Провадження № 274/1071/14-к
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/10/23

І м е н е м У к р а ї н и

30.05.2023 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 274/1071/14-к про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працював, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , на час подій відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, на даний час засудженого 21.01.22 Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі,

за ч. 3 ст. 186 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

15 січня 2014 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_3 на автомобілі приїхав до домогосподарства АДРЕСА_2 та, зайшовши на його територію, почав стукати у вікна будинку, шукаючи раніше знайомого йому ОСОБА_6 . Впевнившись у тому, що у будинку знаходиться лише ОСОБА_7 , 1938 року народження, а ОСОБА_6 відсутній за місцем проживання, у ОСОБА_3 виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний намір, він ногою вибив вхідні двері будинку АДРЕСА_2 та проник всередину будинку, де висунув вимогу до ОСОБА_7 вказати, де знаходяться її гроші. ОСОБА_7 , злякавшись, вказала на місце зберігання її грошей, і тоді ОСОБА_3 відкрито заволодів належними ОСОБА_7 грошима у сумі 1000 гривень, що знаходилися на столі під скатертиною в першій кімнаті будинку.

У подальшому ОСОБА_3 зайшов до другої кімнати будинки, звідки відкрито викрав майно, належне ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон SAMSUNG C270, вартістю 150 грн., споряджений сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 10 грн., на рахунку якої грошей не було, а також чоловічою вишитою сорочкою, вартістю 425 грн., чоловічим піджаком, вартістю 300 гривень, чоловічою спортивною курткою, вартістю 200 гривень.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 було спричинено матеріальної шкоди на суму 1000 грн., а потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальної шкоди на суму 1085 гривень.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ч. 3 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після дослідження всіх доказів свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, вказав, що фактичні обставини, викладені у обвинувальному акті, відповідають дійсності. Сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд не має. Обвинувачений показав, що події відбувалися багато років тому і деталі він вже не пам`ятає. На той час він зловживав спиртним, під впливом чого робив негідні вчинки. Він виріс у с. Катеринівка і з самого дитинства знав потерпілого ОСОБА_8 . У той день, 15 січня, він приїхав у село. Був День Василя, він ОСОБА_9 і тому вирішив випити. З цією метою він прийшов до ОСОБА_10 , того вдома не було. Тоді він почав шукати по селу, ніде не знайшов. Повернувся до будинку потерпілих, гукав, стукав, проник до будинку. Забрав все те, що вказано у обвинувальному акті: гроші, телефон, одяг. Вже під час досудового слідства почав відшкодовувати збитки, перераховував гроші, відкупив телефон, потерпілий претензій до нього вже не мав. На даний час потрапив у тюрму, усвідомив всю неправоту своїх дій, став на шлях виправлення, працює, режим не порушує, доведе, що ще буде корисним державі, обіцяє більше ніколи злочинів не скоювати, просить суворо не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, допитана ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_7 , 1938 р.н., показала, що тоді був дощ, хтось почав світити у вікна. Потім вибили ногами двері, зайшли троє хлопців до хати. Вона їм сказала, що ОСОБА_11 немає вдома. Обвинувачений ОСОБА_3 їй сказав сідати до грубки грітися, запитав де пенсія, вона сказала де. Хлопці відчинили шафу, тумбочки, щось поклали у сумки. Вона у той день получила пенсію, яку поклала на столі під скатерку. Коли прийшов син, пенсії не було, гроші забрали ці хлопці, суму вже не згадає. У сина був мобільний телефон, потім пропав. До обвинуваченого претензій немає, лише хай верне викрадене, покарання просить призначити не суворе.

Будучи допитаним як свідок, ОСОБА_12 показав, що він з ОСОБА_13 поїхали на Батьківщину останнього у с. Катеринівка, того запросили туди друзі. Так вийшло, що ОСОБА_14 здзвонився з товаришем ОСОБА_15 . Взяли таксі і поїхали у ОСОБА_16 втрьох. Приїхали ще вдень, близько 14-ї, до товариша ОСОБА_17 на ім`я ОСОБА_18 . Зібралися люди, родичі, знайомі ОСОБА_19 у бесідці. Пили по чарці, випили три пляшки горілки. Ніхто нікуди не відходив далеко. Вдень заїжджали до потерпілого на ім`я ОСОБА_20 , але того не було вдома, ОСОБА_17 ходив по хатам, шукали зарядку. В селі були десь до 19 години. Далі поверталися у ОСОБА_21 так само з ОСОБА_17 і ОСОБА_22 на тому ж таксі. ОСОБА_14 сказав водію, щоб ще раз заїхали до потерпілого. Під`їхали, він залишався у машині. ОСОБА_17 вийшов, не було деякий час. ОСОБА_22 вийшов покликати, потім вони повернулися вдвох. У ОСОБА_17 у руках була сорочка і телефон-жабка. Обвинувачений сказав, що ОСОБА_20 йому обіцяв подарувати цю сорочку, а телефон взяв подзвонити знайомим ОСОБА_11 . Сорочку ОСОБА_17 викинув у Бердичеві.

Як показав свідок ОСОБА_23 , він працює таксистом. Наскільки пам`ятає взимку 2014 року до нього підійшов обвинувачений зі знайомими, замовили поїздку на Катеринівку. Поїхали близько 14 години. Там заїжджали у декілька хат, купували горілку, обвинувачений з друзями вживали спиртне, на вигляд не були у нетверезому стані. Потім виявилося, що обвинувачений пограбував останню хату. Він, коли виходили обвинувачений з друзями, сидів у машині, чекав клієнтів. Коли були на останній адресі, він і один з товаришів обвинуваченого сиділи у машині, а обвинувачений з іншим вийшли і пішли до хати. Він чув сильний стукіт, звук ніби як били по деревині. Обвинуваченого з другом не було з півгодини. По дорозі назад він чув їхні розмови по телефону, обвинувачений з другом представлялися отцем ОСОБА_24 і просили фінансову допомогу у жінок, мотивуючи проблемами. Крім телефону після останньої адреси у обвинуваченого з`явилися й інші речі - одежа, але яка саме вже не пам`ятає. По закінченню замовлення і повернення на пров. Тихий з ним не розрахувалися (150 грн.), навпаки з погрозою сказали, що хай і не очікує і йде собі поздорову. Це йому сказав знайомий обвинуваченого, з яким він колись працював на переобладнанні мікроавтобусів, на прізвисько « ОСОБА_22 ».

Свідок ОСОБА_25 пояснила суду, що вона є листоношею, носить у с. Катеринівку пенсію. Тоді, як завжди, принесла пенсію ОСОБА_7 , приносила разом зі свідком. Отримує пенсію потерпіла, ніби, 15 числа. У той же день ввечері, вже коли лягла, їй подзвонили з незнайомого номера. Підняла слухавку, запитали, чи знає вона ОСОБА_26 . Голос був незнайомий, вона сказала, що не знає. Потім подумала, що це може мова про брата чоловіка і тому передзвонила. Їй сказали, що отець ОСОБА_20 ( ОСОБА_10 ) попав у аварію і треба чи гроші, чи що. Вона спитала, хто телефонує, назвалися, ніби ОСОБА_27 , сказали, що служить при отцеві. Вона сказала, що у ОСОБА_11 є баба, сестра, хай вони і помагають, і на цьому все скінчилося. Потім у ОСОБА_16 вона чула, що людям надзвонюють, розповідають історії. Після подій вона бачила потерпілого, той розповідав, що позабирали якісь речі, документи.

Допитана за клопотанням захисту свідок ОСОБА_28 , бібліотекар с. Катеринівка, показала, що потерпілих може охарактеризувати наступним чином: потерпілу ОСОБА_7 - жінка як жінка, могла інколи випити, ОСОБА_20 - нормальна людини, колись працював батюшкою, інколи може бути запойним. По справі пам`ятає, що в середині січня вона була з поштаркою, принесли бабі пенсію, ОСОБА_11 не було, баба отримала пенсію, розписалася. На купюри вона не звертала уваги, у кінці були дрібні по 5, по 2 гривні. Після цього вони з поштаркою пішли. У баби гроші для погашення боргу по магазину не брали. Через кілька днів вона чула, що ОСОБА_29 приїжджав на машині, забрав у баби гроші.

З показань свідка ОСОБА_30 вбачається, що дату не пам`ятає, це було холодно, о 22.30 вона мала закривати кафе і до неї подзвонили з номера батюшки ОСОБА_11 і сказали, що той ніби у міліції і якщо вона хоче, щоб у нього не було проблем, то хай приготує 1000 грн. Вона відповіла, що у неї є знайомі у розшуку, подзвонить тим і ті дадуть не 1000, а 5000 грн. На ранок, близько 07.30 вона бачила ОСОБА_31 , він був тверезим, вона висловила потерпілому претензії, що він дає номера, той сказав, що його пограбували і дзвонили по всім знайомим. Вона йому повірила.

Допитаний за клопотанням захисту свідок ОСОБА_32 показав, що 15 січня близько 14-15 години він пішов у магазин. Пенсії у його матері ще не було. Коли прийшов, потерпілий ОСОБА_33 розраховувався з продавцем. Були купюри по 5 грн., декілька купюр по 100 грн., всього 300-400 грн. Він запитав, чи мати отримала пенсію, потерпілий відповів ствердно. На другий день вже покійна сусідка прибігла і розповіла, що приїжджав ОСОБА_34 , скандалив, забрав гроші. Потерпіла ОСОБА_35 хороша роботяща людина, ОСОБА_10 же ОСОБА_36 як вип`є, може і сам розносити одежу. Що трапилося у потерпілих йому ОСОБА_33 або ОСОБА_34 не розповідали.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 також підтверджується:

*даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.01.14, з якого видно, що попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявила, що 15.01.14 приблизно о 19 год. 30 хв. по АДРЕСА_2 троє невідомих осіб шляхом пошкодження дверей до будинку, погрожуючи фізичним насильством, відкрито заволоділи її майном, завдавши матеріальної шкоди на суму 1200 грн. (т. 1, а.п. 9);

*даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20.01.14, з якого видно, що попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_6 , заявив, що 15.01.14 близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_3 , знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , відкрито викрав його мобільний телефон «Самсунг», а також вишиту сорочку та балоневу куртку (т. 1, а.п. 140);

*даними протоколу огляду місця події від 16.01.14 з фототаблицею до нього, в ході якого зафіксовано місце події за участі ОСОБА_7 оглянуто домоволодіння АДРЕСА_2 . В ході огляду зафіксовано місцезнаходження викраденого майна (під скатертиною на столі, на тому ж місці залишилася купюра у 2 гривні). Під час огляду з внутрішньої сторони дверей кімнати № 1 було виявлено відбиток пальця руки, який було вилучено за допомогою порошку "Рубін" та прозорої дактилоплівки розміром 71? 48 мм. На зовнішній стороні дверей кімнати № 2 було виявлено відбиток пальця руки, який було вилучено за допомогою порошку "Рубін" та прозорої дактилоплівки розміром 119?48 мм (т. 1, а.п. 10-20);

*даними протоколу огляду місця події від 17.01.14 з фототаблицею до нього, в ході якого за участі ОСОБА_7 ще раз оглянуто домоволодіння АДРЕСА_2 , детально зафіксовано сліди низу взуття на вхідних дверях до будинку, пошкодження запірних пристроїв (вирвана запірна металева скоба зсередини вхідних дверей), оглянуто тримач сім-картки з № НОМЕР_1 , належний потерпілому (т. 1, а.п. 84-94);

*даними протоколу огляду місця події від 17.01.14, при проведенні якого у Бердичівському МВ у свідка ОСОБА_37 вилучено мобільний телефон потерпілого SAMSUNG C270, який свідок взяв у ОСОБА_3 15.01.14 (т. 1, а.п. 95-96);

*даними довідки ТОВ «Транзит», згідно з якою станом на 15.01.14 вартість (б/в) чоловічої рубашки (вишиванки) становила 425 грн. 00 коп. (т. 1, а.п. 76);

*даними довідок ФОП ОСОБА_38 , відповідно до яких станом на 15.01.14 вартість речей становила: чоловічого піджака - 300 грн., чоловічої спортивної куртки - 200 грн. (т. 1, а.п. 78, 79);

*даними висновку судової товарознавчої експертизи № 52/14-25 від 28.01.14, згідно з яким ринкова вартість з урахуванням ознак зносу та включенням до вартості ПДВ в розмірі 20% наданого на дослідження бувшого у експлуатації неповнокомплектного (без мережевого зарядного пристрою) мобільного телефону торговельної марки SAMSUNG моделі SGH-C270 Red black, імеі згідно маркувальних позначок НОМЕР_2 , країна виробник Південна Корея, станом на 16.01.14 могла складати 150 грн. 00 коп. (т. 1, а.п. 151-161);

*даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18.01.14 з ілюстративною таблицею до нього, при проведенні якого свідок ОСОБА_39 на місцевості показав як і куди вони на автомобілі таксі разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_40 під`їхали до домоволодіння потерпілих, як ОСОБА_3 пішов до будинку і почав стукати по вікнах та у двері, після чого вибив їх ногою, як він зайшов за ОСОБА_3 у будинок, де у цей момент сиділа потерпіла, звідки він чув, як ОСОБА_3 кричав до потерпілої з запитанням, де гроші, документи, де у подальшому вже у Бердичеві ОСОБА_3 викинув сорочку-вишиванку. Дані протоколу про час, місце, спосіб скоєння злочину відповідають обставинам обвинувачення, показанням потерпілої, свідків, даним протоколу огляду місця події від 16.01.14 та іншим дослідженим доказам (т. 1, а.п. 105-114);

*даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18.01.14 з ілюстративною таблицею до нього, при проведенні якого потерпіла ОСОБА_7 показала у своєму будинку, де вона сиділа, коли почали стукати у вікна і двері, у які вікна стукали, які двері, попередньо зачинені нею на клямку, вибили і до будинку зайшов ОСОБА_3 та ще один незнайомий їй хлопець, звідки та як саме викрадав її гроші ОСОБА_3 - зі столу під скатертиною, в яку кімнату ще заходив ОСОБА_3 . Дані протоколу про час, місце, спосіб скоєння злочину повністю відповідають обставинам обвинувачення, показанням потерпілої, даним протоколу огляду місця події від 16.01.14 та іншим дослідженим доказам (т. 1, а.п. 115-119);

*даними протоколу слідчого експерименту від 18.01.14 з фототаблицею до нього, при проведенні якого свідок ОСОБА_6 показав на території свого домоволодіння та у своєму будинку, де він був на території, коли ОСОБА_3 та ще двоє невідомих стукали і вікна, як ОСОБА_3 ногою вибивав двері до будинку, де була вибита клямка дверей, де знаходилися гроші матері (на столі), звідки було викрадено його піджак, сороку (з шафи у його кімнаті), телефон (зі столу у його кімнаті). Дані протоколу про час, місце, спосіб скоєння злочину повністю відповідають обставинам обвинувачення, показанням потерпілої, даним протоколу огляду місця події від 16.01.14 та іншим дослідженим доказам (т. 1, а.п. 120-126);

*даними висновку судової дактилоскопічної експертизи № 20 від 08.02.14, згідно з яким сліди папілярного узору пальців руки розмірами 18х10 мм на відрізку стрічки СТ №1 розмірами 71х48 мм та на відрізку стрічки СТ №2 розмірами 119х48 мм, вилучені під час огляду місця події 16.01.14 у будинку АДРЕСА_2 , придатні для ідентифікації особи та залишені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1, а.п. 168-177).

Суд не покладає в основу вироку та визнає неналежними доказами дані протоколу пред`явлення речей для впізнання від 20.01.14 за участі потерпілого ОСОБА_6 (т. 1, а.п. 144), оскільки у протоколі так і не було зазначено, чи впізнав потерпілий щось серед пред`явлених йому речей, а отже жодних даних про обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, протокол не містять.

Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст. 84 КПК України), які були заявлені та надані сторонами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України. Про дослідження будь-яких інших джерел доказування, у тому числі допит інших свідків, від яких сторони відмовилися, сторони не зазначали, клопотань про долучення, дослідження або перевірку таких доказів до суду не надходило, сторони висловили свою думку про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

При цьому судом для забезпечення дотримання вимог статей 22, 42, 43 КПК України (щодо можливості ознайомлення з матеріалами обвинувачення, оцінки доказів), статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Право на справедливий суд), судом до матеріалів провадження під час підготовчого судового засідання долучено й інші документи, матеріали, які надано прокурором, в тому числі й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти наведених вище доказів на підтвердження фактів та обставин, що підлягають доказуванню.

Оцінивши ж наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах висунутого обвинувачення, доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття, часткове добровільне відшкодування збитку, що підтверджується заявою потерпілого.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений на час подій вважався раніше не судимим, на даний час є засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України, проживав з матір`ю, яка має інвалідність 2 групи, за місцем проживання характеризувався позитивно.

З урахуванням наведеного, зокрема суспільної небезпеки злочинних дій вчинених щодо жінки похилого віку, у її помешканні, беручи до уваги особу обвинуваченого, який на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за скоєння тяжкого корисливого злочину, враховуючи санкцію статті, суд призначає покарання з санкції статті у виді позбавлення волі. Враховуючи запропоновану учасниками міру покарання, беручи до уваги, що ОСОБА_3 вину визнав, кається у вчиненому, добровільно відшкодовував збитки і потерпілий ОСОБА_6 не мав претензій до нього, суд вважає за можливе визначити ОСОБА_3 остаточне покарання на мінімальний строк покарання з санкції закону про кримінальну відповідальність. Обговоривши питання можливості застосування положень ст. 69 КК України та призначення покарання із застосуванням цих положень нижче від нижчої межі, суд не вбачає підстав для такого застосування. Так, обвинувачений має лише дві пом`якшуючих покарання обставини, при тому, що одна з них з`явилася безпосередньо перед закінченням судового розгляду, що з врахуванням ступеню суспільної небезпеки скоєного злочину, скоєного щодо жінки похилого віку, у її будинку, не дозволяє застосовувати положення ст. 69 КК України. Всі пом`якшуючі ж покарання обставини, позитивні характеристики враховані судом при визначенні судом мінімального строку покарання. Остаточне покарання суд визначає з врахуванням покарання, призначеного за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21.01.22. На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.

Провадження у справі за цивільними позовами потерпілих (померлих матері і сина ОСОБА_10 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно до ст. 255 ЦПК України підлягає закриттю.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи наявність у обвинуваченого статусу засудженого до позбавлення волі за попереднім вироком, відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, призначених за цим вироком та вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 січня 2022 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбування призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_3 обраховувати з 27 липня 2022 року, зарахувавши таким чином покарання, повністю відбуте за попереднім вироком.

Провадження у справі за позовними заявами потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - закрити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: мобільний телефон SAMSUNG C270, який було залишено на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - повернути законному володільцю ОСОБА_6 (його спадкоємцям за наявності).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 342 грн. 30 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта при проведенні Житомирським НДЕКЦ МВС України судової дактилоскопічної експертизи (отримувач: ГУК у Жит. обл./ ТГ м. Житомир/24060300; банк отримувача: Казначейство України; ; рахунок UA4489 9998 0313 0101 1500 0006 797; код класифікації доходів: 24060300).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 490 грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні Житомирським відділенням КНДІСЕ судової товарознавчої експертизи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.

Зарахувати ОСОБА_3 до строку покарання час затримання з 16 січня 2014 року до 18 січня 2014 року у відповідності день тримання під вартою двом дням позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. Для особи, яка утримується під вартою (перебуває у місцях позбавлення волі), строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1