Справа № 953/2869/23
н/п 1-кс/953/2766/23
"18" квітня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
- квартиру загальною площею 68,1 метрів квадратних, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
- квартиру загальною площею 45,5 метрів квадратних, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ,
- шляхом заборони її відчуження, розпорядження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи у тісних зв`язках із своїм куратором із спецслужб РФ, 26.05.2022, вступив до лав ЗСУ, а саме у військову частину НОМЕР_1 на посаду бойового медика стрілецької роти.
В подальшому, у період з 26.05.2022 по 29.07.2022, на виконання завдань представника спецслужб рф, ОСОБА_4 , виконуючи бойові завдання в складі батальйону на території Харківської області, отримував дані щодо місць дислокацій ЗСУ, а також персональні дані учасників АТО та представників націоналістичних батальйонів, та, за допомогою секретного чату у месенджері «Телеграм», передавав їх своєму куратору з рф. Крім того, останній, отримавши доступ до бойової системи управління тактичної ланки, також здійснював передачу даних щодо місць мінування місцевості ЗСУ, та отриманої інформації щодо місць дислокацій зс рф.
29.07.2022, ОСОБА_4 , із особистою зброєю та боєприпасами до неї, приблизно о 04:00, самовільно залишив місце служби та перейшов на бік ворога через лінію фронту в районі АДРЕСА_3 , де йому був організований т.зв. «зелений коридор» куратором із спецслужб рф.
Разом з тим, досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , у невстановлений на даний час період, проте не пізніше 29.07.2022, в умовах воєнного стану, виник злочинний умисел, направлений на дезертирство, тобто на самовільне залишення місця служби шляхом переходу на бік ворога через лінію фронту в районі АДРЕСА_3 .
Так, встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №7 від 26.05.2022, солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого бойового медика четвертої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ЗСУ.
Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом, перебуваючи на посаді старшого бойового медика четвертої стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 ЗСУ приблизно о 04 год. 00 хв., 29.07.2022, під час проходження військової служби, діючи умисно, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без відповідних дозволів командирів та начальників, з метою вчинення державної зради та переходу на бік ворога, в умовах воєнного стану, із особистою зброєю (АК-74) та боєприпасами до неї (120 набоїв 5,45 мм), самовільно залишив військову частину, виїхав на позиції розташування особового складу 3 стрілецької роти та перейшов на бік ворога через лінію фронту в районі АДРЕСА_3 .
Доводячи свій злочинний умисел до кінця солдат ОСОБА_4 в період з 29.07.2022 по теперішній час, незаконно постійно перебуває поза межами території військової частини НОМЕР_1 та бойових позицій відповідних підрозділів, здійснюючи діяльність, не пов`язану з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 22 від 23.08.2022, за результатами службового розслідування, солдата ОСОБА_4 , визнано таким, що самовільно залишив військову частину зі зброєю (АК-74) та боєприпасами (120 набоїв 5,45 мм). До теперішнього часу солдат ОСОБА_4 до місця дислокації військової частини не повернувся, про своє місце знаходження не повідомив.
В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 на праві приватної власності володіє нерухомим майном.
Згідно витягів №328000133 від 04.04.2023, №328000187 від 04.04.2023, №328000271 від 04.04.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності володіє наступним нерухомим майном:
2. квартирою загальною площею 68,1 метрів квадратних, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
3. квартирою загальною площею 45,5 метрів квадратних, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, слідчий, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, просить накласти арешт на вказане майно.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не викликався.
Неприбуття в судове засідання прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно витягів №328000133 від 04.04.2023, №328000187 від 04.04.2023, №328000271 від 04.04.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності володіє наступним нерухомим майном:
2. квартирою загальною площею 68,1 метрів квадратних, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
3. квартирою загальною площею 45,5 метрів квадратних, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому, вказане майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого 2 відділення слідчого відділу Управління СВ України в Харківській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , а саме:
2. квартиру загальною площею 68,1 метрів квадратних, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
3. квартиру загальною площею 45,5 метрів квадратних, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження та розпорядження ними до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1