Провадження № 1-кп/947/572/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2023 м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0000770 від 10.06.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Узбекистан, громадянин Узбекистану, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

У ОСОБА_6 , який 09.06.2022, приблизно о 18:20, перебував на території будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт з ОСОБА_5 , внаслідок чого у нього виник злочинний умисел направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи задумане, цього ж дня, а саме 09.06.2023, близько 18:30, в дворі будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_8 , схопивши в обидві руки статуетку садового гнома наніс один удар потерпілому ОСОБА_5 в область голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді: відкритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку, перелому лобної кістки зі зміщенням уламків, забійну рану лобної ділянки зліва, що являють собою єдиний нерозривний комплекс відкритої черепно-мозкової травми і тому оцінюються в сукупності і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Умисні дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Наведене обвинувачення підтверджується показами ОСОБА_6 , який вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, визнав повністю, щиро покаявся та показав, що 09.06.2022, приблизно о 18:20, він перебував на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 . Між ним та ОСОБА_5 раптово виник конфлікт на побутовому рівні. Він не зміг себе стримати, оскільки дуже розлютився, та схопив обома руками статуетку садового гнома, якою наніс один удар потерпілому в область голови. Після чого він пішов, а через деякий час його затримали працівники поліції, яким він зізнався у вчиненому. Йому дуже соромно за вчинене. Він просить вибачення у потерпілого та просить суворо його не карати.

Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження інших доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин заподіяння ОСОБА_9 умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 , тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, які правильно розуміються учасниками судового провадження та ніким не оспорюються.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання, повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, відшкодування потерпілому витрат на лікування, публічне принесення вибачення потерпілому. Суд також враховує, що потерпілий, не має претензій до обвинуваченого і не наполягає на його суворому покаранні.

Наведені дані про особу винного в їх сукупності з урахуванням наявності у ОСОБА_6 реєстрації і постійного місця проживання, певних соціальних зв`язків, характеру, тривалості і обставин вчинення злочину, його наслідків, позицію потерпілого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 не являється суспільно небезпечною особою, яка потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, а тому його виправлення можливе в рамках звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст.100 КПК України, а арешту майна - відповідно до ст.174 КК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він на протязі іспитового строку в три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього вироком суду обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши ОСОБА_6 з під варти в залі суду.

В строк відбування покарання ОСОБА_10 зарахувати строк перебування його під вартою день за день в період з 10.06.2022 по 12.05.2023.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, зазначені в постанові слідчого:

від 30.06.2022, а саме металеву сапку з дерев`яною рукояткою та металевий лом повернути потерпілому ОСОБА_5 ,

від 10.06.2022, а саме сорочку та штани з плямами бурого кольору, змиви речовини бурого кольору, два фрагменти садової статуетки гнома знищити.

Арешт на майно, визнане речовими доказами, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 10.06.2022, після набрання вироком законної сили скасувати.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день проголошення його резолютивної частини.

Суддя ОСОБА_1