Номер провадження:1-кс/521/2164/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2023 року м. Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що 29.05.2023 року до ЧЧ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора 102 про те, що 28.05.2023 року в період часу з 22:00 годин по 23:30 годин, перебуваючи біля кафе «Мілан» за адресою м.Одеса, Фонтанська дорога, буд. 12/1, невстановлена особа, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрала рюкзак чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в якому знаходились особисті речі, та документи останнього, а саме: банківська картка «Монобанку» з номером НОМЕР_1 , грошові кошти у сумі 100 доларів США та 5000 грн., техпаспорт на автомобіль «Опель Міріва», фрагмент д.н.з. НОМЕР_2 , водійське посвідчення, військовий квиток, на ім`я ОСОБА_5 , висновок ВЛК, пропуск до військової академії, ключі від квартири, безпровідні навушники білого кольору. Сума матеріального збитку складає, приблизно 9000 грн.
10.06.2023 року в ході проведення додаткового допиту потерпілого ОСОБА_5 , встановлено, що 01.06.2023 р. троє раніше невідомих йому осіб чоловічої статі, повернули йому рюкзак із речами та документами, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_6 , серія НОМЕР_4 , на автомобіль «Ореl Меrіvа», д.н. « НОМЕР_5 », ключі у кількості 5 шт., гаманець чорного кольору виконаний із шкіряного матеріалу, банківську карту «Монобанк» на ім`я ОСОБА_7 з№ НОМЕР_1 , довідку військово-лікарської комісії на ім`я ст. лейтенанта ОСОБА_5 , військовий квиток серія НОМЕР_6 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомивши при цьому, що знайшли його рюкзак з речами та документами біля підвального приміщення по вул. Суднобудівна м. Одеси.
15.06.2023 року отримано добровільно надані предмети від потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
-посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_7 ;
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_8 , серія НОМЕР_4 , на автомобіль «Ореl Меrіvа», д.н. « НОМЕР_5 »;
-ключі у кількості 5 шт.;
-гаманець чорного кольору виконаний із шкіряного матеріалу;
-банківська карта «Монобанк» на ім`я ОСОБА_7 з № НОМЕР_1 ;
-довідка військово-лікарської комісії на ім`я ст. лейтенанта ОСОБА_5 ;
-військовий квиток серія НОМЕР_6 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1
-рюкзак чорного кольору, які упаковано до сейф-пакету Національної поліції України № ВУМ4000805.
Постановою слідчого від 15.06.2023 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Слідчий надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив здійснити розгляд клопотання за відсутності її та прокурора, власника майна повідомлено про дату та час судового засідання.
Власник майна в судове засідання не прибув, свого ставлення до клопотання дізнавача не висловив.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання слідчого про арешт майна із забороною відчуження та розпорядження, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.
Що стосується питання повернення майна на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 після проведення слідчи (розшукових) дій, то відповідно до вимог ст.173 КПК України до компетенції слідчого судді не входить розгляд даного питання під час арешту майна та відноситься до компетенції органу досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на майно, яке 15.06.2023 року добровільно видав потерпілий ОСОБА_5 , а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_8 , серія НОМЕР_4 , на автомобіль «Ореl Меrіvа», д.н. « НОМЕР_5 »; ключі у кількості 5 шт.; гаманець чорного кольору виконаний із шкіряного матеріалу; банківську карту «Монобанк» на ім`я ОСОБА_7 з № НОМЕР_1 ; довідку військово-лікарської комісії на ім`я ст. лейтенанта ОСОБА_5 ; військовий квиток серія НОМЕР_6 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рюкзак чорного кольору, які упаковано до сейф-пакету Національної поліції України №ВУМ4000805.
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1