печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Каскад Інвест Груп» () на постанову прокурора ОСОБА_4 від 24.05.2023 про відмову в задоволенні клопотання у межах кримінального провадженні № 0000062 від 08.11.2019 та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2023 року до слідчого судді надійшла скарга представника ТОВ «Каскад Інвест Груп» - адвоката ОСОБА_3 , у якій він просив скасувати постанову старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000062 від 08 листопада 2019 року ОСОБА_4 від 24 травня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про надання для ознайомлення усі матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, що стосуються інтересів ТОВ «Каскад Інвест Груп», з можливістю зняття з них копій (фотокопій), здійснення виписок, і зобов`язати розглянути повторно клопотання.

В обґрунтування доводів скарги адвокат ОСОБА_5 вказав, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2022 року у справі № 757/28880/22-к накладено арешт на майно, що належить ТОВ «Каскад Інвест Груп», - земельну ділянку з кадастровим номером № :02:388:0080, площею 0,039 га, котра розташована по АДРЕСА_1, з матеріалами якої він ознайомився. У подальшому представник Товариства скерував клопотання від 23 травня 2023 року про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, у порядку статті 221 КПК України. У відповідь на вказане клопотання було отримано постанову про відмову у задоволенні клопотання від 24 травня 2023 року, за текстом якої вказав, що оскільки рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17 червня 1999 року № 1191 є підробленим, представник ТОВ «Каскад Інвест Груп» не має права ознайомлюватися із матеріалами кримінального провадження. Представник ОСОБА_5 не погодився з постановою про відмову у задоволенні клопотання від 24 травня 2023 року, оскільки було відмовлено в ознайомленні з рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17 червня 1999 року № 1191, який є загальнодоступним документом і був вилучений під час отримання тимчасового доступу до речей і документів ще навесні 2020 року. Крім цього, посилання прокурора на підробку вказаного рішення є голослівним та не підтверджується будь-якими доказами, не зазначає про наявність таких доказів, якими б підтверджувалася підробка рішення.

Особа, яка подала скаргу, - представник ТОВ «Каскад Інвест Груп» ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи, просив скаргу задовольнити у повному обсязі.

Процесуальний керівник у кримінальному провадженні - прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо вимог означених у скарзі заперечувала, вказала, що постанова є вмотивованою, оскільки заявник не має статусу потерпілої особи або іншого учасника кримінального провадження, Товариство є третьою особою, щодо якої вирішується питання про майно.

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію учасників розгляду щодо вимог скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 24 травня 2023 року до Офісу Генерального прокурора надійшло клопотання представника ТОВ «Каскад Інвест Груп» ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000062 від 08 листопада 2019 року, зокрема, з оригіналом рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради «Про надання приватному підприємцю ОСОБА_6 земельної ділянки по АДРЕСА_1 у приватну власність по фактичному розміщенню будівлі офісного приміщення» від 17 червня 1999 року № 1191, посилаючись на те, що документ є загальнодоступним у розумінні ст. 221 КПК України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 24 травня 2023 року прокурора ОСОБА_4 , представник ТОВ «Каскад Інвест Груп» ОСОБА_3 реалізував своє право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, які були надані слідчому судді разом з клопотанням про арешт земельної ділянки з кадастровим номером :02:388:0080, площею 0,039 га, котра розташована по АДРЕСА_1 , наслідком чого стало звернення з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2022 року про арешт майна та скасування 27 квітня 2023 року судом апеляційної інстанції заборони користування цією земельною ділянкою. Оскільки проведеними слідчими діями вставлено, що первинною підставою виникнення права власності на земельну ділянку з кадастровим № :02:388:0080 по АДРЕСА_1 , стало підроблене рішення виконавчого комітету міської ради від 17 червня 1999 року № 1191, вказаний документ не відповідає критеріям загальнодоступного та не може бути наданий для ознайомлення третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Завданнями кримінального провадження, серед іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом 2 частини першої ст. 7, частини першої ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Розподіл функцій між державними органами і посадовими особами як елемент системи стримувань і противаг є фундаментальним принципом демократичної організації держави.

Однією з форм вираження цього принципу у кримінальному судочинстві є змагальність і диспозитивність як загальні засади кримінального провадження. Згідно зі статтею 22 КПК України змагальність передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими зазначеним Кодексом. У цій же статті закріплено заборону покладення у кримінальному провадженні функцій державного обвинувачення, захисту та судового розгляду на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Диспозитивність відповідно до положень статті 26 КПК України полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, як і суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені до його повноважень зазначеним Кодексом.

Процесуальна самостійність слідчого і його свобода нарівні з протилежною стороною у відстоюванні тієї чи іншої правової позиції є чинниками справедливого балансу прав та законних інтересів усіх учасників процесу, а також інших осіб, держави й суспільства.

Завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої ст. 3 КПК України, частини п`ятої ст. 21 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000062 від 08 листопада 2019 року. Як вбачається з ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2022 року у справі № 757/28880/22-к, за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області під час оформлення права власності на земельні ділянки, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам територіальної громади міста Дніпро, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 197-1, ч. 1 ст. 272, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

У постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2017 року у справі № 5-272кс(15), зазначається, що «особливістю кримінальних процесуальних норм, на відміну від, наприклад, кримінально-правових, є те, що їхні структурні елементи (гіпотеза, диспозиція, санкція) у переважній більшості випадків не зосереджені в одній статті КПК, а окремо викладені законодавцем у різних статтях, іноді навіть розділах, КПК України, а отже, зміст окремої норми може бути виявлено лише шляхом системного тлумачення положень КПК».

Верховний Суд України у постанові від 16 березня 2017 року у справі №671/463/15-к зазначає, що порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій.

Відповідно до частини першої ст. 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

За змістом ст. 220 цього Кодексу клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

З огляду на положення ст. 221 КПК України правом на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження наділений вичерпний перелік осіб (учасників кримінального провадження), визначених у диспозиції вказаної норми, а саме: сторона захисту (до якої, відповідно до пункту 19 частини першої ст. 3 КПК України, відносяться підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники), потерпілий, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Вказаний перелік є вичерпним.

Як зазначено у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 квітня 2019 року у справі №370/2316/18 (провадження №51-9929км18), за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Згідно із положеннями частини першої ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, задля чіткого та імперативного визначення процедур та запобігання свавільного використання владними органами своїх повноважень та забезпечення умов справедливого судочинства.

Під час розгляду скарг чи клопотань учасників кримінального провадження слідчий суддя позбавлений можливості виходити за межі компетенції, наданої КПК України, та діє з дотриманням імперативних вимог положень Кодексу.

Відповідно до частини першої ст. 36, частини п`ятої ст. 40, частини четвертої ст. 401 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, внаслідок чого слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (пункт 18 частини першої ст. 3, частини третьої ст. 22 КПК України).

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки вказаною нормою частини першої ст. 221 КПК України, законодавець залишив на розсуд слідчого/прокурора питання оцінки змісту матеріалів кримінального провадження, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві з точки зору доцільності надання їх на ознайомлення та чи можуть такі дії зашкодити досудовому розслідуванню.

Керуючись ст. 1-35, 221, 303, 305-307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1