Справа № 147/1085/23
Провадження № 1-кс/147/273/23
У Х В А Л А

іменем України

18 серпня 2023 року смт Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000052 від 14.08.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,

в с т а н о в и в :

18 серпня 2023 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000052 від 14.08.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

В даному клопотанні прокурор просить накласти арешт на посів рослин соняшника, площею 13.3162 га, який розташований на земельній ділянці із кадастровим номером: :01:003:0137, з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів шляхом встановлення зоборони на вчинення будь-яких дій, пов`язаних зі збиранням врожаю соняшника із застосуванням спеціальної сільськогосподарської техніки або без такої, окрім осіб яким зазначене майно передано в управління; передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших кримінальних, правопорушень (м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, ) шляхом передачі в управління для реалізації посівів рослин соняшника, площею 13.3162 га, який розташований на земельній ділянці із кадастровим номером: :01:003:0137 у порядку та на умовах, визначених ст. ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів». Клопотання мотивоване тим, що 14.08.2023 до чергової частини ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт співробітника ВП №2 про виявлення факту використання невстановленою особою земельної ділянки без підтверджуючих документів, що перебуває в комунальній власності із кадастровим номером :01:003:0137, орієнтовною площею близько 13.3162 га, яка розташована в межах населеного пункту с. Тростянчик Тростянецької територіальної громади Гайсинського району Вінницької області неподалік від автодороги сполученням смт Тростянець с. Тростянчик на якій знаходиться посів рослин культури «Соняшник». 21.01.2023 відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000052 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику. 17.04.2023 в період часу з 10.34 год. до 10.42 год. проведено огляд місця події земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0137, площею 13.3162 га, яка розміщена за межами населеного пункту с. Тростянчик Тростянецької територіальної громади Гайсинського району Вінницької області неподалік автодороги сполучення Тростянець-Тростянчик. Огляд місця події виконувався із застосуванням відеозапису та із залученням представника Тростянецької селищної ради ОСОБА_4 . Під час проведення даної слідчої дії виявлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0137, площею 13.3162 га наявний посів соняшника. Огляд місця події здійснювався зі згоди старости Тростянчикського старостинського округу Тростянецької селищної ради ОСОБА_5 , що підтверджується у її показах протоколі допиту свідка. Також під час проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 342649934 від 14.08.2023), земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0137, площею 13.3162 га знаходиться у комунальній власності Тростянецької селищної ради та не надана у власність або користування іншим фізичним та/або юридичним особам, орендна плата не сплачувалася. Також встановлено, що по вказаній земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0137 наявне рішення 31 сесії 8 скликання Тростянецької селищної ради «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» однак на даний час проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не виготовлявся та право власності на вказану земельну ділянку не зареєстроване про що свідчить інформація, яка наявна у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 342649934 від 14.08.2023). Зазначені обставини свідчать про самовільне зайняття та використання вищевказаної земельної ділянки. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням на даний час не установлена. Постановою дізнавача СД від 14.08.2023, земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0137, площею 13.3162 га, яка знаходиться у комунальній власності Тростянецької селищної ради, , адреса: 24300, смт Тростянець Гайсинського району Вінницької області вул. Соборна, 77, та яка не надана у власність або користування іншим фізичним та/або юридичним особам, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів. Прокурор стверджує, що є підстави вважати, що не накладення арешту на посіви рослин соняшника площею 13,3162 га, який вирощується на земельній ділянці із кадастровим номером :01:003:0137, існують цілком обґрунтовані ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження зазначеного майна. Вказане майно є способом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, має доказове значення у кримінальному провадженні, а отже необхідно усунути будь-яку можливість стороннім особам користуватися ним. В ході проведення досудового розслідування установлено, що власник посівів рослин соняшника відсутній.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав у ньому викладених, просила про його задоволити.

Вивчивши підстави клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу №1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу №1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно з ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Як встановлено слідчим суддею під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна, 14.08.2023 до чергової частини ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт співробітника ВП №2 про виявлення факту використання невстановленою особою земельної ділянки без підтверджуючих документів, що перебуває в комунальній власності із кадастровим номером :01:003:0137, орієнтовною площею близько 13.3162 га, яка розташована в межах населеного пункту с. Тростянчик Тростянецької територіальної громади Гайсинського району Вінницької області неподалік від автодороги сполученням смт Тростянець с. Тростянчик на якій знаходиться посів рослин культури «Соняшник» (а.с. 7).

14.08.2023 відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000052 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України (а.с. 5). Натомість, у клопотанні прокурора (а.с. 27-29) зазначено, що відомості до ЄРДР за №0000052 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України внесено 21.01.2023, що не відповідає дійсності.

Прокурор стверджує, що 17.04.2023 в період часу з 10.34 год. до 10.42 год. проведено огляд місця події земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0137, площею 13.3162 га, яка розміщена за межами населеного пункту с. Тростянчик Тростянецької територіальної громади Гайсинського району Вінницької області неподалік автодороги сполучення Тростянець-Тростянчик. Огляд місця події виконувався із застосуванням відеозапису та із залученням представника Тростянецької селищної ради ОСОБА_4 . Під час проведення даної слідчої дії виявлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0137, площею 13.3162 га наявний посів соняшника. Натомість, як випливає з наданого до клопотання протоколу огляду місця події огляд місця події, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0137, площею 13.3162 га, яка розміщена за межами населеного пункту с. Тростянчик Тростянецької територіальної громади Гайсинського району Вінницької області неподалік автодороги сполучення Тростянець-Тростянчик проведено 14.08.2023 в період часу з 10.34 год. до 10.42 год. (а.с. 8-9).

Прокурор зазначає, що огляд місця події виконувався із застосуванням відеозапису та із залученням представника Тростянецької селищної ради ОСОБА_4 , при цьому за згоди старости Тростянчикського старостинського округу Тростянецької селищної ради ОСОБА_5 , що підтверджується у її показах в протоколі допиту свідка. Слідчий суддя зазначає, що огляд проводився 14.08.2023, в той час, як ОСОБА_5 дала свої покази 17.08.2023, що позбавляє об`єктивної можливолсті встановити чи дійсно була наявна згода уповноваженого представника власника земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0137 на проведення огляду 14 серпня 2023 року, адже в матеріалах справи окрім протоколу допиту свідка від 17.08.2023 жодних доказів на підтвердження такого права не міститься.

Як випливає зі змісту клопотання прокурора, останній просить накласти арешт на посів рослин соняшника, площею 13.3162 га, який розташований на земельній ділянці із кадастровим номером: :01:003:0137, з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів шляхом встановлення зоборони на вчинення будь-яких дій, пов`язаних зі збиранням врожаю соняшника із застосуванням спеціальної сільськогосподарської техніки або без такої, окрім осіб яким зазначене майно передано в управління. Проте, відповідно до постанови дізнавача СД від 14.08.2023 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, саме земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0137, площею 13.3162 га, яка знаходиться у комунальній власності Тростянецької селищної ради, , адреса: 24300, смт Тростянець Гайсинського району Вінницької області вул. Соборна, 77, та яка не надана у власність або користування іншим фізичним та/або юридичним особам, а не на рослини соняшника, на які прокурор просить накласти арешт.

Варто зазначити, що ухвалою слідчого судді від 15 серпня 2023 року у справі №147/1085/23 (провадження №1-кс/147/265/23), якою постановлено повернути клопотання дізнавача про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000052 від 14.08.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України для усунення недоліків начальнику Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області, про зазначений недолік було вказано, однак після повторного направлення слідчому судді 18.08.2023 цей недолік не усунуто.

Тобто, вказане у клопотанні майно на яке просить накласти арешт прокурор у межах кримінального провадження №0000052 від 14.08.2023 не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 342649934 від 14.08.2023), земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0137, площею 13.3162 га знаходиться у комунальній власності Тростянецької селищної ради та не надана у власність або користування іншим фізичним та/або юридичним особам, орендна плата не сплачувалася (а.с. 15).

Прокурор у своєму клопотанні зазначає, що по вказаній земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0137 наявне рішення 31 сесії 8 скликання Тростянецької селищної ради «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» однак на даний час проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не виготовлявся та право власності на вказану земельну ділянку не зареєстроване.

Слідчим суддею встановлено, що до клопотання додано світлокопії рішень 31 сесії 8 скликання Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 14 січня 2022 року за №№440/8, 440/5, 440/3, 440/9, 440/1 та рішення 19 сесії 8 скликання Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 29.07.2021 №263/36 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства (код цільового використання 0 01.03) наступним громадянам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 орієнтовною площею по 2,0 га, а також зазначено про необхідність виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надання погодження документації, проект землеустрою на розгляд і затвердження селищної ради (а.с. 32-37).

Як випливає з протоколів допиту свідків від 17.08.2023, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 останні показали, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0137 в кількості 2 гектари належить їм, однак у зв`язку з військовим станом у країні правовстановлюючі документи на землю не зареєстровані також повідомлено, що самостійно земельну ділянку не обробляють, однак надано дозвіл на обробку ОСОБА_12 (а.с. 39, 40, 42).

Із 24 лютого 2022 року в Україні було запроваджено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і триває досі.

Зі змісту Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року №2145-IX випливає, що на час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації з землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації заборонені.

Враховуючи наведені обставини, на думку слідчого судді висновок про самовільне зайняття та використання земельної ділянки є передчасним і суперечить доданим до клопотання документам.

Варто зазначити і те, що власник земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0137, площею 13.3162 га, яка знаходиться у комунальній власності Тростянецької селищної ради, на якій здійснено посів рослин соняшника на який просить накласти арешт прокурор, не звертався до органів внутрішніх справ із заявою про самовільне зайняття та використання земельної ділянки, що ставить під сумнів обґрунтованість підозри вчинення кримінального правопорушення.

Наведені обставини за результатами розгляду матеріалів клопотання у межах кримінального провадження №0000052 від 14.08.2023, дають підстави для висновку, що клопотання про арешт вищезазначеного майна не відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Так, формально посилаючись у клопотанні, про наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, для накладення арешту, дізнавач, а в подальшому прокурор повинні були зібрати і надати слідчому судді достатні на цьому етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Між тим, жодних доказів того, що посів рослин соняшника, площею 13.3162 га, який розташований на земельній ділянці із кадастровим номером: :01:003:0137, стосується обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, в матеріалах провадження не міститься. Не приведені такі докази і в клопотанні прокурора, що свідчить про безпідставність вказаних тверджень органу досудового розслідування.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що кримінальне провадження №0000052 від 14.08.2023, порушено за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК України.

Однак, в клопотанні прокурора про арешт майна взагалі відсутнє будь-яке зазначення про докази, які б підтверджували об`єктивну сторону кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК України, а кваліфікація зазначеного кримінального правопорушення за встановленими органом досудового розслідування фактичними обставинами справи на момент подачі клопотання про арешт майна та розгляд його слідчим суддею, явно необґрунтована та не підтверджена, в той час, як рішення слідчого судді не може ґрунтуватися на припущеннях.

Прокурором у клопотанні не надано доказів на підтвердження того, що арешт майна не призведе до негативних наслідків власнику майна, який досудовим розслідуванням не встановлений. В клопотанні зазначено, що власник посівів рослин соняшника відсутній, однак таке твердження ґрунтується на припущеннях і не підтверджено жодними доказами.

Тож, всупереч вимог КПК України, прокурором не доведено, що у межах цього кримінального провадження вказані у клопотанні посіви соняшника на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0137 відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК України, оскільки прокурором не було доведено необхідність вжиття заходу забезпечення кримінального провадження - арешту даного майна з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання їх перетворенню.

В судовому засіданні прокурором не було надано доказів на підтвердження обґрунтованості накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, а це, в свою чергу, підтверджує, що у цій справі орган досудового розслідування на даному етапі кримінального провадження не зібрав достатньої сукупності доказів, які б в тій чи іншій мірі доводили існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України. Тому, слідчий суддя вважає, що арешт майна у даному кримінальному провадженню не є необхідним для забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, тобто для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

На думку слідчого судді, неефективність досудового розслідування не може бути визнано підставою, яка обґрунтовує необхідність в арешті майна, за встановлених обставин. Заходи забезпечення кримінального провадження (зокрема у виді накладення арешту на майно) не можуть передувати встановленню факту події кримінального правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що відповідно до ст.132 КПК України, прокурором не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які орган досудового розслідування вказує у клопотанні про арешт майна, а тому необхідно відмовити прокурору в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання начальника Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000052 від 14.08.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 12 годині 45 хвилин 21 серпня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1