Категорія: ч. 1 ст. 263 КК України Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 липня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 07 грудня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком у кримінальному провадженні під №0002591, внесеному до ЄРДР 23.09.2022 року, ухваленим щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

який визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку у 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладенні на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Також вирішені питання про долю речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у незаконному носінні, зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_7 на початку березня 2022 року, у невстановлений слідством день та час у невстановленому місці знайшов два предмета зовні схожі на корпуси гранати Ф-1, два предмети зовні схожі на запали УЗРГМ, які останній вирішив забрати та зберігати при собі для подальшого власного використання, не маючи передбаченого законом дозволу на зберігання бойових припасів та вогнепальної зброї.

З цією метою ОСОБА_9 , маючи умисел направлений на незаконне зберігання та придбання боєприпасів, переніс знахідку до місця свого проживання.

Тоді ж, ОСОБА_7 , не маючи передбаченого законом дозволу на носіння та зберігання бойових припасів, порушив Положення про дозвільну систему затвердженого, Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, придбав та почав зберігати без передбаченого законом дозволу вибухові пристрої, а саме предмети зовні схожі на корпуса гранат Ф-1 та предмети зовні схожий на запали УЗРГМ.

22.09.2022, о 23 годині 20 хвилин, за адресою: м. Київ, площа Гостомельська, 1 працівниками поліції зупинено ОСОБА_7 , якого в подальшому затримано у порядку ст. 208 КПК України, та в ході проведення особистого обшуку останнього, виявлено та вилучено два предмети зовні схожі на корпуси гранат Ф-1 та два предмети зовні схожі на запали УЗРГМ; три патрона; самозарядний сигнально-шумовий пістолет «Retay» моделі «G17» № НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів Управління вибухотехнічної служби Головного управління Національної поліції у м. Києві від 23.09.2022, у ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено боєприпаси, а саме: два корпуси гранат Ф-1 та два підривачі типу УЗРГМ, що відноситься до вибухових пристроїв.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить: 1) в ході апеляційного розгляду дослідити висновки експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 10.10.2022 №СЕ-19/111-22/40758-ВТХ та експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 23.09.2022 №СЕ-19/111-22/40648-БЛ щодо характеристик вилучених у обвинуваченого об`єктів; 2) вирок Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2022 стосовно ОСОБА_7 змінити в частині правової кваліфікації дій обвинуваченого, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; 3) постановити нову ухвалу, якою вважати ОСОБА_7 засудженими за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто за носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, зазначає, що встановлені в ході судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення не дають обґрунтованих підстав для притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за незаконний обіг вогнепальної зброї. Так, вказівка на незаконне носіння та зберігання вогнепальної зброї підлягає виключенню з кваліфікації діяння обвинуваченого.

Наголошує на тому, що ОСОБА_7 не носив та не зберігав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу, в ході особистого обшуку обвинуваченого у нього було вилучено самозарядний сигнально-шумовий пістолет "Retay" моделі "G17" №R11RERGYS04-2200379, експертиза щодо якого не проводилась.

Вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати як носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду

В судове засідання апеляційного суду з`явився прокурор, обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився про дату, час та місце апеляційного розгляду був належним чином повідомлений, так відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі останнього, оскільки його неявка не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Як зазначено у п. 66 справи Європейського суду з прав людини "Смірнова проти України" розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (Frydlender v. France, N 30979/96, параграф 43, ECHR 2000-VII). Крім того, відповідно до п. 69 даної справи обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні органи (Mitchell and Holloway v. the United Kingdom, no. 44808/98, параграф 56, рішення від 17 грудня 2002 року).

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотиви апеляційного суду

З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у незаконному носінні та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, згідно частини 2 статті 394 КПК України, колегією суддів не перевіряються, оскільки фактичні обставини кримінального провадження під час судового розгляду в суді першої інстанції ніким із учасників судового провадження не оспорювалися, щодо них відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України докази в судовому засіданні не досліджувались, і вони в апеляційній скарзі, поданій прокурором не заперечуються.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме посилання місцевого суду у вироку на "незаконний обіг вогнепальної зброї", в частині визначення правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, як встановлено судом першої інстанції в ході судового розгляду, ОСОБА_7 не носив та не зберігав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу, проте у ході особистого обшуку обвинуваченого у нього було вилучено самозарядний сигнально-шумовий пістолет "Retay" моделі "G17" НОМЕР_1, експертиза щодо якого не проводилася.

Отже, суд першої інстанції помилково кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні на підставі ст. 409 КПК України у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418 ч. 1, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 07 грудня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України, - змінити в частині правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто за носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4