Ухвала

28 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 594/949/22

провадження № 51 - 1931 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2022 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 08 березня 2023 року,

встановив:

Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30 березня 2023 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК )та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків. Також скаржнику було роз`яснено, що якщо недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, не будуть виправлені в установлений строк, то касаційна скарга буде йому повернута.

Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 цього Кодексу.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду засуджений направив заяву на усунення недоліків, проте знову не дотримався приписів ст. 427 КПК та недоліків, які пов`язані зі змістом первинної касаційної скарги, не усунув.

Зокрема, засуджений ОСОБА_4 як і попереднього разу, вважаючи оскаржувані судові рішення незаконними, в обґрунтування своєї позиції, всупереч вказівкам, викладеним в ухвалі Касаційного кримінального суду від 30 березня 2023 року, знову не наводить відповідного обґрунтування своїх вимог з підстав, передбачених у ст. 438 КПК, з урахуванням положень статей 412-414, 419 вказаного Кодексу в їх взаємозв`язку.

Натомість, вказує про невідповідність висновків суду фактичним обставин справи та не погоджується з наданою судом першої інстанції оцінкою доказів, яким він дає власну оцінку, що відповідно до ст. 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Крім цього, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала, із зазначенням того, яке рішення має ухвалити суд касаційної інстанції.

Засуджений порушує питання про скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду, при цьому просить призначити новий судовий розгляд в суді апеляційної інстанції, що суперечить положенням ст. 436 КПК України.

Так, за вказаною нормою суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

З огляду на викладене, вимога засудженого є суперечливою, а скасування вироку місцевого суду не може мати наслідком призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Таким чином, зважаючи на те, що засуджений не усунув недоліки, суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід повернути.

постановив:

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3