справа № 631/832/23
провадження № 1-кп/631/131/23
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду та

продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

13 липня 2023 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 2 Нововодолазького районного суду Харківської області справу з єдиним унікальним № 631/832/23 за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2023 року під № 0000009 щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. 32, 283 та 291 КПК України, звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з обвинувальним актом та доданими до нього документами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2023 року під № 0000009, щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що були зареєстровані за єдиним унікальним № 631/832/23 (провадження № 1-кп/631/131/23).

На виконання вимог ч. 1 ст. 314 КПК України ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області було призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 заявив, що кримінальне провадження підсудне Нововодолазькому районному суду Харківської області, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України. Оскільки, у справі маються всі необхідні для розгляду у судовому засіданні матеріали, вважає за можливе призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Окрім того, прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , що було зареєстроване за вхідним № 3520/23-вх від 06 липня 2023 року.

В обгрунтування клопотання зазначив що на теперішній час, заявлені раніше ризики не зменшилися.

Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість переховування обвинуваченого від суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, місцезнаходження військової частини в якій він проходить військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область враховуючи проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини створять складності явки або запізнення підозрюваного до суду.

Наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців здійснити вплив на свідків, як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необгрунтованого затягування строків досудового розслідування та створить можливості для ОСОБА_4 , незаконно впливати, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження.

Існує також ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому побвинувачується підтверджується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, може продовжити вчиняти злочин у якому обвинувачується.

Менш суворі запобіжні заходи, на думку прокурора, не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків. Просив продовжити стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_5 , яка діє за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою № 027-270003436 від 17 травня 2023 року, а також свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ХВ № 002327, виданого 20 березня 2019 року на підставі рішення Ради адвокатів Харківської області № 41 від 20 березня 2019 року, у судовому засіданні зазначила, що не погоджується з клопотанням прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, оскільки доказів щодо наявності ризиків не надано. Ризик впливу на свідків не може існувати, оскільки свідки у кримінальному провадженні вже допитані. Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином також не існує, оскільки обвинувальний акт вже знаходиться у провадженні суду. ОСОБА_4 має постійне місце мешкання та реєстрації, має на утриманні матір та двох неповнолітніх племінників. Просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав думку свого захисника, звернув увагу суду, що на його утриманні мати, яка не працює за станом здоров`я та два неповнолітні племінники, мати яких знаходиться за кордоном.

Вислухавши позиції сторін з приводу заявленого клопотання, дослідивши клопотання прокурора, суд дійшов наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 3 ст. 315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Перелік запобіжних заходів, які підлягають застосуванню наведений у ст. 176 КПК України, при цьому, як указано у ч. 3 наведеної норми, найбільш суворим запобіжним заходом - є тримання під вартою.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З положень ст. 199 КПК України випливає, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою у тому числі ураховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що за обставин, викладених у сформульованому обвинуваченні, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (наприклад, пункт 32 рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86)) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

Ураховуючи наведені вище критерії, на обґрунтованість обвинувачення для вирішення питань на даній стадії кримінального провадження, вказує те, що в результаті проведеного досудового розслідування ОСОБА_4 було повідомлено про підозру, а згодом висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення - тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18 травня 2023 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 15 липня 2023 року включно, в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор». Одночасно за ухвалою суду було визначено заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 268400 гривень 00 копійок.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

В даному випадку обвинуваченому інкриміновано вчинення тяжкого кримінального правопорушення, судовий розгляд кримінального провадження не розпочатий, свідків не допитано, докази, передбачені ст. 84 КПК України, з боку сторони обвинувачення та захисту, не досліджені, у зв`язку з чим, суд доходить висновку про існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання та реєстрації, не одружений, мешкає разом з матір`ю та двома неповнолітніми племінниками, проте доказів міцності соціальних зв`язків, які б забезпечили належну процесуальну поведінку обвинуваченого суду не надано.

На час вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу обвинувачений за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, не відноситься до осіб з інвалідністю, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу.

Так, ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже, реальним є ризик переховування, адже наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, а у даному конкретному випадку, такий ризик є обґрунтованим.

Слушними є і ризики впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, оскільки свідки на даний час не допитані, а тому не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмеженим у спілкуванні із цими особами, яким відомі обставини вчинення злочину у яких останній обвинувачується, він може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Наявність ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинення іншого кримінального правопорушення, належним чином вмотивовано прокурором.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, ураховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Суд не може взяти до уваги доводи захисника ОСОБА_5 про відсутність існування ризиків, оскільки свідки допитані, а обвинувальний акт вже надійшов до суду, виходячи наступного.

КПК України встановлює порядок отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, тому суд уважає, що ризик впливу на свідків зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчиненого ним злочину, може здійснювати на них вплив.

Тим самим, наявність ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх у судовому засіданні, що в даному випадку ще зроблено не було.

Щодо можливості запобігання наявним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів, то суд з урахуванням даних, які його характеризують, тяжкості злочину, у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачується, стану здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження про неможливість перебування вказаної особи під вартою, вважає що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього та зможе запобігти ризикам, передбаченим положеннями ст. 177 КПК України.

Одночасно, за приписами ч. 7 ст. 182 КПК України обвинувачений або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі Ленінського районного суду м. Харкова від 18 травня 2023 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, 268400 гривень 00 копійок, що відповідно потягне за собою покладення обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України та зазначених у судовому рішенні від 18 травня 2023 року, тобто підстави визначати заставу повторно відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 176 - 178, 182 - 184, 186, 193 - 194, 196, 315, 369 - 372, 392, 532, 533 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд справи з єдиним унікальним № 631/832/23 (провадження № 1-кп/631/131/23) за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2023 року під № 0000009, щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у відкритому судовому засіданні на 20 липня 2023 року о 10 годині 00 хвилин в приміщенні залу судових засідань Нововодолазького районного суду Харківської області, розташованого за адресою: Харківська область, смт Нова Водолага, вулиця Захисників України, будинок № 1.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Про місце та час розгляду справи повідомити учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» на 60 днів, тобто до 10 вересня 2023 року.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що відповідно до приписів ч. 7 ст. 182 КПК України обвинувачений або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі Ленінського районного суду м. Харкова від 18 травня 2023 року, а саме: 268400 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покладаються обов`язки, визначені в в ухвалі Ленінського районного суду м. Харкова від 18 травня 2023 року.

Роз`яснити, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти, та повідомити усно і письмово Нововодолазький районний суд Харківської області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що з моменту звільнення його з-під варти у зв`язку з внесенням застави він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_4 , у разі внесення застави до 10 вересня 2023 року.

Попередити ОСОБА_4 що у разі невиконання обов`язків покладених судом, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що обвинувачений ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» .

Ухвала суду про продовження тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, як і не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1