КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2779/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 758/2170/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Май Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Май» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року, -

за участю:

представника - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 13.03.2023 року задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на транспортні засоби, які належать ТОВ «Компанія Май Україна» та ТОВ «Компанія Май», , а саме:

ТОВ «Компанія Май», :

Автомобіль SKODA FABIA, № куз. НОМЕР_34, днз НОМЕР_1 ;

Автомобіль SKODA FABIA, № куз. НОМЕР_2 , днз НОМЕР_3 ;

Автомобіль SKODA ОСТАVIA TOUR, № куз. НОМЕР_4 днз НОМЕР_5 ;

Автомобіль SKODA OCTAVIA, № куз. НОМЕР_6 , днз НОМЕР_7 ;

Автомобіль ГАЗ 3302, № куз. НОМЕР_8 , днз НОМЕР_9 ;

ПР САНТЕЙ, № шасі НОМЕР_10 , днз НОМЕР_11 ;

Автомобіль ВАЗ 21065 № куз. НОМЕР_12 днз НОМЕР_13 ;

ТОВ «Компанія Май Україна», :

Автомобіль FIAT DUCATO, № куз. НОМЕР_14 , днз НОМЕР_15 ;

Автомобіль HYUNDAI 130, № куз. НОМЕР_16 , днз НОМЕР_17 ;

Автомобіль HYUNDAI 1301396, № куз. НОМЕР_18 , днз НОМЕР_19 ;

Автомобіль HYUNDAI 130, № куз. НОМЕР_20 , днз НОМЕР_21 ;

Автомобіль HYUNDAI ACCENT, № куз. НОМЕР_22 , днз НОМЕР_23 ;

Автомобіль SKODA RAPID, № Куз. НОМЕР_24 , днз НОМЕР_25 ;

Автомобіль HYUNDAI 130, № куз. НОМЕР_26 , днз НОМЕР_27 ;

Автомобіль HYUNDAI ACCENT, № куз. НОМЕР_28 , днз НОМЕР_29 , із встановленням заборони їх відчуження та використання.

Не погоджуючись з постановленим рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «Компанія Май Україна» та ТОВ «Компанія Май» - адвокат ОСОБА_6 подав окремо апеляційні скарги в інтересах зазначених товариств.

В поданій апеляційній скарзі представник ТОВ «Компанія Май Україна» ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 13.03.2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортні засоби належні ТОВ «Компанія Май Україна», перелік наводиться.

В поданій апеляційній скарзі представник ТОВ «Компанія Май» ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 13.03.2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортні засоби належні ТОВ «Компанія Май», перелік наводиться.

Копію оскаржуваної ухвали як зазначає представник було отримано 14.04.2023 року.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг представник зазначає, що до клопотання не надано доказів того, що зазначені автомобілі є предметом будь - якого кримінального правопорушення, так само як і речовими доказами у розумінні ст. 98 КПК України.

Також, жодних належних доказів, які б підтверджували фіктивність підприємств органом досудового розслідування до клопотання не було надано.

Апелянт зазначає, що порушено пропорційність втручання у мирне володіння майном, оскільки заборона користування автомобілями фактично призведе до зупинення господарської діяльності ТОВ «Компанія Май» та ТОВ «Компанія Май Україна» та призведе до неможливості сплати податків та виплати заробітної плати працівникам.

ТОВ «Компанія Май» та ТОВ «Компанія Май Україна» не мають жодного відношення ОСОБА_8 , відомості про дане кримінальне провадження внесено до ЄРДР ще 27.06.2022 року, з цього часу товариствами жодних дій щодо відчуження, знищення чи приховування майна вчинено не було.

В судове засідання прокурор не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Разом з тим, з метою недопущення затягування судового розгляду, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав свої апеляційні скарги та просив їх задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається із наданих матеріалів судового провадження, що Подільським управлінням поліції Головного слідчого управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000234 від 27.06.2022 року ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110-2 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що на території України здійснює фінансово-господарську діяльність група компаній «Май», які фактично підконтрольні громадянину рф ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Куйбишеве Шишацького району Полтавської області). Встановлено, що ОСОБА_8 є засновником та генеральним директором групи компаній «Май» (ЗАО «Компанія «Май», ОГРН 559, юридична адреса: м. Москва, пров. Ухтомський, 4, ООО «Май-Фудс», ОГРН 579, юридична адреса: рф, Московська область, м. Фрязіно, вул. Озерна, 1а), які є провідними виробниками чаю та кави на території рф. Крім того, на території України ОСОБА_8 створив низку комерційних структур, які здійснюють реалізацію продукції під торгівельними марками, які перебувають у власності підконтрольних останньому комерційних структур («Майский», «Лисма», «Curtis», «Richard» та «Coffesso»), а саме:

- ТОВ «Компанія Май», , юридична адреса: м. Київ, вул. Замковецька, 5, директор ОСОБА_9 , засновники ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ;

- ТОВ «Віп-транс», , юридична адреса: Київська область, м. Обухів, вул. Трипільська, 46, директор ОСОБА_9 , засновники ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ;

- ТОВ «Компанія Май Україна», , юридична адреса: Київська область, м. Обухів, вул. Трипільська, 46, директор ОСОБА_9 , засновники ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Згідно отриманої інформації, фактичний власник групи компаній Май ОСОБА_8 підтримує сталі зв`язки з політичним керівництвом рф, входив до складу депутатського корпусу державної думи рф від політичної партії «Единая Россия», очолював оргкомітет парламентського об`єднання «Деловая Россия». У зв`язку з сталою підтримкою політичного керівництва рф розглядалось питання щодо застосування санкцій щодо ОСОБА_8 та його дружини ОСОБА_10 . З метою уникнення запровадження санкційних обмежень щодо себе, близьких осіб та афілійованих комерційних структур у 2018 році придбав собі та дружині ОСОБА_10 так звані «Золоті паспорти» Республіки Мальти, отримання яких передбачає їх фактичне придбання за зобов`язання у здійсненні інвестицій в економіку Республіки на загальну суму близько 900 тис. Євро.

В теперішній час на виконання вказівок ОСОБА_8 керівник підконтрольних останньому комерційних структур ОСОБА_9 продовжує виробничу діяльність на території України, у тому числі постачання продукції до роздрібних торгівельних мереж та замовників з числа органів влади і управління. Крім того, у липні 2021 року ТОВ «Компанія Май Україна» здійснила постачання продукції до в/ч НОМЕР_30 (ІНФОРМАЦІЯ_3), яка входить до складу Центрального управління продовольчого забезпечення ЗС України за неконкурентною процедурою. Згідно умов торгів доставка предмета закупівлі передбачалась силами постачальника, внаслідок чого, представники ТОВ «Компанія Май Україна» мали змогу отримати відомості щодо місцезнаходження об`єктів ЗС України, на яких здійснюється зберігання продуктів харчування.

Крім того, істотна частина прибутків отриманих від фінансово-господарської діяльності підприємств з групи компаній «Май Україна» ймовірно скеровується фактичному власнику ОСОБА_8 , який знаходиться на території рф та сплачує податки, збори та інші загальнообов`язкові платежі до бюджету рф, з якого фінансуються, у тому числі видатки на оборонну та правоохоронні сфери.

Також, з метою уникнення положень санкційного законодавства та приховання відомостей щодо кінцевих бенефіціарів із числа громадян рф фактичний власник компаній ТОВ «Компанія Май», TOB «Bin Транс» та ТОВ «Компанія Май Україна» ОСОБА_8 ініціював перереєстрацію підконтрольних комерційних структур на раніше знайому останньому громадянку України ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка смт. Оржиця Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_31 ), яка через декілька місяців після входу до складу засновників, з метою приховання фактичних власників перереєструвала вказані підприємства на підконтрольну ОСОБА_8 комерційну структуру ТОВ «Кочарі Інтернейшнл» (Вірменія, реєстраційний номер 264.110.1264516, посадові особи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ). Згідно отриманих відомостей, розрахунок з фактичним власником вищевказаних підприємств ОСОБА_8 за придбання частки у статутному капіталі не проведено, що вказує на окремі ознаки фіктивності вищевказаного правочину. Крім того, доручення на представників, які вчиняли правочини від імені ОСОБА_8 щодо виходу зі складу засновників групи компаній «Май Україна» та введення до складу засновників ТОВ «Кочарі Інтернейшнл» видані нотаріусом, який здійснює діяльність у м. Єреван.

Встановлено, що з метою виведення з вітчизняного ринку торгівельних марок, які є інтелектуальною власністю групи компаній «Май» ОСОБА_8 ініціював створення нової комерційної структури ТОВ «Трипільське Сонце» (, юридична адреса: Київська область, м. Обухів, вул. Трипілська, 46, чинний керівник ОСОБА_14 (обіймає посаду директора з виробництва на ТОВ «Компанія Май Україна»), засновник ТОВ «Кочарі Інтернейшнл», одразу після реєстрації посаду керівника займала ОСОБА_9 , посаду головного бухгалтера обіймає ОСОБА_15 ), же здійснює реалізацію чаю під торгівельними марками «Трипільське сонце», «Sherlock Secrets» та «Tea Moments», що виготовляється на промислових потужностях та співробітниками групи компаній «Май Україна», за адресою Київська область, м. Обухів, вул. Трипілська, 46.

Крім того, отримано відомості, що після реєстрації ТОВ «Трипільське Сонце» підприємства, які входять до групи компаній «Май Україна» здійснюють фінансово-господарські операції з реалізації товарів та послуг новоствореній комерційній структурі, у тому числі надання у оренду нерухомості та інших основних фондів, що також вказує на афілійованість вищевказаних комерційних структур.

Таким чином, у діях ОСОБА_8 та інших службових осіб із числа керівників підприємств групи компаній «Май Україна» вбачаються окремі ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 110-2 КК України.

На виконання доручення прокурора, співробітниками ДЗНД СБ України зазначено, що ТОВ «Компанія Май», має у власності наступні транспортні засоби:

Автомобіль SKODA FABIA, № куз. НОМЕР_35, днз НОМЕР_1 ;

Автомобіль SKODA FABIA, № куз. НОМЕР_2 , днз НОМЕР_3 ;

Автомобіль SKODA OCTAVIA TOUR, № куз. НОМЕР_4 днз НОМЕР_5 ;

Автомобіль SKODA OCTAVIA, № куз. НОМЕР_6 , днз НОМЕР_32 ;

Автомобіль ГАЗ 3302, № куз. НОМЕР_8 , днз НОМЕР_9 ;

ПР САНТЕЙ, № шасі НОМЕР_10 , днз НОМЕР_11 ;

Автомобіль ВАЗ 21065 № куз. НОМЕР_12 днз НОМЕР_13 ;

ТОВ «Компанія Май Україна», має у власності наступні транспортні засоби:

Автомобіль FIAT DUCATO, № куз. НОМЕР_14 , днз НОМЕР_15 ;

Автомобіль HYUNDAI 130, № куз. НОМЕР_16 , днз НОМЕР_17 ;

Автомобіль HYUNDAI 1301396, № куз. НОМЕР_18 , днз НОМЕР_19 ;

Автомобіль HYUNDAI 130, № куз. НОМЕР_20 , днз НОМЕР_21 ;

Автомобіль HYUNDAI ACCENT, № куз. НОМЕР_22 , днз НОМЕР_23 ;

Автомобіль SKODA RAPID, № куз. НОМЕР_24 , днз НОМЕР_25

Автомобіль HYUNDAI 130, № куз. НОМЕР_26 , днз НОМЕР_27

Автомобіль HYUNDAI ACCENT, № куз. НОМЕР_28 , днз НОМЕР_29 .

Постановою прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва від 28.02.2023 вказані транспортні засоби визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000234 від 27.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110-2 КК України.

28.02.2023 року прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на вищевказані транспортні засоби, які належать ТОВ «Компанія Май Україна» та ТОВ «Компанія Май» , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеними транспортними засобами.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 13.03.2023 року клопотання прокурора задоволено.

Задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на те, що вказане клопотання містить правові підстави для арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на вищевказане майно, перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і приходить до висновку, що вказаних доводів цілком достатньо для підтвердження наявності підстав накладення арешту на майно.

Прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження висновку про відповідність майна ознакам речових доказів.

Як вбачається зі змісту клопотання, прокурор зазначив обставини вчинення кримінального правопорушення та надав достатню на його думку кількість доказів, що підтверджують необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Вищевказане майно в рамках досудового розслідування може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказана позиція сторони обвинувачення логічно узгоджується з фактичними обставинами кримінального провадження та попередньою кваліфікацією вчиненого кримінально-протиправного діяння.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали, надані до суду апеляційної інстанції, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено його відповідність ознакам ст. 98 КПК України. Вказане в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного посилання представника на те, що стороною обвинувачення не було доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки слідчим надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що транспортні засоби відповідають критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України. Вказане свідчить про правомірність висновку слідчого судді про необхідність накладення такого виду обтяження як арешт майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Метою накладення арешту у поданому клопотанні прокурор зазначив забезпечення збереження речових доказів.

Слід зазначити, що у даному провадженні арешт майна накладено з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, що по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

А тому доводи автора апеляційної скарги про відсутність правових підстав для арешту майна, не є переконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу представника, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційних скарг.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Май Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Май» - адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 13 березня 2023.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на транспорті засоби, які належать ТОВ «Компанія Май Україна» та ТОВ «Компанія Май», , а саме:

ТОВ «Компанія Май», :

Автомобіль SKODA FABIA, № куз. НОМЕР_33 , днз НОМЕР_1 ;

Автомобіль SKODA FABIA, № куз. НОМЕР_2 , днз НОМЕР_3 ;

Автомобіль SKODA ОСТАVIA TOUR, № куз. НОМЕР_4 днз НОМЕР_5 ;

Автомобіль SKODA OCTAVIA, № куз. НОМЕР_6 , днз НОМЕР_7 ;

Автомобіль ГАЗ 3302, № куз. НОМЕР_8 , днз НОМЕР_9 ;

ПР САНТЕЙ, № шасі НОМЕР_10 , днз НОМЕР_11 ;

Автомобіль ВАЗ 21065 № куз. НОМЕР_12 днз НОМЕР_13 ;

ТОВ «Компанія Май Україна», :

Автомобіль FIAT DUCATO, № куз. НОМЕР_14 , днз НОМЕР_15 ;

Автомобіль HYUNDAI 130, № куз. НОМЕР_16 , днз НОМЕР_17 ;

Автомобіль HYUNDAI 1301396, № куз. НОМЕР_18 , днз НОМЕР_19 ;

Автомобіль HYUNDAI 130, № куз. НОМЕР_20 , днз НОМЕР_21 ;

Автомобіль HYUNDAI ACCENT, № куз. НОМЕР_22 , днз НОМЕР_23 ;

Автомобіль SKODA RAPID, № Куз. НОМЕР_24 , днз НОМЕР_25 ;

Автомобіль HYUNDAI 130, № куз. НОМЕР_26 , днз НОМЕР_27 ;

Автомобіль HYUNDAI ACCENT, № куз. НОМЕР_28 , днз НОМЕР_29 , із встановленням заборони їх відчуження та використання, - залишити без змін, а апеляційні скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Май Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Май» - адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4