Номер провадження:1-кс/521/2318/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 скаржника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області,-

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області при кваліфікації кримінального правопорушення та не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, за заявою ОСОБА_5 , вхідний номер №741-К від 01.06.2023 р. згідно ухвали Малиновського районного суду від 09.06.2023 року. Скарга обґрунтована тим, що 01.06.2023 року скаржник звернувся із заявою до Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області щодо реєстрації кримінального правопорушення за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України відносно посадових осіб Одеської початкової школи №64 ОМР, а саме директора ОСОБА_6 та класного керівника ОСОБА_7 . Оскільки уповноважені посадові особи не внесли до ЄРДР його заяву, зареєстровану №741-К від 01.06.2023 р, він звернувся з відповідною скаргою до суду. Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_8 від 09 червня 2023 року, скаргу ОСОБА_5 - задоволено. Зобов`язано уповноважених посадових осіб відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області виконати вимоги ст.214 КПК України, а саме внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості викладені в заяві ОСОБА_5 ( ЄО під №714-К від 01.06.2023). Однак, згідно витягу з ЄРДР правова кваліфікація кримінального правопорушення: Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: (КК України 2001) ст.358 ч.3, 15.06.2023 до чергової частини відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшла ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_8 (справа №521/14452/23, номер провадження 1-кс/521/2037/23) щодо внесення відомостей до ЄРДР за ч. 3 ст. 358 КК України за скаргою громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про можливе службове підроблення документів, вчинене посадовими особами Одеської початкової школи № 64 ОМР. Скаржник звертає увагу, що короткий зміст обставин, не відповідає заяві та ухвали суду, та порушує положення, про Єдиний реєстр досудового розслідування, порядок його формування та ведення, а саме порядок внесення відомостей до Реєстру, оскільки не внесено відомості відносно посадових осіб Одеської початкової школи № 64 Одеської міської ради, директора ОСОБА_6 та класного керівника ОСОБА_7 , за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України, як прописано у заяві ОСОБА_5 (ЄО під №741-К від 01.06.2023 року, та ухвали суду.

Відомості не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР), згідно вищезазначеного положення, та ухвали суду, анкетні дані посадових осіб Одеської початкової школи № 64 Одеської міської ради, директора ОСОБА_6 та класного керівника ОСОБА_7 , не прописано у витягу, кваліфікація ч.3 ст.358 КК України, обрана навмисно, що би позбавити малолітніх дітей, прав регламентованих ст.56 КПК України, та в подальшому стягнення у судовому порядку, витрат, на приватних репетиторів для двох дітей, оплачувати кошти репетиторам за весь 2022-2023 навчальний рік, та моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 просить слідчого суддю прийняти наступне рушення: « 1)Визнати бездіяльність уповноважених посадових осіб, відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, при виконанні ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від .09.06.2023 року по справі № 521/14452/23 провадження 1-кс/52/2037/23 у частині порушення положення, про Єдиний реєстр досудового розслідування, порядок його формування га ведення, а саме порядок внесення відомостей до Реєстру, не внесено відомості відносно посадових осіб Одеської початкової ніколи № 64 Одеської міської ради, директора ОСОБА_6 та класного керівника ОСОБА_7 , за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України, як прописано у заяві ОСОБА_5 (ЄО під ІМ9741-К від 01.06.2023 року); 2)Зобов`язати уповноважених посадових осіб відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області виконати вимоги ст. 214 КПК України, а саме внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно відомостей викладених в заяві ОСОБА_5 (ЄО під №741-К від 01.06.2023 року, внести відомості до ЄРДР відносно посадових осіб Одеської початкової школи № 64 Одеської міської ради, директора ОСОБА_6 та класного керівника ОСОБА_7 , за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України як прописано у заяві ОСОБА_5 (ЄО під ІМ9741-К від 01.06.2023 року).

Скаржник ОСОБА_5 в судовому засіданні доводи викладені у скарзі підтримав та просив її задовольнити. Додатково ОСОБА_5 пояснив, що вважає що слідчим та прокурором допущено бездіяльність, оскільки не повному обсязі виконано ухвалу слідчого судді від 09.06.2023 року, окрім цього в ЄРДР не вказано прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб Одеської початкової школи № 64 Одеської міської ради, та не вірно вказано правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке було вчинено цими посадовими особами. Неправильна кваліфікація позбавляє його права бути визнаним потерпілим у кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечувала, вказуючи, що ухвала слідчого судді ОСОБА_8 від 09.06.2023 (справа №521/14452/23, номер провадження 1-кс/521/2037/23) виконана. Відомості викладені у заяві ОСОБА_5 зареєстрованої .( ЄО під №714-К від 01.06.2023), внесено до ЄРДР, іншої заяви ОСОБА_5 до відділення поліції не подавав. Щодо оспорювання ОСОБА_5 кваліфікації кримінального правопорушення, відомості щодо якого внесено до ЄРДР, то ці питання не відносяться до компетенції слідчого. Прокурор звернула увагу суду, що за результатами вивчення заяви ОСОБА_5 до відділу поліції, була зроблена передня кваліфікація кримінального правопорушення, яка після проведеної перевірки може бути змінена. Прокурор також зазначила, що слідчим суддею ОСОБА_8 скарга ОСОБА_5 задоволена частково. У мотивувальній частині ухвали слідчого судді зазначено, що вимоги ОСОБА_5 про зобов`язання орган досудового розслідування внести відповідні рішення про кримінальне правопорушення до ЄРДР з визначеною заявником кваліфікацією за ч.2 ст.364 КК України, не підлягає задоволенню, так як рішення про попередню кваліфікацію дій особи, приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Слідчий підтримав доводи прокурора.

Дослідивши зміст скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За загальними вимогами, які згідно КПК пред`являються до форми та змісту скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування, скаржник має подати письмову скаргу певної форми і змісту, у вступній частині якої необхідно зазначити назву суду, якому адресується скарга, повні анкетні дані скаржника, номер засобу зв`язку чи електронну адресу, адресу місця проживання, назву рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, що оскаржується. У мотивувальній частині скаржник має викласти зміст рішення, дії чи бездіяльності, що оскаржується, з посиланням на докази, якими обґрунтовується скарга, та із зазначенням норми закону, що регулює відповідні відносини. У резолютивній частині скаржник повинен сформулювати вимогу щодо скасування рішення слідчого або прокурора, зобов`язання припинити дію або вчинити певну дію. Скарга повинна містити підпис особи, яка її подає, та дату подання.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні -це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження. Таке адекватне співвідношення приводить до принципу пропорційності.

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 26 КПК України реалізація принципу диспозитивності полягає у тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесенні на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. З КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. З ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування тапродовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Частиною 2 статті 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, згідно із правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, передбачений ч. 1 ст.303 КПК України, є вичерпним.

Так, зі скарги ОСОБА_5 , убачається, що він просить: зобов`язати слідчого ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області виконати ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_8 від 09.06.2023 року по справі № 521/14452/23, провадження 1-кс/521/2037/23, яка ну думку скаржника виконана не вірно, тобто слідчим неправомірно зазначена кваліфікація скоєного на думку ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, окрім цього заявник вважає неправильним, те що у витягу з ЄРДР не зазначені прізвища, ім`я та по батькові посадових осіб, які вчинили кримінальне правопорушення.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч. 1 ст.303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, виконання яких чітко регламентовано кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст.220 КПК України, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, встановлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під ас досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься мотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Вищезазначена норма регламентує порядок розгляду клопотань учасників процесу про виконання будь-яких процесуальних дій, тобто заходів, що здійснюються слідчим з метою виконання завдань кримінального провадження.

Повертаючи до обставин справи, суд констатує, що фактично, підставою для звернення із скаргою є бездіяльність слідчого, яка полягає у не належному виконанні ухвали слідчого судді що набрала законної сили.

У свою чергу, суд вважає, що бездіяльність слідчого, на яку посилається ОСОБА_5 у скарзі, не може бути оскаржена в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, оскільки, відповідно до цієї норми може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а не у строки, встановлені судовим рішенням.

Таким чином, оскарження бездіяльності слідчого щодо неналежного невиконання ухвали слідчого судді виходить за межі судового контролю у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді.

У той же час, скарга не містить відомостей, які б свідчили про невиконання слідчим певних процесуальних дій у встановлений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, зокрема недотримання вимог ст. 220 КПК України.

Як визначено ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.

За наведених вище обставин, скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області,слід повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 303 - 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, прокурора Малиновської окружної прокуратури - відмовити.

Копію цієї ухвали, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала скаргу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя : ОСОБА_1