Справа № 755/7869/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2023 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 06.01.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

законного представника

потерпілого ОСОБА_11 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

06 січня 2021 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебувала у приміщенні кухні за адресою свого проживання, а саме по АДРЕСА_1 .

У подальшому, ОСОБА_6 , з невідомого слідству мотиву, відчинила навстіж вікно у приміщенні кухні, в квартирі, що розташована на восьмому поверсі вищевказаного житлового будинку, після чого почала викидати через вікно особисті речі та речі мешканців вказаної квартири. В цей час, у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, спрямований на спричинення смерті своїй малолітній дитині ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство малолітньої дитини ОСОБА_13 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, у вигляді настання смерті останнього, ОСОБА_6 , взяла на руки малолітню дитину, після чого, підійшовши до відчиненого вікна, перехилила тіло малолітньої дитини ОСОБА_13 через підвіконня та випустила його з рук.

В результаті дій ОСОБА_6 , малолітня дитина ОСОБА_13 впав на земельну ділянку, вкриту ґрунтом, що розміщена під вікнами вищевказаного житлового будинку з висоти восьмого поверху, та отримав тілесні ушкодження. У свою чергу ОСОБА_6 , виконавши усі дії, спрямовані на позбавлення життя малолітньої дитини ОСОБА_13 , свій умисел до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, оскільки дитині було надано медичну допомогу.

З отриманими ушкодженнями малолітнього ОСОБА_13 було госпіталізовано до відділення реанімації НДСЛ «ОХМАТДИТ», де останній з 06.01.2021 року по 18.01.2021 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні ургентної хірургії з діагнозом: «Політравма. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Закрита травма грудної клітки. Забій легень. Ненапружений двобічний пневматоракс, пневмомедіастінум. Незначна правобічна емфізема м`яких тканин грудної клітки. Перелом правої ключиці без зміщення уламків. Перелом 1-го ребра зліва. Підокісний перелом лонної кістки зліва».

Згідно висновку експерта № 042-165-2021 від 11.02.2021-10.03.2021 року, при зверненні за медичною допомогою 06.01.2021 року у ОСОБА_13 були виявлені такі тілесні ушкодження:

-закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку;

-закрита травма грудної клітки та тазу у вигляді численних ділянок забою легень з явищами ненапруженого пневмотораксу, з переважною локалізацією по медіастинальній поверхні, переломів дорзо-латеральних відділів вісі лівої ключиці (ближче до акроміального кінця) та 1-го ребра ліворуч без зміщення уламків, підокісного перелому лівої донної кістки, емфіземи м`яких тканин підлопаткової області справа, численних гематом та саден по тілу.

Вищевказана закрита травма грудної клітки та тазу супроводжувалась розвитком травматичного шоку тяжкого ступеню, з падінням артеріального тиску до 100/60 мм.рт.ст., з частотою пульсу 140/хв. (індекс Алговера (шоковий індекс) становить 1,4).

Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони травматичною дією тупого(их) предмета(ів), могли утворитись в термін та за вищевказаних обставин, тобто 06.01.2021 року.

Таким чином, між подіями 06.01.2021 року, та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_13 є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

За ступенем тяжкості, враховуючи вищезазначене, закрита травма грудної клітки та тазу відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно п. 2.1.3 й, о «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України.

Затверджені методичні рекомендації Міністерства охорони здоров`я України - «Про трактування та експертну оцінку клінічного діагнозу струс і забій головного мозку», «Протоколи надання медичної допомоги неврологічним хворим стаціонарних закладів охорони здоров`я України», якими закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, визначається як найлегша клінічна форма, при якій, регрес об`єктивної неврологічної симптоматики спостерігається у строк до 21 доби.

За ступенем тяжкості, враховуючи вищезазначене, закрита черепно- мозкова травма у вигляді струсу головного мозку відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), згідно п. п. 2.3.3. та 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 з приводу пред`явленого обвинувачення за ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України на стадії визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, зазначила, що вину не визнає, та показала суду, що 06.01.2021 року вона готувалась до свята, повинен був прийти її цивільний чоловік, якому вона напередодні, 05.01.2021 року, періодично телефонувала і він обіцяв, що обов`язково ввечері прийде. Коли вона йому телефонувала, їй здалося, що він знаходиться не на робочому місці, через що, між ними виник конфлікт, оскільки він не повернувся додому. В подальшому вона ще раз зателефонувала чоловіку, він повідомив, що приїде вранці, після чого вона пішла відпочивати. Вранці, 06.01.2021 року, коли вона прокинулася, відразу зателефонувала чоловіку, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, розмовляв з нею у грубій формі, зокрема, повідомив, що він не збирається повертатися додому, через що між ними виникла сварка, в ході якої вона сказала чоловіку, що викине всі його речі, та виставить його за двері, однак, він не повірив їй, та почав насміхатися над нею, в цей час вона відчувала себе дуже погано, нервувала, в неї сталася істерика, на що чоловік відповів, що вона завжди себе так відчуває, після чого поклав слухавку, в подальшому вона неодноразово телефонувала чоловіку, та просила, щоб він їхав додому. Після цього вона почала хаотично викидати речі через вікно квартири, які саме речі вона викидала, вона не звертала уваги. В момент, коли вона викидала речі, її трирічний син ОСОБА_14 , був поруч з нею та бачив, що відбувається, в подальшому вона на певний час відійшла, в цей час, син, який є гіперактивною дитиною, поліз на підвіконня. Коли вона помітила, що біля неї немає дитини, вона повернулась до кімнати, та побачила сина на підвіконні, після чого намагалася вхопити його двома руками, та намагалася втримати деякий час, приблизно тримала дитину хвилин п`ять, однак, він вислизнув та випав з вікна, в цей момент в неї стався приступ, вона кричала, та хотіла вистрибнути з вікна у слід за дитиною, проте, люди, які зайшли до її квартири зупинили її. Крім того, зазначила, що дійсно повідомила працівників поліції про те, що саме вона викинула дитину з вікна, оскільки перебувала у шоковому стані. Зокрема, пояснила, що вона завжди дуже добре ставилась до своїх дітей, на обліку в органах опіки та піклування вони не перебували, дуже шкодує, що не додивилася за дитиною.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх недопустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченої щодо не визнання своєї провини у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, її вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами, а також показаннями свідків, які попереджались про кримінальну відповідальність.

Будучи допитаною у судовому засідання законний представник потерпілого ОСОБА_13 - ОСОБА_11 показала, що вона є опікуном свого племінника ОСОБА_15 , з серпня 2022 року вони проживають за кордоном, зокрема, зазначила, що дитина перебуває у задовільному стані, психологічно розвинута. Крім того пояснила, що їй відомо у вчиненні якого кримінального правопорушення обвинувачується її сестра ОСОБА_16 , вважає, що це був нещасний випадок, дитина випала з вікна сама, вина сестри полягає лише в тому, що вона не додивилася, зокрема, ОСОБА_17 є хорошою матір`ю, завжди справлялася зі своїми обов`язками, діти були нагодовані та доглянуті.

Допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_18 показав, що подія, яка відбулася 06.01.2021 року, сталась в будинку, який знаходиться навпроти будинку, в якому він проживає на 6 поверсі. В той день, він перебував біля вікна, фотографував документи, вікно було відчинено, в цей час, він звернув увагу, що з 8 поверху будинку навпроти з вікна вилітають побутові речі, та продукти харчування. Біля під`їзду цього будинку був припаркований автомобіль, коли на землю падали речі, водій автомобіля почав голосно кричати, після чого все затихло, він продовжив займатися своїми справами, однак, побачив, як з того самого вікна, жінка почала викидати горщики з квітами, після чого вона зникла, на протязі хвилин 10 нічого не відбувалось, та він далі продовжив фотографувати документи, та раптом побачив як з вікна летить спиною до низу дитина, після чого він зателефонував до поліції та швидкої медичної допомоги, вибіг на вулицю, де біля під`їзду на газоні лежачу дитину у нижній білизні. В подальшому, до будинку під`їхав екіпаж поліції та швидка медична допомога, в цей час на 8 поверсі будинку він побачив силует жінки, яка намагалася вистрибнути з вікна, однак, її зупинили працівники поліції, які на той час перебували у квартирі. Коли жінку вивели з під`їзду, вона називала різні чоловічі імена, по її поведінці було видно, що вона перебуває не в адекватному стані. Хлопчика забрала швидка, а жінку повезли до відділу поліції.

Допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_19 показала, що дана подія відбулась перед Різдвом. Вона вийшла покурити, її квартира знаходиться в сусідньому будинку на 3 поверсі, оскільки вікно було відчинене, вона спочатку чула крики жінки на 8 поверсі, яка була одягнута в спортивну світлу футболку та мала чорне волосся, потім з вікна почали вилітати речі, це все відбувалось хвилин 5-7. Після цього, вона побачили з вікна простягнуту руку із дитиною. Моменту падіння дитини вона не бачила, оскільки одразу побігла викликати поліцію та швидку, потім вона побачила, що з вікна намагається вистрибнути жінка. В подальшому її чоловік пішов на місце пригоди, та коли прийшов додому, сказав, що дитина жива.

Допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_20 , показала, що вона проживає в під?їзді будинку, в якому 06.01.2021 року стався нещасний випадок. Коли вона перебувала в квартирі, почула з вулиці звук розбитого скла, та через вікно побачила, як повз нього летять вазони з квітами, речі, а потім впала дитина, після чого вона відразу викликала працівників поліції. Як саме дитина випала з вікна вона не бачила, оскільки з будинку не виходила та не була свідком події.

Допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_21 , який є працівником УПП у м. Києві, показав, що 06.01.2021 року, він разом з двома співробітниками ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , перебували на денному чергуванні, отримали виклик про те, що з вікна викинули дитину. Коли вони приїхали на місце події, він побачив на землі лежачу дитину, довкола якої були розкидані різні речі, та поруч багато людей. На 8 поверсі цього будинку перебувала жінка, яка намагалась також вистрибнути з вікна. Він разом з напарником піднялися на 8 поверх, двері квартири були зачинені, вони попросили відкрити двері, проте, жінка, яку вони бачили у вікні відповіла, що ключів немає, просила її випустити з квартири. Коли вони відчинили двері, з квартири на загальний поверх вибігла жінка у збудженому стані, намагалась його обіймати і говорила, що любить його. Вони зайшли до квартири, в якій, крім жінки нікого не було, скрізь були розкидані речі. В подальшому вони затримали жінку, на місце події приїхали інші екіпажі. Після цього вони супроводжували дитину до лікарні.

Також, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо у ракурсі із отриманими висновками, тобто докладними описами проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, які суд дослідив у порядку § 3 Глави 28 Розділу IV КПК України, в їх системному зв`язку, судовим слідством встановлено, що обставини регламентовані ст. 91 вказаного Кодексу, є дійсними та доведеними у повній мірі.

Дані, регламентовані ст. 91 КПК України, встановлені також і з урахуванням висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, відображеного у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №521/11693/16-к, а саме: судом встановлено, що обставини, визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як-то:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000055 (том 1 а.п. 219);

- рапорт інспектора чергової частини ОСОБА_24 від 06.01.2021 року, згідно якого 06.01.2021 року службою 102 отримано повідомлення та зареєстровано заяву ЄО№1108 від 06.01.2021 року про те, що 06.01.2021 року о 14:28 за адресою: АДРЕСА_2 , з балкону 8 поверху викинули дитину. В ході відпрацювання даних повідомлень встановлено, що прибувши за вказаною адресою було виявлено дитину, хлопчика ОСОБА_13 (вік приблизно 3 роки, мати інформацію не надала), котрого мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , викинула з вікна 8 поверху вказаного будинку. В квартирі АДРЕСА_3 було затримано матір хлопчика, яка була в неадекватному стані. На місце події прибула БШМД-1111 (ОСОБА_44), яка в терміновому порядку госпіталізувала дитину в «Охмадит» з попереднім діагнозом ЗТГК. На місце викликано СОГ для подальшого розбору та супроводжено карету швидкої до лікарні (том 1 а.п. 225-228);

- протокол огляду місця події від 06.01.2021 року та ілюстративна таблиця до протоколу, згідно якого об`єктом огляду є 9-ти поверховий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , приблизно 3 під?їзд, позаду будинку під вікном на траві, на відкритій ділянці приблизно 15 м2 виявлено наступні речі, які лежать на різній дистанції один від одного хаотично, а саме: подушка бежевого кольору, клавіатура від комп?ютера, дитячий комбінізон чорного кольору, дитячий гольф в біло-чорну полоску, пакет чорний з одягом, різдвяні прикраси на ялинку, миска для купання дітей помаранчевого кольору, картонна коробка, дитяча машинка для їзди верхом блакитного кольору з зеленими вставками та помаранчевими колесами, дитяча машинка «Джип», пакет із малюнком тюльпанів, босоніжок чорного кольору, пакет «Еко-маркет», халат бордового кольору, штанці дитячі, шорти дитячі, кросівки дитячі червоного кольору, червона сумка «Ашан», дитяча кофта сірого кольору з рожевими манжетами, полотенце в смужку синьо-біло-рожево-помаранчеву, куртка дитяча зимова сіро-синьо-бірюзового кольору з овчинного хутра, джинси темно-сині, реглан з капюшоном коричневого кольору. Зі слів свідків події дані речі викидувала жінка з 8-го поверху даного будинку, при цьому щось кричала (том 1 а.п. 229-232);

- протокол огляду місця події від 06.01.2021 року та ілюстративна таблиця до протоколу, згідно якого об`єктом огляду є 9-ти поверховий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , навпроти вікон з першого поверху праворуч від першого під?їзду на відкритій ділянці місцевості розміром приблизно 20 м2, грунтового та асфальтного покриття виявлено розкидані речі в хаотично порядку на різній відстані, а саме: біля середнього вікна на асфальті впритул будинку лежить дубльонка бордового кольору, поруч на відстані 1 м на палці висить куртка чорного кольору з капюшоном, жіноча, внутрішня підстьожка сірого кольору, біля якої на землі лежить мобільний телефон «Л-джи» білого кольору у вимкненому стані із чорною рамкою, на якому маються ушкодження на задній кришці та на корпусі, при вмиканні мобільного телефону наявні пошкодження на екрані самого телефону, що свідчить про нефункціональність дисплею самого телефону, було здійснено відкривання задньої кришки даного мобільного телефону, де зазначені ІМЕІ: НОМЕР_1 , модель «Л-джи» Е612, даний телефон вилучено у спец пакет №SUD2095210 та скріплено підписами понятих; також поблизу на землі лежить гаманець чорного кольору в розкритому стані, на якому ззовні наявні ушкодження, всередині якого міститься дозвіл на зброю № НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_25 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , на пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями «Форт 12Р 9 мм НОМЕР_16» дійсний до 19 січня 2009 року. Також містяться талони на проїзд, клубна картка «Диво Пиво» № НОМЕР_3 , даний гаманець вилучено до спец пакету №SUD2095214 з підписами понятих, поблизу виявлених речей виявлено червоний горщик дитячий, біля горщика на відстані 3м лежить чорна куртка, далі на різній дистанції валяються їжа, кастрюля, ложки, тарілки, горщики для квітів, палка ковбаси, взуття жіноче, чай упаковка, хліб, консерви, пластикові судочки (том 1 а.п. 233-236);

- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 06.01.2021 року, згідно якої гаманець чорного кольору, (посвідчення) дозвіл на зброю № НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_25 на пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями «Форт 12Р 9 мм НОМЕР_16» дійсний до 19 січня 2009 року та мобільний телефон білого кольору марки «Л-джи» НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_1 , визнано речовими доказами та передано на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві (том 1 а.п.237-238);

- протокол обшуку від 06.01.2021 року та ілюстративна таблиця до протоколу, згідно якого в ході проведення обшуку кв. АДРЕСА_6 , було виявлено та вилучено: з кухні даної квартири вилучено мобільний телефон марки «НТС», ІМЕІ: НОМЕР_5 , який запаковано до експертного пакету №SUD2092386; зв?язка ключів, які запаковані до екпертного пакету ЕХР0177555; 1 змив на ватний диск з ручки кухонного вікна, запакований до паперового конверту; 1 слід папілярного узору зі скла вікна на кухні, який запакований до паперового конверту; в кімнаті №1 було вилучено ключ, який запаковано до експертного пакету ЕХР0177556; з кімнати №3 було вилучено наступні документи: запит до ЖЕК Дніпровського району м.Києва на 1 арк.; довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1 арк.; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_6 на 1 арк.; витяг з Державного реєстру актів цивільних станів щодо ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1 арк.; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_25 на 1 арк.; свідоцтво НОМЕР_17 ОСОБА_6 на 1 арк.; додаток до диплому № НОМЕР_6 ОСОБА_6 на 1 арк.; додаток до свідоцтва № НОМЕР_7 ОСОБА_6 на 1 арк.; дилпом НОМЕР_8 ОСОБА_6 на 1 арк.; атестат НОМЕР_9 ОСОБА_6 на 1 арк.; додаток до атестату НОМЕР_18 ОСОБА_6 на 1 арк.; амбулаторна карта №5542 на ім?я ОСОБА_6 ; довідка про місцепроживання ОСОБА_6 , на 1 арк.; диплом НОМЕР_10 ОСОБА_6 на 1 арк.; диплом НОМЕР_11 ОСОБА_6 на 1 арк.; свідоцтво про народження ОСОБА_13 на 1 арк.; трудова книжка на ім?я ОСОБА_6 ; трудова книжка на ім?я ОСОБА_25 . Вищеперераховані документи запаковано до експертного пакету №SUD2092385 (том 1 а.с.244-253);

- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 07.01.2021 року, згідно якої DVD-R диск, на якому міститься відеозапис проведення обшуку у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження (том 2 а.п.7);

- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 06.01.2021 року, згідно якої мобільний телефон марки «НТС», ІМЕІ: НОМЕР_5 , який запаковано до експертного пакету №SUD2092386; зв?язка ключів, які запаковані до екпертного пакету ЕХР0177555; 1 змив на ватний диск з ручки кухонного вікна, запакований до паперового конверту; 1 слід папілярного узору зі скла вікна на кухні, який запакований до паперового конверту; в кімнаті № 1 ключ, який запаковано до експертного пакету ЕХР0177556; з кімнати №3 запит до ЖЕК Дніпровського району м.Києва на 1 арк.; довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1 арк.; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_6 на 1 арк.; витяг з Державного реєстру актів цивільних станів щодо ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1 арк.; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_25 на 1 арк.; свідоцтво НОМЕР_17 ОСОБА_6 на 1 арк.; додаток до диплому № НОМЕР_6 ОСОБА_6 на 1 арк.; додаток до свідоцтва № НОМЕР_7 ОСОБА_6 на 1 арк.; дилпом НОМЕР_8 ОСОБА_6 на 1 арк.; атестат НОМЕР_9 ОСОБА_6 на 1 арк.; додаток до атестату НОМЕР_18 ОСОБА_6 на 1 арк.; амбулаторна карта №5542 на ім?я ОСОБА_6 ; довідка про місцепроживання ОСОБА_6 , на 1 арк.; диплом НОМЕР_10 ОСОБА_6 на 1 арк.; диплом НОМЕР_11 ОСОБА_6 на 1 арк.; свідоцтво про народження ОСОБА_13 на 1 арк.; трудова книжка на ім?я ОСОБА_6 ; трудова книжка на ім?я ОСОБА_25 , визнано речовими доказами та передано на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві (том 2 а.п. 8);

- довідка від 06.01.2021 року видана черговим адміністратором НДСЛ «Охматдит» ОСОБА_26 про те, що 06.01.2021 року о 15-10 годині до травмпункту НДСЛ «Охматдит» доставлено пацієнта ОСОБА_13 , 2017 р.н., з діагнозом: політравма. Дитина госпіталізована в відділення реанімації для подальшого лікування та обстеження (том 2 а.п. 18);

- відповідь генерального директора Жовніра Володимира НДСЛ «Охматдит» від 16.01.2021 року, згідно якої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на стаціонарному лікуванні у відділенні ургентної хірургії НДСЛ «Охматдит» МОЗ України з 06.01.2021 року, діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Закрита травма грудної клітки. Забій легень. Ненапружений двобічний пневматоракс, пневмомедіастінум. Перелом 1-го ребра ліворуч без зміщення уламків. Перелом лівої лонної кістки без зміщення уламків (том 2 а. п. 19);

- лист заступника начальника УПП у м. Києва ОСОБА_27 від 18.01.2021 року, згідно якого на подію, яка мала місце 06.01.2021 за адресою: АДРЕСА_2, (ЄО Дніпровського УП №1103 від 06.01.2021 року) виїзджали екіпажі патрульної поліції: «Рубін-402» у складі інспектора роти № 2 батальйону № 4 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) лейтенанта поліції ОСОБА_28 (НОМЕР_19), поліцейського роти №3 батальйону №3 полку №2 (з обслуговування лівого берега) капрала поліції ОСОБА_29 ( НОМЕР_12 ) та поліцейського роти №3 батальйону №4 полку №2 (з обслуговування лівого берега) рядового поліції ОСОБА_21 (НОМЕР_20); «Рубін-408» у складі інспектора роти № 2 батальйону № 4 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) лейтенанта поліції ОСОБА_30 (0001286), інспектора роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_31 (НОМЕР_21) (том 2 а.п. 21-22);

- протокол перегляду відеозапису від 20.01.2021 року, а саме відеозапису з нагрудних відеокамер екіпажу патрульної поліції на які зафіксовано подію, яка мала місце 06.01.2021 за адресою: АДРЕСА_2 (том 2 а.п. 23-29);

- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 20.01.2021 року, згідно якої DVD-R диск із записами відеофрагментів з нагрудних камер співробітників патрульної поліції від 06.01.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження (том 2 а.п. 30);

- лист т.в.о. начальника управління інформаційно-аналітичної підтримки УПП у м. Києві ОСОБА_32 від 12.01.2021 року, згідно якого надано аудіозаписи звернень заявників на спецлінію «102» Головного управління 06.01.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 (том 2 а.п. 32-33);

- протокол огляду предметів від 15.01.2021 року, згідно якого об?єктом огляду є СD-R диск з аудіозаписами звернень заявників на спецлінію «102» Головного управління 06.01.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 (том 2 а.п. 34-41);

- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.01.2021 року, згідно якої СD-R диск з аудіозаписами звернень заявників на спецлінію «102» Головного управління 06.01.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження (том 2 а.п. 42);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.02.2021 року та додаток до протоколу, згідно якого відповідно до вимог ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва отримано тимчасовий доступ та вилучено копію наявної у НДСЛ «Охматдит» інформації в електронному вигляді, що записана на електронний носій СD-R диск (том 2 а.п. 53-54);

- висновок експерта № 042-165-2021 від 10.03.2021 року, згідно якого дані наданої медичної документації свідчать про те, що на момент огляду персоналом швидкої медичної допомоги 06.01.2021 року о 14-41 годині у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце такі ушкодження: ЗЧМТ у вигляді струсу головного мозку; ЗТГК та тазу у вигляді численних ділянок забою легень з явищами ненапруженого пневматораксу, з переважною локалізацією по медіастинальній поверхні, перелом дорзо-латеральних відділів вісі лівої ключиці ближче до акроміального кінця) та 1-го ребра ліворуч без зміщення уламків, підокісного перелому лівої донної кістки, емфіземи м`яких тканин підлопаткової області справа, численних гематом та саден по тілу. Вищевказана закрита травма грудної клітки та тазу супроводжувалась розвитком травматичного шоку тяжкого ступеню, з падінням артеріального тиску до 100/60 мм.рт.ст., з частотою пульсу 140/хв. (індекс Алговера (шоковий індекс) становить 1,4). Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони травматичною дією тупого(их) предмета(ів), могли утворитись в термін та за вищевказаних обставин, тобто 06.01.2021 року. Таким чином, між подіями 06.01.2021 року та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_13 є прямий причинно-наслідковий зв`язок. За ступенем тяжкості, враховуючи вищезазначене, закрита травма грудної клітки та тазу відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно п. 2.1.3 й, о «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України. Затверджені методичні рекомендації Міністерства охорони здоров`я України - «Про трактування та експертну оцінку клінічного діагнозу струс і забій головного мозку», «Протоколи надання медичної допомоги неврологічним хворим стаціонарних закладів охорони здоров`я України», якими закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, визначається як найлегша клінічна форма, при якій, регрес об`єктивної неврологічної симптоматики спостерігається у строк до 21 доби. За ступенем тяжкості, враховуючи вищезазначене, закрита черепно- мозкова травма у вигляді струсу головного мозку відносить до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), згідно п. п. 2.3.3. та 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (том 2 а.п. 59-67);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.01.2021 року, складений старшим слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_33 у приміщенні Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві про те, що 06.01.2021 року о 14 годині 40 хвилин було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України (том 2 а.п.68-72);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 21.01.2021 року та додаток до протоколу, згідно якого відповідно до вимог ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва отримано тимчасовий доступ та вилучено медичну карту стаціонарного хворого № 71 на ім?я ОСОБА_6 , що прошита та пронумерована на 27 арк. (том 2 а п. 84-85);

- відповідь на запит КНП «Центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» від 13.01.2021 року, відповідно до якого згідно з реєстрацією викликів базою даних автоматизованої інформаційно-диспетчерської системи (АІДС) "Швидка медична допомога" 06 січня 2021 року було зареєстровано два та здійснено два виїзди бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги до дитини ОСОБА_13 , 3 років, за адресою: АДРЕСА_2 . Виклики: о 14 год. 31 хв. виклик № 873 надійшов від перехожого (дані про себе не повідомив) з номеру телефону - НОМЕР_13 . Склад бригади ЕМД №12ф: фельдшер ОСОБА_34 ; фельдшер ОСОБА_35 ; о 14 год. 32 хв. виклик № 875 надійшов від перехожого (дані про себе не повідомив) з номеру телефону - НОМЕР_14 . Склад бригади ЕМД №11: лікар ОСОБА_36 ; фельдшер ОСОБА_37 (том 2 а.п. 87-89);

- карта виїзду швидкої медичної допомоги № 873А ОСОБА_13 , згідно якої зі слів матері після сварки з чоловіком вона викинула дитину з вікна 8 поверху, зі слів оточуючих дитина впала на землю, свідомість не втратив (том 2 а п. 90);

- карта виїзду швидкої медичної допомоги №875А ОСОБА_13 , згідно якої зі слів матері після сварки з чоловіком вона викинула дитину з вікна 8 поверху, дитина впала на газон, свідомість не втратив (том 2 а.п. 91);

- висновок судово-психіатричного експерта № 21 від 14.01.2021 року, згідно якого ОСОБА_6 у зв?язку з відомостями з її медичної документації та матеріалів справи про наявність у неї в період часу, що цікавить слідство, психічних і поведінкових порушень, потребує проведення їй стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи в КМЦСПЕ (том 2 а.п. 96-98);

- висновок судово-психіатричного експерта № 48 від 06.04.2021 року, згідно якого: 1) у період правопорушення в скоєнні якого ОСОБА_6 підозрюється (06.01.2021р.), вона не знаходилась в стані психозу, недоумства, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, не виявляла ознак психічного захворювання, а виявляла ознаки Епісиндрому в анамнезі. За своїм психічним станом у період правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_6 підозрюється (06.01.2021р.), вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. Згідно з наданою для експертизи медичною документацією, ОСОБА_38 описується у ОСОБА_6 з листопада 2013 р.

2) За своїм психічним станом у період правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_6 підозрюється (06.01.2021р.), вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

3) За своїм психічним станом у період правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_6 підозрюється (06.01.2021р.), вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Питання щодо «осудності» ОСОБА_6 у період правопорушення, в скоєнні якого вона підозрюється, не відноситься до компетенції судової психолого-психіатричної експертизи.

4) У період правопорушення ОСОБА_6 не знаходилася в стані афекту, в т.ч., фізіологічного, про що свідчить характер правопорушення.

5) У теперішній час у ОСОБА_6 не виявлено ознак психічного захворювання, а виявлено ознаки Епісиндрому в анамнезі. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_6 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно з наданою для експертизи медичною документацією, ОСОБА_38 описується у ОСОБА_6 з листопада 2013 р.

6) У ОСОБА_6 визначається невисокий в межах норми рівень функціонування інтелектуально-мнестичної діяльності (на фоні ситуаційно зниженого настрою); пасивність, інтравертованість, реакції замикання, емоційна стриманість, ситуаційна лабільність, невисокий вольовий радикал, фіксованість на ситуації, яка сталася.

7, 8) Визначення істотності впливу на поведінку психічних особливостей (з відповідними процесуальними наслідками щодо здатності усвідомлено керувати своїми діями) проводиться судово-психіатричними експертами на підставі встановленого ними психічного розладу підекспертної особи.

9) У теперішній час у ОСОБА_6 не виявлено ознак хронічного алкоголізму та наркоманії.

10) У теперішній час ОСОБА_6 не потребує проведення протиалкогольного та протинаркоманічного лікування.

11) У теперішній час у ОСОБА_6 не виявлено ознак хронічного алкоголізму та наркоманії (том 2 а.п. 126-135).

Крім того, судом досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_6 (том 2 а.п. 73-80, 111-118) та досліджено в порядку ст.359 КПК України в судовому засіданні відеозаписи.

В ході судового розгляду суд безпосередньо, всебічно та повно дослідив зазначені вище докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, і встановив правильність збору стороною обвинувачення та закріплення кожного з них.

Крім того, жодної із передбачених законом обставин для визнання вказаних доказів недопустимими судом не констатовано та в ході кримінального провадження не встановлено, як і порушень фундаментальних прав і свобод обвинуваченої ОСОБА_6 , гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, при проведенні досудового розслідування та збиранні і оформленні доказів стороною обвинувачення.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, що встановлено ст. 22 КПК України.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні ст. ст. 85-86 КПК України.

З метою реалізації передбачених законом прав учасниками судового провадження, судом було задоволено клопотання сторони захисту про допит свідків з метою встановлення додаткових даних, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_6 та стан її здоров?я.

Так, допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_39 показала, що є матір?ю обвинуваченої ОСОБА_6 . Перший приступ епілепсії у доньки відбувся 13 років тому, після того, як вона потрапила в ДТП, спочатку вони про це не знали, однак, пізніше вона звернулась до невропатолога, який виписав їй ліки. Спочатку в неї були лише головні болі, потім почались приступи, які останнім часом почастішали. Під час приступів донька була збуджена, нікого перед собою не бачила, з рота йшла піна, після чого, вона ставала нерухомою та засинала. Разом з батьком потерпілого ОСОБА_13 , вона проживає близько 7 років, її донька його кохала, однак, він до неї ставився байдуже. Часто в них були сварки, під час яких донька його виганяла, однак, потім вони мирились і він повертався в сім`ю. До своїх дітей, донька завжди ставилась добре, вони були одягнуті та нагодовані. 06.01.2021 року, крім доньки та її молодшого сина, вдома нікого не було. Донька їй повідомила, що ОСОБА_40 , її цивільний чоловік, має незабаром приїхати, після чого вона зібралася та поїхала до чоловіка, в подальшому вона декілька разів телефонувала доньці, під час розмови вона почула, що донька плаче. Зокрема, зазначила, що на даний час її онук ОСОБА_14 проживає разом зі старшою донькою, яка є його офіційним опікуном.

Допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_41 показав, що обвинувачену знає з 11 років, вона потрапила у дорожньо-транспортну пригоду, після якої, у неї почались приступи епілепсії, в момент приступу, вона кричить, після чого відключається від навколишнього світу. Зокрема, пояснив, що до дітей вона завжди добре ставилася, щодо її відносин з співмешканцем ОСОБА_25 повідомив, що вона його дуже кохала, однак, він не мав до неї жодних почуттів, сім?ю не забезпечував, часто провокував в неї нервові зриви та приступи.

Допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_42 показала, що товаришує з обвинуваченою ОСОБА_6 з 1 класу, характеризує її позитивно як неконфліктну людину. Діти завжди були доглянуті, вдома був порядок. Проживала разом з цивільним чоловіком, якого дуже кохає, однак, в них були складні відносини, часто мала нервові зриви через це. Також їй відомо, що ОСОБА_6 хвора на епілепсію, декілька разів бачила її приступи, деякий час вона дивиться в нікуди, потім падає і з рота тече піна, після чого вона заспокоюється і не розуміє, що з нею трапилось. Агресії під час приступів вона не проявляє. Коли вона дізналась про подію, яка сталась, була шокована.

В судовому засіданні судом забезпечено дотримання вимог ст. ст. 22, 23, 26 КПК України щодо змагальності сторін, диспозитивності, оскільки досліджені усі докази, надані сторонами.

Суд критично оцінює показання обвинуваченої ОСОБА_6 та твердження сторони захисту, зокрема, щодо того, що обвинувачена не вчиняла інкримінованого їй кримінального правопорушення, крім того, її дії не містять прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, обвинувачення висунуте на припущеннях, оскільки вони суперечать доказам, дослідженим в ході судового розгляду, повністю спростовуються вищезазначеними показаннями свідків сторони обвинувачення і розцінює їх як такі, що дані з метою уникнення кримінальної відповідальності і є обраним обвинуваченою способом захисту, а версію, висунуту обвинуваченою на свій захист, суд вважає неспроможною, яка не відповідає встановленим безпосередньо судом обставинам справи.

Стосовно висунутого обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, колегія суддів керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 КК України та положень пунктів 4, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

При цьому, якщо винна особа відмовилась від убивства потерпілого вже після вчинення дій, які вважала за необхідне виконати для доведення злочину до кінця, але його не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, діяння належить кваліфікувати відповідно до ч. 2 ст. 15 КК України як закінчений замах на умисне вбивство, яке може бути вчинено лише з прямим умислом.

Верховний Суд України у своїх рішеннях (№ 5-32кс12 від 31.01.2012 року, № 5-26кс13 від 04.07.2013 року, № 5-46кс13 від 14.11.2013 року, № 5-10кс14 від 26.06.2014 року, № 5-32кс14 від 11.12.2014 року, № 5-24к15 від 18.06.2015 року) неодноразово висловлював правову позицію про те, що замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату.

Наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони були включені в ціль його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.

Також злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідки, які фактично було заподіяні.

Вищевказані висновки знаходить своє відображення і у постановах Верховного Суду (провадження № 51-320км17 від 09.10.2018 року; № 51-6292км19 від 13.02.2020 року).

Суд вважає, що послідовність дій обвинуваченої, обставини вчинення нею злочину, спосіб вчинення, послідуюча бездіяльність, спосіб, характер, поведінку та дії обвинуваченої ОСОБА_6 після вчинення усіх дій, спрямованих на позбавлення життя малолітньої дитини ОСОБА_13 , байдужість обвинуваченої щодо надання допомоги малолітньому потерпілому, свідчить про наявність умислу на позбавлення життя малолітнього потерпілого ОСОБА_13 , про те, що ОСОБА_6 , усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом, визначеним ч. 2 ст. 24 КК України.

Крім того, враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , наявний в матеріалах кримінального провадження висновок судової психолого-психіатричної експертизи, її поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_6 є осудною, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними згідно ч. 1 ст. 19 КК України.

В той же час показання свідків обвинувачення суд вважає послідовними, оскільки, допитані у судовому засіданні, вони давали чіткі та логічні покази, які узгоджуються між собою, деталізуючи їх, тому вони повністю відповідають фактичним обставинам справи та дослідженим доказам. Суд розцінює їх як достовірні, приймає як доказ вини обвинуваченої і вважає, що вони в сукупності з іншими дослідженими судом доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку по справі.

Таким чином, на думку колегії суддів, обставин, регламентованих ст. 87 КПК України, в ході судового розгляду встановлено не було.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 та наявність в її діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Кваліфікуючи дії обвинуваченої, суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 05.04.2018 у справі №658/1658/16-к.

Зокрема, суд враховує, що кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , колегія суддів вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати також як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку, обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України як закінчений замах на умисне вбивство малолітньої дитини.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Водночас, суд враховує, що у справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 колегія суддів враховує відповідно до ст. ст. 65-67 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості цього злочину, суд повинен виходити із усіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали, тощо.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи (сина), з якою винна перебуває у сімейних або близьких відносинах.

Щодо обтяжуючої покарання обставини, зазначеної в обвинувальному акті стороною обвинувачення, а саме вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.4 ст.67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Як вбачається з формулювання обвинувачення, визначеного судом доведеним, дії ОСОБА_6 кваліфіковано як закінчений замах на умисне вбивство малолітньої дитини за ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 КК України, що є кваліфікуючої ознакою вказаного кримінального правопорушення.

За таких підстав, суд не знаходить підстав для визнання обтяжуючою обставиною - вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_6 на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, стан здоров`я обвинуваченої, спосіб життя - незаміжня, на даний момент офіційно не працевлаштована, суспільно корисною працею не займається, ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме класифікацію за ст. 12 КК України, яка визначається не тільки положеннями ст. 12 КК України, виходячи з формального критерію та виду і розміру покарання, а і фактичними обставинами, при яких було вчинено злочини, суспільна небезпечність злочину, який передбачений розділом ІI Особливої частини КК України «Кримінальні правопорушення проти життя та здоров?я особи», обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення обвинуваченої до вчиненого, як в момент вчинення злочину, так і під час судового розгляду, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченої ОСОБА_43 , колегія суддів не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані, оскільки поведінка обвинуваченої, за наведених вище обставин, свідчить про чітко виражену антисоціальну спрямованість, зневажливе ставлення до закону та загальноприйнятих норм моралі, та суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі, є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю злочину, оскільки відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченій у вигляді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст. ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про її особу, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_6 термін її попереднього ув`язнення - з 06.01.2021 року.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 1796 гривень 90 копійок за проведення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000055 (висновок експерта № 042-165-2021 від 10.03.2021 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_6 визнати винуватою за ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити їй покарання у вигляді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту її фактичного затримання - з 06.01.2021 року, зарахувавши попереднє ув`язнення в строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1796 (одна тисяча сімсот дев?яносто шість) гривень 90 копійок.

Речові докази: гаманець чорного кольору, (посвідчення) дозвіл на зброю № НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_25 на пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями «Форт 12Р 9 мм НОМЕР_16» , дійсний до 19 січня 2009 року та мобільний телефон білого кольору марки «Л-джи» НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_1 , які передано на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - повернути власнику, мобільний телефон марки «НТС», ІМЕІ: НОМЕР_5 , який запаковано до експертного пакету №SUD2092386, зв?язка ключів, які запаковані до екпертного пакету ЕХР0177555, ключ, який запаковано до експертного пакету ЕХР0177556, запит до ЖЕК Дніпровського району м. Києва на 1 арк., довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1 арк., довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_6 на 1 арк., витяг з Державного реєстру актів цивільних станів щодо ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1 арк., довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_25 на 1 арк., свідоцтво № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк., додаток до диплому № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк., додаток до свідоцтва № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк., диплом № НОМЕР_15 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк., атестат НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк., додаток до атестату № НОМЕР_22 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк., амбулаторна карта № 5542 на ім?я ОСОБА_6 , довідка про місце проживання ОСОБА_6 на 1 арк., диплом НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк., диплом НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк., свідоцтво про народження ОСОБА_13 на 1 арк., трудова книжка на ім?я ОСОБА_6 , трудова книжка на ім?я ОСОБА_25 , які передано на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - повернути власникам, 1 змив на ватний диск з ручки кухонного вікна, запакований до паперового конверту, 1 слід папілярного узору зі скла вікна на кухні, який запакований до паперового конверту, які передано на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві- знищити; DVD-R диск із записами відеофрагментів з нагрудних камер співробітників патрульної поліції від 06.01.2021 року за адресою: АДРЕСА_2, СD-R диск з аудіозаписами звернень заявників на спецлінію «102» Головного управління 06.01.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , які приєднано до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3