дружині. Також свідок пояснив, що його дружина йому фактично ніколи не телефонує, як іде додому, лише набирає домофон. У дружини був лише один мобільний телефон, який їй подарував син. Дружина після того, як їх чимось бризнули в обличчя, проходила лікування;

- протоколом огляду місця події від 30.11.2015 року, з якого вбачається, що під час проведення вказаної слідчої дії було оглянуто територію, прилеглу до під`їзду №5 будинку АДРЕСА_3 , а також саме приміщення вказаного під`їзду на першому поверсі та біля ліфту. Присутня під час вказаної дії ОСОБА_6 показала, що саме біля ліфту на неї напала невідома особа та застосовуючи сльозоточивий газ та заволоділа її майном, а саме мобільним телефоном;

- довідкою про те, що вартість бувшого у використанні мобільного телефону «Філіпс» на час вчинення злочину становить 900 грн.;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2015 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_11 серед пред`явлених їй фотознімків впізнала фото обвинуваченого ОСОБА_4 , як особи, що 30.11.2015 року близько 20 год. 30 хв. здійснювала спостереження за нею та ОСОБА_6 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2015 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 серед пред`явлених їй фотознімків впізнала фото обвинуваченого ОСОБА_4 , як особи, що 30.11.2015 року близько 20 год. 30 хв. у під`їзді №5 будинку АДРЕСА_3 , застосовуючи до неї газовий балончик, відкрито заволоділа її майном;

- висновком судово-медичної експертизи від 15.12.2016 року № 457, відповідно до якого у ОСОБА_6 на час її звернень до медичної установи 02.12.2015 року та 04.12.2015 року будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.02.2016 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 докладно розказала та показала на статистові обставини нападу на неї та застосування до неї газового балончика;

- рапортом ст. слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 , в якому зазначено, що в ході проведення ОРЗ було встановлено, що мобільний телефон ОСОБА_6 марки Філіпс працював в селі Троковичі Житомирського району Житомирської області із сім картою оператора мобільного зв`язку Київстар № НОМЕР_6 .

За епізодом вчинення злочину відносно ОСОБА_7 :

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка показала, що 16 грудня 2015 року приблизно о 20 год. 30 хв. повертаючись додому зайшла у свій під`їзд №2 будинку АДРЕСА_5 . У цей же момент за нею до під`їзду зайшов раніше невідомий чоловік, який на другому поверсі забризкав їй очі з газового балончика та намагався вихопити з її руки мобільний телефон. Вона почала голосно кричати, з квартир почали виходили люди, після цього чоловік, що напав на неї, з місця події втік. Мобільний телефон залишився в неї в руці. До лікаря не зверталась. Цивільний позов не заявляла. Обвинуваченого вона впізнала за фото, оскільки під час нападу добре бачила його обличчя;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що це було десь 2 роки тому, вона разом із своєю подругою йшли додому. На вулиці було темно, але світили ліхтарі та обвинувачений, не приховуючи своє обличчя, йшов постійно за ними. Спочатку в розмову із ними не ступав та на зупинці щось жував. Біля під`їзду він щось відповів на слова ОСОБА_13 , що він не з їхнього під`їзду. Він спочатку йшов за ними, але так, ніби чекав, щоб вони до нього підійшли, то обганяв їх. Йшов за тим же маршрутом, що й вони. Біля під`їзду ОСОБА_13 вони із подругою порозмовляли хвилин 5-10 та розійшлись. Біля під`їзду нікого не було видно, лише обвинувачений стояв біля дерева. Потім він сказав, що йому потрібно зайти у під`їзд. Ястремська підійшла до домофона та почала набирати чоловіка. Вона (свідок) впевнена, що обвинувачений зайшов за подругою у під`їзд. Вона (свідок) впевнено показала на обвинуваченого, оскільки вони постійно його бачили. Ястремська говорила, що коли вона зайшла у під`їзд, то почула, що за нею хтось іде, вона обернулась і їй образу обвинувачений бризнув балончиком в обличчя. У неї зник лише мобільний телефон. Коли ОСОБА_13 дзвонила в домофон, вона (свідок) вже розвернулась йти, чула, як вона набирала домофон, але її розмови із чоловіком вона не чула. На фото вона одразу впізнала обвинуваченого;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що викликали швидку у відділення поліції на вул. Л. Українки, де обвинувачений при затриманні отримав травми. Обробляли садна йому. У картці потрібно дивитись, яку допомогу надавали затриманій особі. Чи були при цьому особи жіночої статі, свідок не пам`ятає. До нього ніхто з опіками очей для надання допомоги не звертався;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що із ним на виклик виїздили ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Ними було складено рапорт, але підписувала даний рапорт інша особа. На той час потерпіла вказувала на обвинуваченого, що він викрав у неї телефон. Обвинувачений вів себе некоректно по відношенню до працівників поліції. Пам`ятає, що йому викликали швидку допомогу. При посадці у службовий автомобіль оглядались речі, але чи щось було виявлено, він не пам`ятає. До обвинуваченого застосовувались кайданки, більше нічого. Він називав свої анкетні дані, але чи розповідав що трапилось, він (свідок) не пам`ятає. Із ними в автомобілі ще знаходилась потерпіла. Свідок пояснив, що точно був газовий балончик, але чи він був при обвинуваченому, чи біля нього, точно сказати не може. Зі сторони працівників поліції фізична сила до затриманого не застосовувалась. Потерпіла скаржилась, що болять очі. Вона могла звернутись до бригади швидкої допомоги, які приїхали на виклик, але не зверталась. Ще свідок додав, що на момент приїзду за викликом вони застали обвинуваченого, і одну чи дві особи, які його тримали, обвинувачений лежав. До самого обвинуваченого, крім кайданів, ніяких засобів не застосовували;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що він у складі групи приїхали за викликом. У групі були: він, водій ОСОБА_19 та старший групи ОСОБА_20 . Він помітив у курточці затриманого газовий балончик, але він його не вилучав. Також свідок бачив, як потерпіла вмивала обличчя. Але коли із нею спустились вниз, вона вказала на обвинуваченого. У відділі поліції затриманий скаржився на стан здоров`я та йому була викликана швидка допомога вже надвечір. Мабуть, він проводив поверхневий огляд затриманого та методом прощупування нащупав газовий балончик. Документи про наявність балончика не складали. Медпрацівник оглядав затриманого у холі міськвідділу. Потім вони завели його до слідчого. Він (свідок) пам`ятає, що коли його завели в кабінет то затриманий почав казати, що це не його балончик, а потім він (свідок) вийшов із кабінету. Він не мав права вилучати даний балончик. Біля обвинуваченого було двоє осіб-один тримав, інший стояв поруч.

- протоколом огляду місця події від 17.12.2015 року, з якого вбачається, що під час проведення вказаної слідчої дії було оглянуто приміщення другого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , а також присутня під час вказаної дії ОСОБА_21 показала, що на другому поверсі вказаного пізду на неї був вчинений розбійний напад;

- протоколом огляду місця події від 17.12.2015 року, з якого вбачається, що під час огляду службового кабінету у приміщенні Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області був оглянутий газовий балончик «Терен-4», який згідно рапорта працівників поліції був виявлений на місці вчинення розбійного нападу на гр-ку ОСОБА_21 під час затримання обвинуваченого ОСОБА_4 ;

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 17.12.2015 року, відповідно до якого вказана особа була безпосередньо затримана на місці вчинення злочину;

- висновком судово-медичної експертизи від 17.12.2015 року № 2704, відповідно до якого у ОСОБА_8 будь-яких патологічних змін в ділянці очей виявлено не було;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.12.2015 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала обвинуваченого ОСОБА_4 , як особу яка вчинила на неї напад 16.12.2015 року у другому під`їзді будинку АДРЕСА_4 о 20 год. 30 хв.;

- довідкою про те, що вартість бувшого у використанні мобільного телефона «Самсунг Дуос» на час вчинення злочину становить 800 грн.;

- висновком судової експертизи речей від 11.02.2016 року, згідно якого в аерозольному балоні з маркуванням «Терен-4» були виявлені отруйні речовини;

- протоколом обшуку від 31.12.2015 року, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді за місцем проживання обвинуваченого був проведений обшук, під час якого були виявлені речі, на які може бути звернено конфіскація майна обвинуваченого. Будь-які інші речі чи предмети виявлені не були;

- висновком судово-товарознавчої експертизи, відповідно до якого вартість мобільного телефону «Самсунг Дуос» становить 1142 грн. 40 коп.;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.01.2016 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_22 серед пред`явлених йому фотознімків впізнав фото обвинуваченого ОСОБА_4 , як особи, що 16.12.2015 року близько 20 год. 30 хв. здійснила напад на гр-ку ОСОБА_8 ;

- висновком судової експертизи від 24.02.2016 року про те, що на наданому на експертизу газовому балончику з маркуванням «Терен-4» будь-яких слідів пальців рук виявлено не було.

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Вчинення кримінальних правопорушень відносно потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 саме обвинуваченим ОСОБА_4 повністю підтверджується всіма викладеними вище доказами.

При цьому участь саме обвинуваченого підтверджується показами потерпілих та протоколами пред`явлення фото обвинуваченого для впізнання, де кожна з них впізнала саме ОСОБА_4 , як особу, що вчинила відносно них майновий злочин.

Також судом вставленою, що обвинувачений перед вчиненням відносно обох потерпілих кримінального правопорушення підходив до них саме обличчям, тому підстав для недовіри показанням потерпілих в суду немає.

У той же час, кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.п. 9 та 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності»: п.9 - Небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) ( 2341-14 ) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо; п.10. Застосування до потерпілого без його згоди наркотичних засобів, психотропних, отруйних чи сильнодіючих речовин (газів) з метою заволодіння його майном потрібно розглядати як насильство і залежно від того, було воно небезпечним для життя або здоров`я чи не було, кваліфікувати такі дії за частиною другою статті 186 КК ( 2341-14) або за відповідною частиною статті 187 КК ( 2341-14 ). Якщо застосування таких засобів було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, але не призвело до заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості чи тяжкого тілесного ушкодження, вчинене належить кваліфікувати як розбій лише за умови, що винна особа усвідомлювала можливість заподіяння будь-якого із цих наслідків.

Відповідно до ухвали ВС/ККС у справі № 686/10404/17 від 17.09.2020 року використання газового балончика при заволодінні чужим майном створює склад розбійного нападу не в будь-якому випадку, а лише тоді, коли таке застосування газової речовини або погроза її застосування під час вчинення злочину було чи могло бути небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Відповідно до матеріалів справи, а саме висновку експерта №2704 від 17.12.2015 року, експерт відповідаючи на питання: Наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 , їх локалізація, механізм, давність утворення та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень прийшов до висновку: у громадянки ОСОБА_8 будь-яких патологічних змін в ділянці очей при судово-медичному обстеженні не виявлено, шкірні покрови повік очей не змінено, звичайного кольору, склери без інєкцій судин.

Згідно висновку експерта №457 від 15.02.2016 року експерт відповідаючи на питання: чи є які-небудь тілесні ушкодження у громадянки ОСОБА_6 , якщо так, то яка їх локалізація, час, характер, механізм утворення та ступінь тяжкості, чи могли вказані тілесні ушкодження утворитися від дії невідомої сльозоточивої речовини прийшов до висновку: у громадянки ОСОБА_6 на час звернення її 02.12.2015 та 04.12.2015 в поліклініку за місцем проживання, будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було.

Тобто, стороною обвинувачення не було доведено належними та допустимими доказами, що застосування (як вказано в обвинувальному акті) до потерпілих ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 сльозогінного газу було чи могло бути небезпечним для їх життя чи здоров`я. При цьому потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в протоколах прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.11.2015 року та 16.12.2015 року вказують, що фізичне насильство не застосовувалось.

На підставі викладеного дії обвинуваченого, в яких він визнається судом винуватим, суд кваліфікує:

- за епізодом відносно ОСОБА_6 за ст. 186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене повторно;

- за епізодом відносно ОСОБА_7 за ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ст. 186 ч.2 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в місцях позбавлення волі, вчинив новий умисний злочин під час іспитового терміну за попереднім вироком, за місцем проживання характеризується посередньо, на даний час не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому по справі не встановлені.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства не можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі.

З обвинуваченого підлягають до стягнення процесуальні витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 525 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 15 ч.2, 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 186 ч.2 КК України - у виді шести років позбавлення волі;

- за ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України - чотири роки шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання - шість років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України, до призначеного покарання, за сукупністю вироків, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 08 вересня 2014 року за ст. 187 ч.1 КК України та визначити остаточне покарання у виді семи років позбавлення волі.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 до строку відбуття покарання час попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням з 17 грудня 2015 року по 29 липня 2019 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч.5 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України №2046-VIII), що становить сім років два місяці 22 дні, в зв`язку з чим покарання вважати відбутим.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1612 грн. 80 коп. процесуальних витрат за проведення судово - товарознавчої експертизи.

Речові докази по справі: газовий балончик з маркуванням «Терен-4» - знищити, мобільний телефон марки « Samsung Galaxi Star» IMEI НОМЕР_3 - повернути потерпілій ОСОБА_8 за належністю; ноутбук марки «Asus» сірого кольору, планшет марки «Nomi» білого кольору з пошкодженим екраном, коробку з-під мобільного телефону «Kgtel», зарядний пристрій до мобільного телефону «Нокіа», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , мобільний телефон марки «НТС», IMEI НОМЕР_7 , накладку на мобільний телефон білого та чорного кольорів, модем «Huiwei», флеш-карту пам`яті «Apacer», різнокольоровий гаманець, картку ломбарду «Універсальний» за № НОМЕР_8 , картку «А-банку» за № НОМЕР_9 , 4 сім-картки «Київстар» за №№ НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_6 , чотири ключі, два СD-диски-повернути власнику за належністю; сім-картку «Київстар» за № НОМЕР_13 в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1