Ухвала

Іменем України

06 липня 2023 року

м. Київ

справа № 702/308/22

провадження № 51 - 2585 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09 січня 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 21 березня 2023 року,

встановив:

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09 січня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк затримання та попереднього ув`язнення, а саме з 21 грудня 2021 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день затримання та попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено питання щодо судових витрат, речових доказів та скасування накладеного арешту.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21 березня 2023 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09 січня 2023 року - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 02 травня 2023 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю скарги вимогам ст. 427 КПК України, і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали.

Також засудженому було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

На виконання вимог зазначеної ухвали ОСОБА_4 надіслав доповнення до касаційної скарги (вх. № 17706/0/170-23 від 04.07.2023).

Проте вимог ст. 427 КПК України засудженим ОСОБА_4 не дотримано, вказані в ухвалі недоліки усунуто не в повному обсязі.

Зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 02 травня 2023 року про залишення без руху касаційної скарги, зазначалось про те, що відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується. Засуджений ОСОБА_4 у касаційній скарзі не вказав, які судові рішення він оскаржує. Разом з тим, до касаційної скарги ним долучено копії вироку Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09 січня 2023 року та ухвали Черкаського апеляційного суду від 21 березня 2023 року стосовно нього. Засудженому ОСОБА_4 було запропоновано зазначити, які саме судові рішення він оскаржує у своїй касаційній скарзі. Проте даний недолік засуджений не усунув.

Також в ухвалі Верховного Суду від 02 травня 2023 року про залишення без руху касаційної скарги зазначалось про те, що згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 не наводив конкретних порушень норм матеріального або процесуального закону, які відповідно до ст. 438 КПК України можуть бути підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.Всупереч законодавчим приписам у поданій касаційній скарзі не містилось обґрунтування заявлених вимогз урахуванням положень ч. 1 ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

У доповненні до касаційної скарги, поданому на усунення зазначених недоліків, засуджений ОСОБА_4 не виправив даний недолік.

Крім того, в ухвалі Верховного Суду від 02 травня 2023 року зазначено, що згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Укасаційній скарзі засудженого ОСОБА_4 вимоги до суду касаційної інстанції не узгоджувались з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.

Враховуючи викладене, засудженому було запропоновано зазначити вимогу щодо оскаржуваного судового рішення, яка б узгоджувалася з положеннями ст. 436 КПК України, обґрунтувати свою вимогу з урахуванням положень ч. 1 ст. 438 цього ж Кодексу.

У прохальній частині доповнення до касаційної скарги, поданого на усунення зазначених недоліків, засуджений ОСОБА_4 просить «відмінити вирок Монастирищенського суду Черкаської області від 09.01.23 р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 436 КПК України призначити новий розгляд у суді першої інстанції». Тобто даний недолік засуджений ОСОБА_4 також не усунув.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 не виконав вимог, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 02 травня 2023 року про залишення без руху його касаційної скарги, та не усунув недоліки касаційної скарги в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому ОСОБА_4 на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09 січня 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 21 березня 2023 року з усіма доданими до неї матеріалами повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3