Справа № 727/8855/18
Провадження № 1-кп/727/82/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт, по матеріалах кримінального провадження за №0000261 від 02.02.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чернівці, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 (реабілітаційний центр ГО Моя незалежна країна ), з середньою освітою, розлученого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, - В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 01.02.2018 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні квартири у якій проживав разом зі своїм братом ОСОБА_5 та його сім`єю, що за адресою АДРЕСА_2 , користуючись відсутністю останніх, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав із кімнати вказаної квартири електроінструменти, а саме: болгарку «Bosch», вартістю 2000 гривень, лобзик, вартістю 1500 гривень, електродриль, вартістю 800 гривень, шуруповерт, вартістю 600 гривень, а також викрав два велосипеди вартістю по 2500 грн. та 3500 гривень; після чого, із викраденим майном вийшов з квартири і в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 10.900 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 185 КК України, а саме, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, закриття кримінального провадження. Клопотання мотивовано тим, що вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнає в повному обсязі, відшкодував шкоду потерпілому, щиро кається у вчиненому та вказав на те, що згідно з п. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Посилаючись на п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, просив кримінальне провадження закрити відносно нього, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності. У наданих показах, не заперечував того, що дійсно ним, 01.02.2018 року, в ранковий період часу, з місця де він проживав у брата, потерпілого ОСОБА_5 , за адресою - АДРЕСА_2 , з горища, куди мав вільний доступ, викрав електроінструменти - болгарку «Bosch», - лобзик, - електродриль, - шуруповерт, та два велосипеди та усі викрадені речі продав, а гроші отримані витратив на спиртні напої.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності та заяву, в якій не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності.

Отже, у порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без потерпілого, так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у світлі норм ст. 91 КПК України.

Суд, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 по заявленому клопотанню обвинуваченого, яка не заперечували проти його задоволення, вивчивши наявні матеріали, та безпосередньо доводи клопотання на відповідність нормам КПК України, приходить до наступного.

Згідно вимог ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 19.11.2019 констатує, що суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями статті 49 КК України.

Пунктом 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Вказане положення становить підґрунтя для регламентації цього принципу в національному законодавстві.

Згідно із ч.1 ст.62 Конституції Україниособа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Також такий конституційний принцип презумпції невинуватості майже аналогічно закріплено безпосередньо в тексті закону України про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.2 КК), а також відображено у кримінальному процесуальному законі (ст.7 та ч.1 ст.17 КПК).

Судом встановлено, що на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України положення ст. 12 та ст. 49 КК України діяли в редакції законів № 4025-VI від 15.11.2011 та № 1183-VII від 08.04.2014 відповідно.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або позбавленням волі на строк до трьох років, що відповідно до положень ст. 12 КК України, указує на те, що даний злочин є злочином середньої тяжкості.

Кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно з нормами ст. 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до положень ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину); протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.

В даному випадку після внесення змін до вказаних статей мало місце поліпшення становища особи ОСОБА_4 порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК та ст. 49 КК, що були чинними на час скоєння ним кримінального правопорушення, у зв`язку з цим у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 є підстави для застосування положень ч. 1 ст. 5 КК щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Отже, враховуючи, що із дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину минуло п`ять років, у даній кримінальній справі, встановлено наявність підстав для застосування положень статті 49 КК України та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З наведеного вбачається, що Закон № 187-ХІ від 04.10.2019, який набрав чинності 17.10.2019 забезпечує приведення національного законодавства до практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав свою позицію щодо проведення ефективного офіційного розслідування та дотримання розумних строків розслідування, з урахуванням положень ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод громадян, що також відповідає вимогам ст. 28 КПК України, а саме зазначеною нормою встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних рішень.

Згідно п.1ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8ст.284 КПК України). В даному випадку, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності поступило саме від обвинуваченого.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності. У відповідності до ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності і закриття провадження у справі та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання останнього про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження ґрунтується на законі.

При цьому, суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинувачених, що є недопустимим.

В порядку визначеному КПК України, суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 , суть обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності, які є нереабілітуючі, та право заперечувати проти закриття кримінальної справи.

Таким чином, строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України у відповідності до ст.49 КК України закінчилися, їх що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на що останній надав свою згоду, у зв`язку із чим клопотання підлягає до задоволення.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , не обирався.

Керуючись ст.49 КК України, ст. ст. 284, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження №0000261 від 02.02.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.185 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1