Справа № 320/4587/18
Єдиний унікальний номер справи 320/4587/18
Номер провадження 1-і/333/110/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя в складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого: ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Запоріжжя, в режимі відеоконференції,

клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання,

заявлені по кримінальному провадженню №0000577 від 16.02.2018 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, освіта середньоспеціальна, який має на утриманні сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі слів розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 05.08.2009 Мелітопольським міським судом Запорізької області, за ст. 186 ч. 2 КК України, до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки.

2) 23.06.2015 Мелітопольським міським судом Запорізької області, за ст. 115 ч. 2 п. 9, ст. 187 ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України, до 14 років позбавлення волі. 25.09.2015 вирок переглянуто та направлено на новий розгляд до Мелітопольського міського суду Запорізької області. 11.05.2017 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, за ст. 115 ч. 1, ст. 185 ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України, до 11 років позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України, зараховано строк (1:2) 3 11.11.2011 до 11.05.2017, та звільнений з під варти у залі суду, -, -

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходилося кримінальне провадження №0000577, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2018 року, відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно з Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 14 липня 2022 року», затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 19 липня 2022 року № 159, територія Мелітопольського району Запорізької області входить до вказаного Переліку.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану судів Запорізької області», визначено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

В межах своєї компетенції Комунарський районний суд м. Запоріжжя має повноваження на прийняття та розгляд судових справ за територіальною підсудністю Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, а у справах, по яких Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області ухвалене судове рішення, яке набрало законної сили вирішувати питання стосовно видачі копії судового рішення; видачі виконавчого документа; а також питання пов`язані із виконанням судового рішення, та інші питання, згідно з процесуальними нормами.

В межах вищевказаного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 05.07.2023 р. Внаслідок об`єктивних обставин, суд не має можливості розглянути вищевказане кримінальне провадження до закінчення дії строку вищевказаного запобіжного заходу.

28.06.2023 до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 ще 60 днів, з посиланням на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити новий злочин, незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжують існувати.

В автоматизованому порядку суддею, уповноваженою здійснювати розгляд даного клопотання прокурора, визначено суддю Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 .

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала своє клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених в ньому, вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити заявлені ризики.

Обвинувачений заперечував відносно задоволення клопотання прокурора, вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заперечувала відносно задоволення клопотання прокурора, вважає його необґрунтованим, просила змінити відносно обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Суд, вислухав пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника, приходить до наступного висновку.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у КПК України передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (статті 131, 176, 183 КПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законодавством передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавленням волі. З матеріалів клопотання вбачається, що обвинувачений вже раніше був судимий за умисне вбивство людини. Відбув покарання у вигляді позбавлення волі за попереднім вироком 11.05.2017 р. В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні умисного вбивства, яке згідно обвинувального акту сталося 16.02.20218 р.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів". Аналогічна позиція викладена у рішенні ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Обвинувачений офіційно не працевлаштований, зі слів розлучений, має на утриманні малолітнього сина 2016 р.н., постійне місце проживання обвинуваченого знаходиться в м. Мелітополі Запорізької області, яке є наразі тимчасово окупованим російською федерацією. Дані про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Враховуючи вищенаведене, характер обвинувачення, тяжкість можливого покарання за інкримінований злочин, передбаченого кримінальним законом, відсутність стійких соціальних зв`язків у обвинуваченого, особу обвинуваченого, який схильний до вчинення тяжких насильницьких злочинів, суд погоджується з прокурором, що продовжують існувати ризики, що були підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити новий злочин та незаконно впливати на свідків та потерпілу. В умовах існування воєнного стану, вищевказані ризики є досить вагомими. Наявність заявленого прокурором ризику перешкоджання обвинуваченим кримінальному провадженні іншим чином, не обґрунтована.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, який просить застосувати сторона захисту, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що клопотання про продовження строку тримання відносно обвинуваченого ще на 60 діб, обґрунтоване та підлягає задоволенню. При цьому, враховуючи тривалість судового розгляду і перебування обвинуваченого під вартою (з 17.02.2018 р.), а також відсутності перспектив розгляду кримінального провадження по суті найближчим часом, суд вважає за необхідне визначити одночасно з продовженням строку тримання під вартою альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Відповідно до вимог п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, а також характер інкримінованого обвинуваченому злочину, особу обвинуваченого, а також встановлені ризики, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805 200,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , - відмовити.

Клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000577 від 16.02.2018 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», строком на 60 діб, а саме: з 03.07.2023 року по 31.08.2023 року.

Визначити одночасно з продовженням строку тримання під вартою альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805 200,00 гривень (вісімсот п`ять тисячі двісті гривень нуль-нуль копійок).

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем на відповідний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, , Банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача (IBAN) UA0001205.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі, протягом строку дії судового рішення тобто до 31.08.2023 р. включно.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч 5 ст.194 КПК України, а саме:

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу суду;

- прибувати за викликом до суду;

- повідомляти суд про фактичне місце проживання та про зміну місця проживання або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілою у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена на користь держави та до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1