Справа № 128/1487/23
УХВАЛА

Іменем України

04 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який відбуває покарання за вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 01.09.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 та п.п. а п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 04.06.2021 більш суворим за даним вироком у виді двох років позбавлення волі. Зараховано частково відбуте покарання за попереднім вироком з 16.07.2021 до дня набрання даним вироком законної сили,

про умовно-дострокове звільнення, згідно положень ст. 81 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, згідно положень ст. 81 КК України, в якій він просить звільнити його умовно-достроково від подальшого відбуття покарання.

На виконання вимоги суду, зазначеної в ухвалі суду про призначення судового розгляду заяви, установою відбування покарання ДУ «Стрижавська ВК (№81)» було надано особову справу засудженого ОСОБА_5 , характеристику на засудженого, довідку щодо стягнень та заохочень, та відомості про працевлаштування та оплату праці засудженого.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав свою заяву та просив її задовольнити звільнити його умовно-достроково. Суду пояснив, що вважає себе таким, що виправився, так як переглянув своє мислення, повірив в Бога та планує проживати в релгійному реабілітаційному центрі, щоб також допомагати людям, які мають залежності. Під час відбування покарання він не працював, так як займався собою, ходив до молитовної кімнати, читав. На даний час він підтримує відносини з дружиною, з якою проживав до засудження, отримав спеціальність слюсаря-ремонтника другого розряду, але не вбачав потреби в процевлаштуванні після цього в установі, тому що вважає, що робота в установі потрібна лише для самодисципліни.

Представник установи відбування покарання в судовому засіданні при вирішенні клопотання засудженого підтримав подану установою характеристику на засудженого та пояснив, що адміністрація установи вважає недоцільним застосовувати до ОСОБА_5 ст. 81 КК України, оскільки він не досяг ступеня виправлення, необхідного для умовно-дострокового звільнення, враховуючи повторність вчинення ним попередніх злочинів, та інші відомості про засудженого. Засудженого він характеризує як такого, що дотримується вимог та правил відбування покарання, заохочень та дисциплінарних стягнень не має, на роботах в установі він не працевлаштовувався.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви засудженого, враховуючи дані про його особу та його поведінку в установі, зокрема те, що ставлення до праці не відповідає тим вимогам, за яких до нього можна було б застосувати ст. 81 КК України, тому вважає, що ОСОБА_5 на даний час не довів своє виправлення.

Вивчивши заяву засудженого, вислухавши його пояснення, з`ясувавши позицію прокурора та представника установи відбування покарань, дослідивши матеріали даної справи та особової справи ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вирокомЧечельницького районного суду Вінницької області від 01.09.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 та п.п. а п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 04.06.2021 більш суворим за даним вироком у виді двох років позбавлення волі. Зараховано частково відбуте покарання за попереднім вироком з 16.07.2021 до дня набрання даним вироком законної сили (а.о.с. 32 - 33).

Початок строку засудженому ОСОБА_5 рахується з 02.10.2021, кінець строку відбування покарання 16.07.2023.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 , наданої установою виконання покарань, вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі за останнім вироком перебуває з 16.07.2021, де до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувалися. В ДУ «Стрижавська ВК (№81)» прибув 25.10.2021, де до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заходи заохочення не застосовувались, на виробництві установи не працевлаштований за власним бажанням.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на критику реагує адекватно. Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе.

Не завжди утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. Не завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для їх виконання не має.

До робіт із благоустрою установи ставиться не завжди сумлінно, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Дотримується вимог пожежної безпеки та безпеки праці.

За характером спокійний, не конфліктний, врівноважений.

Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямом «Підготовка до звільнення», однак активної участі в ній не приймає.

До підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. Участі у роботі самодіяльних організацій не бере, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.

Підтримує відносини з дружиною та братом шляхом телефонних розмов, отримав 11 посилок, побачення не надавалось.

Вину в скоєному злочині визнав. Виконавчі листи до установи не надходили.

Згідно підсистеми «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту ОСОБА_5 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

22.03.2022 комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України як особі, що не стає на шлях виправлення.

29.07.2022 комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України як особі, яка не стала на шлях виправлення.

22.11.2022 комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України як особі, яка не стала на шлях виправлення.

На профілактичному обліку в установі не перебуває.

Згідно характеристики, установа виконання покарань вважає, що ОСОБА_5 за час відбування покарання не проявив сталої тенденції щодо виправлення, не заохочувався у встановленому законом порядку, раніше вісім разів притягувався до кримінальної відповідальності, з них 3 рази застосовувався випробувальний термін, один раз звільнявся на підставі Закону України «Про амністію в 2016», проте належних висновків позитивної спрямованості для себе не зробив, після чого вчинив новий злочин, що може вказувати на повторність вчинення злочину після звільнення, тому засуджений ОСОБА_5 не проявив належних позитивних змін в своїй особистості, що створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки та повернення його до самостійного загальноприйнятого суспільно-нормативного життя в суспільстві.

З довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень від 26.04.2023 вбачається, що до засудженого заохочення та дисциплінарні стягнення не застосовувались.

З наданих довідок про працевлаштування засудженого вбачається, що ОСОБА_5 за період перебування в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» з 25.10.2021 по теперішній час на оплачуваних роботах не був працевлаштований, заробітна плата йому не нараховувалась, також за період з 25.10.2021 по 26.04.2023 заява про вивід на роботу до підприємства не надходила, в зв`язку з чим він не був працевлаштований і оплата праці не проводилась.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вимог адміністрації установи виконання покарання, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки та ресоціалізація засудженого - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених, але також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів та безпосередньо кару засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, а також кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, також був звільнений на підставі закону України «Про амністію», після чого знову вчиняв умисні злочини. Тобто звільнення від подальшого відбуття покарання на підставі Закону України «Про амністію», а також на підставі ст. 75 КК України не сприяло процесу виправлення ОСОБА_5 та відмови від протиправної поведінки в подальшому.

Суд звертає увагу, що сумлінна поведінка засудженого повинна бути послідовною та тривалою, та при визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого, що має свідчити про виправлення засудженого, а не лише про його бажання звільнитися умовно-достроково.

А тому враховуючи вищевикладене, в тому числі поведінку ОСОБА_5 під час відбування покарання, що свідчить про відсутність активної участі в реалізації програми диференційованого виховного впливу "Підготовка до звільнення", відсутність ініціативи щодо офіційного працевлаштування, а також позицію установи відбування покарання, комісія якої відмовила ОСОБА_5 в застосуванні ст. 81 КК України та ст. 82 КК України та на даний час вважає недоцільним застосування до нього умовно-дострокового звільнення, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_5 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково. Тому в задоволенні заяви засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: