Справа № 539/1352/23
Провадження № 1-кп/539/190/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області, в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лубенського міськрайонного суду Полтавської області кримінальне провадження № 0000798 від 27.11.2022 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лубни Полтавської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , 27 листопада 2022 року, приблизно о 01 год.30 хв, керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter» державний номер НОМЕР_2 , рухаючись по проїздній частині вулиці Мистецької в напрямку вулиці Садової в м. Лубни Полтавської області, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 Розділу 33 Правил дорожнього руху «В`їзд заборонено» та продовжив рух по вулиці Мистецькій де, в подальшому на перехресті вулиці Садової та Мистецької допустив зіткнення із автомобілем «Mitsubishi Pajero» державний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по вулиці Садовій.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Mitsubishi Pajero» державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого внутрішньо суглобового перелому верхньої третини правої великогомілкової кістки без зміщення відламків, перелому 2-ї п`ястної кістки правої кисті із задовільним стоянням відламків, перелому дистальних голівок основних фаланг 3 і 4 пальців правої стопи із зміщенням відламків, множинних поверхневих ран та саден лобу, правої кисті, колінних суглобів, гомілок, правої струпні, які по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини правої стегнової кістки із зміщенням відламків, закритого перелому великогомілкової та малогомілкової кісток лівої гомілки зі зміщенням відламків, травматичного вивиху правого плеча, що супроводжувалось травматичним шоком важкого ступеню, черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми правої вушної раковини, обширних саден правої половини живота, саден обличчя, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чиним, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження та потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав, підтвердив обставини встановлені під час досудового розслідування, пояснив, що 27 листопада 2022 року, приблизно о 01 год.30 хв, керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter» державний номер НОМЕР_2 , рухаючись по проїздній частині вулиці Мистецької в напрямку вулиці Садової в м. Лубни Полтавської області зі швидкістю 40-50 км/год, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 Розділу 33 Правил дорожнього руху «В`їзд заборонено» та продовжив рух по вулиці Мистецькій де, в подальшому на перехресті вулиці Садової та Мистецької побачив машину, яка рухалась по головній, став гальмувати, але машину трохи понесло і допустив зіткнення із автомобілем «Mitsubishi Pajero» державний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по вулиці Садовій. Водій ОСОБА_4 рухався по головній та у нього була перевага у русі. Вину повністю визнає, кається, просить потерпілих його вибачити. Надавав потерпілому ОСОБА_5 допомогу по транспортуванню його в лікувальні заклади, за його проханням. Добровільно сплатив на лікування потерпілого ОСОБА_5 50 000 грн., крім того перерахував на рахунок дружини ОСОБА_5 трьома платежами 50 000 грн, з них на відшкодування моральної шкоди 25 000 грн. Має намір і в подальшому відшкодовувати шкоду завдану потерпілим. Просив не позбавляти його волі та права керування транспортними засобами, оскільки автомобіль є його єдиним джерелом заробітку. Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 визнав частково, в частині 50 000 грн.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 2 роки. Напідставі ст. 75 КК України звільнити від покарання з іспитовим строком, на строк визначений судом, покласти на засудженого ОСОБА_8 обов`язки передбачені ст.76 КК України, долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України. Стягнути з обвинуваченого витрати на проведення експертиз. Щодо вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 поклався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_6 просили призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у вигляді реального позбавлення волі, взявши під варту в залі суду, визнати обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, оскільки ОСОБА_8 не вибачився перед потерпілим, не цікавився його станом здоров`я, не вживав заходів, щодо відшкодування завданої шкоди.

Потерпілий ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_7 при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 поклались на розсуд суду, позов підтримали.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 та інші учасники судового розгляду погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним допит потерпілих, свідків, дослідження документів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів цивільного позову, матеріалів, які стосуються речових доказів та судових витрат у справі, дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, не працює, з вищою осітою, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей : ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не військовозобов`язаний, рішенням військово-лікарської комісії від 04.05.2000 року визнаний непридатним до військової служби, на обліку в управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Посилання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про визнання обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, суд до уваги не приймає, оскільки органом досудового розслідування в обвинуваченні така обставина не зазначена, а суд не наділений правом самостійно визначати обставини, що обтяжують покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий необережний злочин у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, а потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи винного, який офіційно не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризуються позитивно, раніше не судимий, суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 має бути призначене покарання в межах санкції частини 2 статті 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами. Та за наведених вище обставин справи, враховуючи досудову доповідь, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства тому вважає за можливе призначити покарання із застосуванням до основного покарання статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 не обирати.

В даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_8 , про відшкодування моральної шкоди в розмірі 600 000 гривень завданої внаслідок заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень.

Так, потерпілий, в обгрунтування моральної шкоди зазначив, що з 27 листопада 2022 року і до цього часу постійно перебуває на лікуванні, його стан здоров`я не відновлено до того стану, який він мав до ДТП. В результаті дій відповідача, він зазнав великих незручностей в повсякденному житті через обмеження пересування, оскільки перші три місяці після ДТП був прикутий до ліжка, не міг самостійно пересуватись, що потребувало постійного стороннього догляду, в теперішній час пересувається в інвалідному візку, зміну звичайного способу життя, оскільки тривалий час позбавлений можливості утримувати свою сім`ю, заробляти кошти. Отримані в результаті ДТП травми завдають нестерпного фізичного болю та страждань, потребують великих витрат на лікування та тривалої реабілітації.

Обвинувачений ОСОБА_12 позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 визнав частково, в розмірі 50 000 грн.

Згідно з ч.1 ст.1167ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.23ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Частиною 5 статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Під час ДТП, ОСОБА_8 керував забезпеченим транспортним засобом «Volkswagen Transporter» державний номер НОМЕР_2 , що підтверджено страховим полісом № АР/664662 від 01.09.2022 ТДВ «СК «ГАРДІАН».

Відповідно до ч.3 ст.988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Згідно ст.26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

ТДВ «СК «ГАРДІАН» здійснила страхову виплату, за шкоду заподіяну здоров`ю ОСОБА_5 в розмірі 63000 грн. та 10614,76 грн., що підтверджено в судовому засіданні потеплілим ОСОБА_5 .

Власник транспортного засобу, якого визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, в силу положень ст.ст. 1187,1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка підлягає зменшенню на суму франшизи.

Обвинуваченим ОСОБА_8 30 листопада 2022 року сплачено на лікування потерпілого ОСОБА_5 50 000грн.

02.12.2022 ОСОБА_8 перераховано на картковий банківський рахунок дружини потерпілого ОСОБА_5 трьома платежами 50 000грн., призначення платежу моральне та матеріальне відшкодування. Як зазначає обвинувачений ОСОБА_12 , 25 000 грн. з них було перераховано в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено потерпілому ОСОБА_5 з боку обвинуваченого внаслідок скоєння останнім кримінального правопорушення.

Відтак, враховуючи, що завдана потерпілому моральна шкода безпосередньо пов`язана з ушкодженням здоров`я, а тому завдану йому шкоду необхідно компенсувати в грошовому еквіваленті.

Приймаючи до уваги ступінь тяжкості заподіяного потерпілому тілесного ушкодження, що потягло розлад здоров`я на тривалий час, неможливість в інший не грошовий спосіб відшкодувати завдану немайнову шкоду, суд визначає, що сума, заявлена потерпілим у розмірі 600 000 грн. у рахунок її відшкодування, є занадто збільшеною і з урахуванням конкретних обставин справи, вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Для стягнення більшого розміру відшкодування суд передбачених законом підстав не встановив, оскільки позивач не підтвердив доказами настання внаслідок травмування невідворотних негативних наслідків.

Таким чином, вимоги щодо стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, підлягає частковому задоволенню у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн.

Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

ОСОБА_5 згідно квитанції №б/н від 04 травня 2023 року сплачено адвокату ОСОБА_7 за представництво у суді 8 000грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 .

Згідно до ст. 174 КПК України захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.12. 2022 року на вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 27.11.2022 року а саме: автомобіль «Volkswagen Transporter» державний номер НОМЕР_2 , автомобіль «Mitsubishi Pajero» державний номер НОМЕР_3 , після набрання вироком законної сили слід скасувати.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Згідно ст.ст.122, 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з ОСОБА_8 на користь держави.

Керуючись ст.ст.100, 124, 128, 174, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 2 (два) роки.

Застосувати до ОСОБА_8 вимоги статті 75 КК України і звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк - 3 (три) роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/117-23/1108-ІТ від 23.01.2023 в сумі 755,12 грн. (сімсот п`ятдесят п`ять грн. 12 коп.), судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/117-23/1440-ІТ від 30.01.2023 в сумі 1132,68 грн. (одну тисячу сто тридцять дві грн.68 коп.), судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/117-23/2014-ІТ від 10.02.2023 в сумі 1887,80 грн. (одну тисячу вісімсот вісімдесят сім грн. 80 коп.), судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/117-23/2016-ІТ від 10.02.2023 в сумі 1887,80 грн. (одну тисячу вісімсот вісімдесят сім грн. 80 коп.), а всього 5 663,40 грн. (п`ять тисяч шістсот шістдесят три грн.40 коп.)

Захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.12. 2022 року на вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 27.11.2022 року а саме: автомобіль «Volkswagen Transporter» державний номер НОМЕР_2 , автомобіль «Mitsubishi Pajero» державний номер НОМЕР_3 , після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази:

Автомобіль «Volkswagen Transporter» державний номер НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 вважати повернутим ОСОБА_8 ;

Автомобіль «Mitsubishi Pajero» державний номер НОМЕР_3 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_13 вважати повернутим ОСОБА_13 .

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000,00 грн. (сто тисяч грн.)

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 процесуальні витрати 8000 грн. (вісім тисяч грн.)

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1