В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1214/23

09 серпня 2023 року Богородчанський районний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні у залі суду смт Богородчани кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 18.07.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, депутатом не обирався, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, військовозобов`язаного,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

15.07.2023, близько 21:30 год., по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 на ґрунті тривалих неприязних відносин виник конфлікт між ОСОБА_4 , в ході якого ОСОБА_3 вирішив спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів руками та ногами в різні ділянки тіла ОСОБА_4 .

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках обох верхніх кінцівок та лівої нижньої кінцівки, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Прокурор ОСОБА_5 подав до суду клопотання про розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 18.07.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта додано розписки про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, підписані ОСОБА_3 , його захисником адвокатом ОСОБА_6 , розписки про отримання ОСОБА_3 копій матеріалів кримінального провадження №0000070 від 18.07.2023 року на 48 аркуші, підписані ОСОБА_3 , заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , та підписану ним і захисником, щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 , відповідно до поданих нею заяв, згодна з встановленими під час досудового розслідування обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та погоджується на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та за відсутності всіх учасників розгляду про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім того, до обвинувального акта додані матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000070 від 18.07.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Ухвалою судді від 07 серпня 2023 року розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000070 від 18.07.2023 року щодо ОСОБА_3 про обвинувачення його у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначено у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вимогами ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

На підставі встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження у поданих заявах, беручи до уваги беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості в інкримінованому йому діянні, суд вважає, що ОСОБА_3 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення (проступок) передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Діяння, окреслене диспозицією ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття "судова дискреція" (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду, про що зазначив Верховний Суду у постанові від 13 серпня 2020 року у справі № 716/1224/19.

Відповідно до ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, оскільки до виконкому Старобогородчанської сільської ради неодноразово надходили скарги від жителів села на поведінку ОСОБА_3 , який перебуваючи в нетверезому стані висловлюється нецензурною лайкою, погрожує сусідам, конфліктує та погрожує жителям селища без всякої на те причини, веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями, на диспансерному обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість у встановленому законом порядку погашена.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення щодо здоров`я потерпілої ОСОБА_4 в порушення засад Конституції України, третя стаття якої передбачає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість погашена, не має роботи та доходу, пом`якшуючі покарання обставини (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення) та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України.

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді громадських робіт, оскільки інші передбачені ч. 1 ст. 125 КК України види покарання не відповідають обставинам вчиненого проступку.

Суд вважає, що призначене судом покарання є необхідним і достатнім заходом примусу для перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідає тяжкості вчиненого ним правопорушення, сприятиме дотриманню обвинуваченим правослухняної поведінки у майбутньому.

Крім цього, на переконання суду, призначене покарання забезпечує дотримання балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.12, ч. 2 ст. 125 КК України, ст. 302, 369 - 371, 373 - 374, 381 - 382, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, ухвалений за результатами спрощеного провадження не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1