У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26»липня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 липня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- підозрюваного за ч. 4 ст. 186 КК України.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 липня 2023 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.09.2023.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Підозрюваний та захисник просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Підозрюваний зазначає про те, що не має наміру ухилятися від досудового слідства та суду.

Вказує, що має на утриманні неповнолітнього сина та батьків похилого віку, працює неофіційно.

Захисник вважає, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення грунтується на припущеннях та є недоведеною. Окрім того, апелянт вважає недоведеними ризики переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу, вчинення інших кримінальних правопорушень.

На думку захисника, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000862, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2023 за ч.4 ст.186 КК України.

13.07.2023 ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України. 14.07.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 13.07.2023, перебуваючи за адресою: вул. Погранична, 159, в м.Миколаєві, шляхом ривку, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, відкрито викрав у ОСОБА_8 телефон марки «Xiaomi Redmi Note 10 Pro» вартістю 3200 гривень, в умовах воєнного стану.

14.07.2023 слідчим СВ ВП №2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_9 до слідчого судді подано клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, раніше судимий.

Зазначене дає обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу та можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Окрім того, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого слідчий суддя приходить до висновку, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам на даній стадії кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_7 повідомлений про апеляційний розгляд, про що свідчить його розписка, але заяву про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги не подавав.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законним, обгрунтованим та вмотивованим.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги закону враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до п. п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Підозра, всупереч твердженням сторони захисту, обґрунтовується матеріалами провадження, долученими органом досудового розслідування до клопотання, і рішення слідчого судді в цій частині належним чином вмотивоване. Апеляційний суд вважає висновки слідчого судді в цій частині правильними. У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Отже, доводи захисника про необґрунтованість підозри не є слушними.

Також є належним чином вмотивованим висновок слідчого судді про існування заявлених у клопотанні ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На наявність цих ризиків вказує наступне.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання від семи до десяти років позбавлення волі, не працює.

Мотивуючи висновок про існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), слідчий суддя врахував характер кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_7 особисто знайомий з потерпілою та відповідно до підозри, під час викрадення майна потерпілої застосував щодо неї насильство, є обгрунтованими і висновки слідчого судді про достатність підстав вважати доведеним існування ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілу (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Окрім того, існує також і ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, оскільки він не працює, постійних джерел прибутку не має, раніше судимий, міцних соціальних зв`язків не має.

З огляду на наведене, не є слушними доводи апелянтів про не доведеність зазначених ризиків.

Окрім того, твердження підозрюваного ОСОБА_7 про наявність на утриманні неповнолітнього сина, не відповідає дійсності, оскільки матеріали провадження свідчать про те, що син підозрюваного є повнолітньою особою та перебуває за межами України.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки доведені обставини, викладені у ч.1 ст. 194 КПК України. Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 липня 2023 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3