УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000403 від 01.06.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000403 від 01.06.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000403 від 01.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.05.2023 року в період часу з 14:00 до 22:00 ОСОБА_4 разом з невстановленими особами, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , незаконно позбавили волі ОСОБА_5 та вимагали у останнього виплатити грошові кошти в сумі 692 000 грн. неіснуючого боргу, погрожуючи при цьому фізичною та психологічною розправою.

18.08.2023 року старшим слідчим СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.07.2023 року проведено обшук автомобіля марки «CHEVROLET VOLT», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено: блокнот бежевого кольору з чорновими записами; картку банку «Приватбанк» НОМЕР_2 .

18.08.2023 року вищезазначене майно постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, які самостійно та в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для встановлення істини по даному кримінальному провадженню.

З метою забезпечення збереження речових доказів, здобуття доказів у кримінальному провадженні, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про день та час судового засідання, не з`явився, причини неявки суду не відомі. Разом з тим, прокурор ОСОБА_9 , який входить до групи прокурорів у кримінальному провадженні, до початку в судового розгляду звернувся до суду з клопотанням про здійснення судового розгляду у його відсутність.

Власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився. Старшим слідчим в ОВС СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 надано рапорт про те, що нею було повідомлено власника вилученого майна про судовий розгляд клопотання про арешт майна.

При цьому, неприбуття вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, надані на його обґрунтування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СУ ГУ НП в Київській області під процесуальним керівництвом прокурорів Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000403 від 01.06.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

18.08.2023 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.07.2023 року, проведено обшук автомобіля марки «CHEVROLET VOLT», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено: блокнот бежевого кольору з чорновими записами; картку банку «Приватбанк» НОМЕР_2 .

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 від 18.08.2023 року вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вказане майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речових доказів, з метою забезпечення їх збереження, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках прокуратури при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000403 від 01.06.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 18.08.2023 року в ході проведення обшуку автомобіля марки «CHEVROLET VOLT», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: блокнот бежевого кольору з чорновими записами; картку банку «Приватбанк» НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя