У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000210, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Міжгір`я Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000210, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, а зібрані у ході досудового розслідування фактичні дані, свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисники та підозрюваний в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, посилаючись на необгрунтованість ризиків, заявлених стороною обвинувачення у клопотанні. Додали, що роль підозрюваного обмежувалась лише виконанням вказівок. Ставили під сумніви висновки проведених у ході досудового розслідування експертиз, які стали підставою для повідомлення про підозру, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 та п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000210 від 06.08.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365 2 , ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України, за підозрою ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_4 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 190, ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365 2 , ч. 3 ст. 358 КК України.

Четвертого серпня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України - шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненого за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, ч. 3 ст. 190 КК України, - шахрайстві, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах, ч. 3 ст. 358 КК України, підробленні іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, громадянином підприємцем, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, та проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування»..

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Серед кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 є тяжкі злочини, за вчинення яких, у разі визнання винуватості, останньому яким загрожує покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років., що може

спонукати підозрюваного ухилятися від слідчого, прокурора, суду. При оцінці даного ризику, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку щодо доведеності існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наявність ризиків вплив на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та уважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочинів у яких останній підозрюється, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Тим самим, наявності ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Органом досудового розслідування доведено можливість здійснення такого тиску на свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Окрім цього, слідчий суддя вважає обгрунтованими доводи органу досудового розслідування про те, що підозрюваний може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які на даний момент не встановлені та не допитані стороною обвинувачення, підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання у кримінальному провадженні.

Беручи до ваги те, що ОСОБА_4 вже вчиняв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, однак був звільнений від кримінальної відповідальності судом на підставі ст. 49 КК України, є підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити те, в якому він наразі підозрюється.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 176 слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

На переконання слідчого судді, орган досудового розслідування під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не довів, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді

тримання під вартою обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, згідно з ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує особу підозрюваного, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, наявність міцних соціальних зв`язків, зокрема, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей та дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, на підставі чого прийшов до висновку, що доведені стороною обвинувачення ризики можуть бути попереджені шляхом застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту в нічний час доби строком на два місяці з покладанням на нього окремих обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, чого, на думку слідчого судді буде достатньо для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181,183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці в межах строку досудового розслідування, а саме до 04 жовтня 2023 року включно, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби з 22 год. 00 хв. вечора по 06 год. 00 хв. ранку без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утриматися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 55 хв. 15 серпня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1