В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження №308/16112/21, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001560 від 13.10.2021 року про обвинувачення,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарічево, Перечинського району, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.06.2021 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік.

-15.07.2022 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки і 2 місяці , на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч.3 ст. 185 та ч.1 ст. 360 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення :

прокурора ОСОБА_4

сторона захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001560 від 13.10.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України.

В ході судового розгляду провадження прокурор змінив обвинувачення і надав до суду обвинувальний акт затверджений першим заступником керівника Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 09.03.2023 року в якому міститься формулювання зміненого обвинувачення у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001560 від 13.10.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч.3 ст. 185 та ч.1 ст. 360 КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

13.11.2021 о 05 год. 20 хв. ОСОБА_3 , діючи повторно та за попередньою змовою з невстановленою на даний час слідством особою, перебуваючи поблизу буд № 11 по вул. Галицького у м. Ужгород, достовірно знаючи, що в даному місці знаходяться телекомунікаційні колодязі, в середині яких прокладений телекомунікаційний кабель, який належить ПАТ «Укртелеком», умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи і збагачення за рахунок викраденого чужого майна, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу металевого люку, проник до телекомунікаційного колодязю, який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Галицького, 11, де зробив кінцевий зріз кабелю ОКЛБг-8 та ОКЛБг-18, після чого з відкритого колодязю намагався викрасти вказаний кабель, однак з причин, що не залежали від його волі, свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном не зміг довести до кінця, оскільки був помічений працівниками поліції.

Крім цього, 13.11.2021 о 05 год. 20 хв. ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з невстановленою на даний час слідством особою, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, реалізуючи свій умисел на пошкодження телекомунікаційної мережі, шляхом демонтажу металевого люка, проник до телекомунікаційного колодязю призначеного для прокладання, монтажу та експлуатаційного обслуговування кабелів телекомунікацій AT «Укртелеком», який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Галицька, 11, де за допомогою ножиць по металу зробив кінцевий зріз та пошкодив кабель ОКЛБг-8 та ОКЛБг-18 загальною довжиною 100 м, який належить ПАТ «Укртелеком», що призвело до припинення надання телекомунікаційних послуг широкосмугового доступу (Інтернет) міжнародного та міжміського значення 256 абонентів, 10 бізнес-абонентів та 111 абонентів міського значення.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в інше приміщення та в умисному пошкодженні телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг, ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечні діяння передбачені ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України та ч.1 ст. 360 КК України.

Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті та в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням не визнав. По суті фактичних обставин справи пояснив, що він йшов по дорозі на базар , біля нього проїжджали три автомобіля , в одному із автомобілей їхали працівники поліції, які побачивши його зупинились, вийшли з машини та його затримали і побили. Це було біля магазину по вул. М.Вовчка, що в м. Ужгороді. В кишенях у нього нічого було. Він йшов один.

Не зважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого в судовому засіданні, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, представник потерпілого ОСОБА_7 , який працює начальником дільниці Закарпатської філії АТ «Укрлетеком» та на час події працював інженером в судовому засіданні показав, що о 05 год. ранку поступило повідомлення від диспетчера, що не працює лінія між м. Ужгород та м. Львів. Він викликав інженера і вони поїхали виявити пошкодження. На пл. Поштова в м. Ужгород провели електричний замір кабеля на його цілісність і виявили обрив кабеля і по схемі встановили місце обриву, після чого сіли в автомобіль і поїхали у те місце. На протязі 2-х 3-х місяців , жовтень листопад у м. Ужгород були крадіжки кабелю зв`язку. Коли вони їхали він передзвонив на лінію 102 та повідомив, про орієнтовно можливе місце крадіжки. Вони підїхали на момент затримання осіб , яке було на повороті вулиць Галицького М. Вовчка в м. Ужгород. Було затримано одного чоловіка, інший чоловік - втік. Затриманий був поряд з колодязьом. Подія була 13 листопада 2021 року о 05 год. ранку . У документах була допущена технічна помилка, помилково зазначено 12.11.2021 року. До затриманого він не підходив. В інших колодязях був перерізаний кабель.

Як доказ вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень прокурор в судовому засіданні зазначає показання свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_8 , який суду надав показання про те, що працює поліцейським УПП в Закарпатській області, в один із днів патрулювання поступив виклик на службовий планшет. Вони приїхали на місце події , вийшли з автомобіля і почали роздивлятись . Його напарник почув шорох і сказав : Стояти поліція, побачили двох осіб: один із них вилазив з люка ( колодязя) , одна нога ще була в люку, а інша нога вилізла , він намагався втекти , втікав від них і вони його наздогнали, і затримали на відстані 7 м. від колодязя. Під час проведення поверхневого огляду у ОСОБА_3 було виявлено пилка, кусачки. Він був весь брудний, вони його затримали, а інший через паркан перескочив . Після затримання викликали слідчо оперативну групу.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_9 , який суду надав показання про те, що працює інспектором УПП в Закарпатській області , 13.11.2021 року під час несення служби вони отримали виклик на службовий планшет по вул. М. Вовчка. Через 2 хвилини вони вже були на місці події, так як перебували поряд. Вийшовши з автомобіля почув шорох, сказав : Стояти , поліція і побачив особу , яка вилазила із люку, а інший втік через паркан. Особа, яка вилізла із люку побіг в напрямку напарника, і був затриманий . Він був брудний, у болоті, на спіни у нього теж був бруд. При поверхневому огляді було виявлено у нього кусачки, пилка. Це був поверхневий огляд, у кишені було видно кусачки. Після затримання викликали слідчо оперативну групу.

Оцінюючи покази свідків , суд вважає їх логічними, такими, що узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, та враховує, що свідки попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а свідчення надані під присягою, а відтак аналізуючи зміст показань свідків в частині обставин, які вони сприймали особисто, суд визнає їх належними , оскільки вони підтверджують обставини , що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та обставини, які мають значення для кримінального провадження, та допустимими доказами вини обвинуваченого в пред`явленому йому обвинуваченні.

З аналізу показів свідків у їх сукупності та нерозривному взаємозв`язку із показаннями представника потерпілого, які є процесуальними джерелами доказів , у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджуються обставини висунутого обвинувачення .

Обставин, регламентованих ст. 87 КПК України щодо свідків в ході судового розгляду встановлено не було.

Даних передбачених ч.2 ст. 96 КПК України стороною захисту відносно допитаних під час судового розгляду свідків для доведення недостовірності їх показань надано не було.

Сторона обвинувачення та сторона захисту не заявляла клопотань про допит інших осіб в якості свідків у кримінальному провадженні.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

На підтвердження події вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України та ч.1 ст.360 КК України та винуватості ОСОБА_3 у їх вчиненні стороною обвинувачення надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні наступні докази :

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.11.2021 року відповідно до якого слідчим Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 було прийнято заяву від ОСОБА_7 про те, що невідомі особи 13.11.2021 року близько 05 год. 30 хв. намагались здійснити крадіжку кабелю.

- протокол огляду місця події від 13.11.2021 року із фотознімками , відповідно до якого слідчим Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 було оглянуто територію вул. Галицького у м. Ужгороді, на якій був розташований відкритий люк в середині якого були перерізані кабелі. Зазначено, що в подальшому гр. ОСОБА_3 добровільно видав предмет схожий на металічну пилку, плоскогубці, металеві кусачки.

- рапорт інспектора взводу №2 роти 1 бат. УПП в Закарпатській області відповідно до якого під час перевірки гр. ОСОБА_3 було виявлено можливе знаряддя злому, а саме кусачки.

- довідка про вартість викраденого, знищеного або зловмисно пошкодженого майна та перебування його на балансі від 12.11.2021 року відповідно до якої за результатами комісійного обстеження (Акт від 12.11.2021 № 001-1121-116/1) встановлено, що 12.11.2021в м. Ужгород на розі вулиць м. Вовчка Галицького Разіна здійснено зумисне пошкодження та викрадення волоконно-оптичних кабелів ОКЛБг-18/0 довжиною 150 и та ОКЛБг-8/0 довжиною 100м. пошкодження кабелю призвело до відсутності широкосмугового доступу (Інтернет) міжнародного та міжміського значення 256 абонентів, 10 бізнес-абонентів та 111 абонентів міського значення. Сукупна вартість викраденого майна на 12.11.2021 р. складає 3220,20 грн. з урахуванням ПДВ. Зазначена сукупна вартість є складовою прямої матеріальної шкоди завданої АТ «Укртелеком», та не включає матеріальної шкоди, завданої у зв`язку з вимушеним виконанням робіт з відновлення штатних технічно-експлуатаційних характеристик викрадених/знищених та/або пошкоджених технічних засобів телекомунікаційних мереж.

- акт встановлення факту викрадення, знищення або зловмисного пошкодження ЛКС № 001-1121-116/1 від 12.11.2021 р. відповідно до якого комісія в складі інженера ДТМ № 116/1 м. Ужгорода ОСОБА_7 , в присутності матеріально-відповідальної особи, складено даний акт про те, що в м. Ужгороді на розі вулиць М. Вовчка Галицького Разіна здійснено зумисне пошкодження та викрадення волоконно-оптичних кабелів ОКЛБг-18/0 довжиною 150 м та ОКЛБг-8/0 довжиною 100 м. Пошкодження кабелю призвело до відсутності широкосмугового доступу (Інтернет) міжнародного та міжміського значення 256 абонентів, 10 бізнес-абонентів та 1111 абонентів міського значення.

Аналізуючи вищезазначені письмові докази, досліджені в ході судового розгляду, суд визнає їх належними та допустимими доказами, складені відповідно до вимог КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87,99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, дослідженими доказами в їх сукупності підтверджуються , як дата, час, місце, так і спосіб вчинення кримінальних правопорушень, тобто обставини визначені ст.91 КПК України. При цьому , надані у ході судового розгляду показання свідків кореспондуються з даними відображеними у протоколі , письмових доказах та узгоджуються між собою цілком і повністю в повній мірі.

Отже, суд визнає здобуті по даній справі докази допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено.

Окрім того судом за участі сторін кримінального провадження було оглянуто речові докази по справі: Кусачки, пилка та плоскогубці .

Згідно з положеннями ст. 23 КПК суд досліджує докази безпосередньо, що є важливою гарантією права на справедливий суд.

Сторона захисту, посилається на те, що частина наявних в матеріалах кримінального провадження доказів є недопустимими доказами.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_11 про недопустимість доказу: довідка про вартість викраденого майна та акт встановлення факту викраденого майна, у зв`язку з тим, що невідомо якою слідчою дією їх отримано , жодного джерела походження цих двох документів у матеріалах справи нема, їх походження невідоме, що на думку захисту вказує на не недопустимість вказаних доказів, що свідчить про необгрунтованість і сумнівність висунутого обвинувачення ОСОБА_3 то суд зазначає наступне.

Вищезазначена довідка про вартість викраденого, знищеного або зловмисно пошкодженого майна та перебування його на балансі від 12.11.2021 року та акт встановлення факту викрадення, знищення або зловмисного пошкодження ЛКС № 001-1121-116/1 від 12.11.2021 р. надавала суду можливість встановити кількість метрів пошкодженого кабелю та роздрібну ціну пошкодженого майна без проведення відповідної експертизи. Вказані докази отримані у передбачений процесуальним законом спосіб та відповідають вимогам статей 84, 85, 86 КПК і підстави вважати їх неналежним та недопустимим відсутні.

Висновок суду про допустимість як доказу довідки про вартість пошкодженого майна не суперечить правовій позиції, викладеній у постанові Касаційного кримінального суду від 25 листопада 2019 року у справі №420/1667/18, де предметом викрадення було цвітіння соняшника, оцінка якого потребувала спеціальних знань, отже обовязкового призначення і проведення товарознавчої експертизи. Фактичні обставини у даному кримінальному провадженню є різними порівняно з інкримінованим обвинуваченням у справі №420/1667/18.

Отже підстави для визнання доказів, а саме довідку про вартість викраденого, знищеного або зловмисно пошкодженого майна та перебування його на балансі від 12.11.2021 року та акт встановлення факту викрадення, знищення або зловмисного пошкодження ЛКС № 001-1121-116/1 від 12.11.2021 р. недопустимими відсутні.

Щодо доводів сторони захисту про те, що по справі не було проведено товарознавчої експертизи для визначення вартості майна - кабелю , то суд вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 242 КПК експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

В окремих кримінальних провадженнях для встановлення розміру матеріальних збитків не потрібні наукові, технічні або інші спеціальні знання, а достатньо загальновідомих і загальнодоступних знань для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування, про найменування викраденого товару та його вартості (наприклад, щодо вартості викраденої безпосередньо з магазину роздрібної торгівлі товарної продукції, на яку є роздрібна ціна, чи проведення інших арифметичних розрахунків, тощо), (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 676/1504/18 від 01квітня 2021 року)

Так, п.6 ч.2 ст.242 КПК України встановлює обов`язок слідчого або прокурора звернутися із клопотанням до слідчого судді про призначення експертизи у випадку необхідності визначення розміру матеріальних збитків, якщо вартість викраденого майна неможливо визначити за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину. У випадку ж встановлення вартості викраденого майна за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розміру відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи в суді, призначення експертизи не є обов`язковим (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №326/6 72/17 від 01.11.2018)

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, предметом злочину є пошкодження кабелів, що використовувались, тому у слідчого не було підстав для призначення відповідної експертизи, у зв`язку з чим слідчий обґрунтовано звернувся до потерпілої сторони - Закарпатської філії АТ «Укртелеком». Відповідно до довідки, засвідченої печаткою вказаного підприємства, вартість 1 м кабелю ОКЛБг-8/0 станом на 12.11.2021 року становить 8,64 грн., а вартість 1 м кабелю ОКЛБг-18/0 станом на 12.11.2021 року становить 12,13 грн.

Крім того, дана інформація є загальновідомою та загальнодоступною і спеціальних знань не потребує.

Вищезазначена довідка про вартість викраденого, знищеного або зловмисно пошкодженого майна та перебування його на балансі надавала суду можливість встановити ціну пошкодженого майна без проведення відповідної експертизи. Вказаний доказ отриманий у передбачений процесуальним законом спосіб та відповідає вимогам статей 84, 85, 86 КПК і підстави вважати його неналежним та недопустимим відсутні.

Водночас, суд зазначає, що сторона захисту під час судового провадження не оспорювала вартість пошкодженого майна , не зазначала, що ця вартість є більшою чи меньшою , ніж встановлено органом досудового розслідування і не порушувала питання про необхідність призначення у звязку з цим товарознавчої експертизи, клопотань про призначення відповідної експертизи в суді не заявляв.

Таким чином, проаналізувавши вищенаведене та дослідивши в судовому засіданні вказані докази, суд дійшов висновку, що вони спростовують доводи сторони захисту про недоведеність вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень , які йому інкримінуються.

Судом було вжито передбачені законом заходи для допиту усіх свідків, зазначених стороною обвинувачення та захисту, а також досліджені всі докази надані учасниками кримінального провадження.

Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно ст. 84 КПК України:

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому ним Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягаютьдоказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Заслухавши покази обвинуваченого, який своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та ч.1 ст.360 КК України не визнав, перевіривши надані стороною обвинувачення докази, оцінюючі кожний досліджений в судовому засіданні доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів -з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та ч.1 ст.360 КК України.

Судом досліджено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 13.11.2021 року, відповідно до якого вказано, що ОСОБА_3 було затримано працівниками поліції 13.10.2021 року о 09 год. 00 хв. після вчинення кримінального правопорушення.

Помилка в одній цифрі в протоколі затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, що на 30 днів передує події кримінального правопорушення, є ніщо іншим, як технічною помилкою, оскільки викладені у ній обставини не могли бути відомі її виконавцю до виникнення подій кримінального правопорушення і не впливають на суть пред`явленого обвинувачення і не порушують конституційні права обвинуваченого. Крім того, сам текст протоколу відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення.

Тому, дані обставини в сукупності з іншими дослідженими судом доказами не можуть свідчити про недопустимість даного документу та вказувати на відсутність у діях ОСОБА_3 складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Окрім того, судом досліджено довідку про вартість викраденого, знищеного або зловмисно пошкодженого майна та перебування його на балансі від 12.11.2021 року та акт встановлення факту викрадення, знищення або зловмисного пошкодження ЛКС № 001-1121-116/1 від 12.11.2021 р., в яких помилка в одній цифрі є ніщо іншим, як технічною помилкою оскільки викладені у них обставини не могли бути відомі їх виконавцю до виникнення подій кримінального правопорушення і не впливають на суть пред`явленого обвинувачення і не порушують конституційні права обвинуваченого.

Представник потерпілого в судовому засіданні вказав, що у довідці та акті допущена технічна помилка, вірним є дата виготовлення документів - 13.11.2021 року, оскільки сама подія відбулась біля 05 год. 00 ранку 13.11.2021 рроку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що всі докази зібрані в ході досудового розслідування кримінальних правопорушень передбачених за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та ч.1 ст.360 КК України,є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані в порядку, передбаченому Конституцією та КПК України.

Таким чином, досліджені у судовому засіданні докази логічні, послідовні, не містять протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку. Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, а відтак помилка в одній цифрі в самому протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та у довідці про вартість викраденого, знищеного або зловмисно пошкодженого майна та перебування його на балансі від 12.11.2021 року та акту встановлення факту викрадення, знищення або зловмисного пошкодження ЛКС № 001-1121-116/1 від 12.11.2021 р. є суто технічними, і не спростовують якість вказаної процесуальної дії та не спростовує винуватість ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та ч.1 ст.360 КК України .

Відсутність захисника під час затримання особи у випадку, передбаченому ст.208 КПК України не може вважатися порушенням вимог кримінального процесуального закону, що узгоджується із правовою позицією ВС (постанова від 14.06.2022 року у справі № 463/5551/15).

Окрім того, у відповідності до ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Отже, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає повністю доведеним висунуте ОСОБА_3 обвинувачення за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та ч.1 ст.360 КК України.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України та умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.360 Кримінального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, який передбачено цим Кодексом.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та ч.1 ст.360 КК України суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання , визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, зокрема ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України є тяжким злочином, а за ч.1 ст. 360 КК України є кримінальним проступком, які вчинені умисно, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, не працює та суспільно-корисною працею не займається, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено .

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень », враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України та у вигляді обмеження волі на певний строк в межах санкції ч.1 ст. 360 КК України , та з урахуванням ч.1 ст. 70 КК України, застосовуючи принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, та з врахуванням обставин і наслідків кримінальних правопорушень, вважає не можливим виправлення обвинуваченого за таких обставин без ізоляції від суспільства.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень .

Підстав для застосування до ОСОБА_3 вимог ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає з огляду на особу обвинуваченого, який скоїв нове кримінальне правопорушення під час відбування покарання за попереднім вироком.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 13 листопада 2021 року о 09 год. 00 хв.

Вирішуючи питання про зарахування до строку відбування покарання обвинуваченому терміну попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає зарахувати ОСОБА_3 термін попереднього ув`язнення (тримання під вартою) у період з 13 листопада 2021 року о 09 год. 00 хв. по час набуття законної сили вироку, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду від 15.07.2022 року ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки і 2 місяці , на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З огляду на наведене, вирок Ужгородського міськрайонного суду від 15.07.2022 року, яким ОСОБА_3 засуджено до покарання з випробовуванням слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід

Відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 3 та абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК у разі визнання особи винуватою у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та мотиви його ухвалення.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 13.01.2022 відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 11 березня 2022 року включно.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 09.03.2023 щодо обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 05 травня 2023 року включно.

Вирішуючи питання щодо доцільності залишення без змін раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд важає за необхідне залишити без змін стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов

Цивільний позов у цьому провадженні не заявлявся.

Речові докази

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Судові витрати по справі відсутні.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Підстави для виплати винагороди викривачу в цьому провадженні відсутні.

Клопотання про скасування арештів в даному кримінальному провадженні не заявлялися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч.3 ст. 185 КК України та ч.1 ст. 360 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 15 - ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки,

за ч.1 ст. 360 КК України у вигляді обмеження волі строком на 3 ( три) роки

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 13 листопада 2021 року о 09 год. 00 хв.

Зарахувати ОСОБА_3 , строк його попереднього ув`язнення за період з 13 листопада 2021 року о 09 год. 00 хв. по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ст. 72 ч. 5 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду від 15.07.2022 року виконувати самостійно.

Речові докази по справі:

-Кусачки, пилка та плоскогубці після вступу вироку в законну силу знищити.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1