печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання Старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000222 від 09.02.2023, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання Старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000222 від 09.02.2023 року про накладення арешту на накладення арешту з позбавленням права відчуження та розпорядження майном, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . 2.Заборонити Київському міському БТІ, державним органам та органам нотаріату вчиняти будь-які дії пов`язані з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників об`єктів нерухомого майна. Заборонити розпорядження, передачу в заставу та відчуження на користь третіх осіб майна, яке належать підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Обґрунтовуючи вищевказане клопотання, слідчий вказав наступне. Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора розслідується кримінальне провадження № 0000222 від 09.02.2023 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 364-1 КК України та за підозрою ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК Україні. 28.06.2023, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України. Окрім того, 14.07.2022 ухвалою Печерського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Разом з тим, санкція ч. 4 ст. 111-1 КК України, передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а тому з метою забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації, на майно підозрюваного ОСОБА_4 необхідно накласти арешт із застосуванням заборони відчуження та розпорядження ним. Слідчий зазначає, що виникла необхідність у накладенні арешту у кримінальному провадженні № 0000222 від 09.02.2023 на майно ОСОБА_4 , як на майно підозрюваного з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, яке перебувало під арештом в кримінальному провадженні № 0000222 від 09.02.2023. Незастосування заборон відчуження та розпорядження зазначеним вище майном, надасть можливість підозрюваному ОСОБА_4 або його представникам за дорученням безперешкодно перереєструвати це майно на користь інших фізичних або юридичних осіб або будь-яким способом розпорядитися ним, що може призвести до його зникнення чи втрати та в подальшому, перешкодить забезпеченню можливої конфіскації майна. На підставі викладеного та ґрунтуючись на матеріалах кримінального провадження, слідчий вважає, що наявні усі підстави для накладення арешту на майно підозрюваного, про яке йдеться у клопотанні, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Слідчий надав суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі. За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає можливим здійснити розгляд клопотання за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів. Слідчий суддя, дослідивши подане клопотання та долучені до нього матеріали, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засуджено, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою: 1) забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківським рахункам чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Слідчий суддя, вивчивши клопотання, надавши оцінку матеріалам, що долучені до нього, з метою збереження речових доказів та недопущення їх перетворення, відчуження чи зникнення, вважає, що є достатні підстави для накладення арешту на вищезазначене майно, яке відповідає критеріям ст. 98 КПК України, є об`єктом кримінально протиправних дій, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що слідчим доведена необхідність накладення арешту на майно підозрюваного із забороною будь-яким чином відчужувати будь-яким фізичним або юридичним особам таке майном.

Керуючись ст. ст.170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити. Накласти арешт на майно з забороною відчуження, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зокрема: - квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 ., загальною площею 44,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 19152869; - гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , ( гараж № НОМЕР_2 ГБК «СПЕКТОР» реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; Заборонити Київському міському БТІ, державним органам та органам нотаріату вчиняти будь-які дії пов`язані з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників об`єктів вказаного нерухомого майна. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1