Справа№938/445/23
Провадження № 1-кп/938/88/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2023 за №0000046, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, одруженої, маючої на утриманні двоє неповнолітніх дітей, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої

юридичної особи ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Верховинського районного суду Івано- Франківської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2023 за №0000046, за обвинуваченням ОСОБА_3 , за ч.1 ст.190 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 обвинувачується у заволодіння чужим майном шляхом обману, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Так досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння шляхом обману чужим майном, без законних на те підстав, у вигляді безпідставно нарахованої та виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, в порушення вимог Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», порушення п.16 «Порядку призначення i виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 632) діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману - державними коштами, подала у 2018 році до Управління соціального захисту населення Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області недостовірні відомості та приховала відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги та на визначення її розміру, які стали підставою для нарахування та незаконної виплати державних (бюджетних) коштів в загальній сумі 18026,44 гривень, які їй виплачувались як державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям.

Зокрема, у Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 11.04.2018, яку подано до Управління соціального захисту населення Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, ОСОБА_3 , умисно не зазначила дані про купівлю рухомого майна, (за даними Міністерства юстиції України), зареєстрованого на неї, на яке вона набула права власності 25.07.2015, тобто до моменту звернення до управління соціального захисту населення Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, за призначенням їй соціальної допомоги.

На підставі поданих, ОСОБА_3 , недостовірних відомостей та приховування відомостей, що вплинули на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги та на визначення її розміру, управлінням соціального захисту населення Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, призначено та у період з 01.04.2018 по 31.03.2019 виплачено їй державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в сумі 18026,44 гривні.

В підготовчому судовому засіданні 12.07.2023 обвинувачена ОСОБА_3 подала письмову заяву про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на час притягнення її до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України.

Представник потерпілої юридичної особи- управління соціального захисту населення Верховинської районної державної адміністрації ОСОБА_5 не заперечила проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, та подала відповідну письмову заяву за підписом В.о. начальника управління соціального захисту населення, в якій останній вказує на відсутність претензій до обвинуваченої ОСОБА_3 , з приводу відшкодування завданої шкоди, оскільки заподіяна шкода повністю відшкодована обвинуваченою, та не заперечує проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з цих підстав.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, так як строк притягнення її до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України закінчився і такий строк не зупинявся та не переривався.

Обговоривши заяву обвинуваченої та заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд постановляє ухвалу про наступне.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ст.9 КПК).

Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення щодо закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Зокрема відповідно до ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності визначені статтями 44-49 Розділу ІХ Кримінального кодексу України.

Як вбачається із обвинувального акта, ОСОБА_3 інкримінується вчинення у 2018 році кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Відповідно до ст.4 КК України, законодавець визначив, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно із ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

З 01 липня 2020 року змінено санкцію ч.1 ст.190 КК України (зміни внесені, згідно з законом від 22.11.2018 року).

Згідно із ч.1 ст.190 КК України (у редакції Закону від 22.11.2018 року) заволодіння чужим майном шляхом обману, карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ст.12 КК України (у редакції Закону від 22.11.2018 року) кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, віднесено до категорії кримінальних проступків.

Згідно з ч.1 ст.49 КК України (у редакції Закону від 22.11.2018 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

- три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

В той же час, відповідно до ч.1 ст.190 КК України, у редакції, яка діяла на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення (квітень 2018 року) заволодіння чужим майном шляхом обману каралось штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України (на момент вчинення), віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Згідно з ч.1 ст.49 КК України (на момент вчинення), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

З урахуванням вимог статтей 4 та 5 КК України, суд приходить до висновку, що редакція ст.ст. 12, 49, ч.1 ст.190 КК України, що діяла на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, пом`якшує кримінальну відповідальність, поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі та відповідно поширюється на обвинувачену ОСОБА_3 , якій інкримінується вчинення кримінального правопорушення до 01.07.2020 року.

Відповідно до положень ст.286 КПК України, законодавець визначив, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять даних, які б свідчили про ухилення ОСОБА_3 від слідства і суду, або про вчинення нею нового кримінального правопорушення, тобто перебіг давності не зупинявся і не переривався, кримінальне правопорушення за ч.1 ст.190 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, з моменту вчинення кримінального правопорушення сплинуло понад п`ять років.

При цьому, розглядаючи клопотання, суд, також не може вирішити питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченої, так як відповідно до ч.4 ст.286 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядається негайно, то суд позбавлений можливості продовжити дослідження доказів та встановлення обставин інкримінованого злочину.

Суд також приймає до уваги те, що невизнання обвинуваченим(ою) вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди такого на звільнення від кримінальної відповідальності в передбачених законом випадках за умови роз`яснення суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Саме таку позицію висловив Верховний суд в своїй Постанові від 26 березня 2020 (справа №730/67/16-к).

За таких обставин, оскільки на даний час загальний трьохрічний строк давності для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за інкримінований їй злочин за ч.1 ст.190 КК України вже сплив, і обвинувачена в судовому засіданні після роз`яснення їй суті обвинувачення та підстав і наслідків звільненні від кримінальної відповідальності, надала свою згоду для її звільнення від кримінальної відповідальності за спливом строків давності, подана заява є обґрунтованою, та такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У зв`язку із наведеним, слід звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись статтями 1, 4, 5, 9, 12, 49, 190 КК України, статтями 26, 314, 284-286, 288, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

заяву обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області, від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань розслідувань 24.05.2023 за №0000046 про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.190 КК України закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_6