Справа № 521/3314/20
Номер провадження:1-в/521/657/23
У Х В А Л А

11 липня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, за матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0003156 від 10.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

21 червня 2023 року до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, за матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0003156 від 10.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Клопотання обґрунтовано тим, що 15.01.2019 слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси за результатами розгляду клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, накладено арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 та заборонено розпоряджатись вищевказаним майном. Адвокат звертає увагу, що необхідність скасування накладення арешту майна можуть обумовити такі обставини:

- відшкодування підозрюваним, обвинуваченим завданої ним шкоди, з метою забезпечення відшкодування якої був накладений арешт;

- зміна кваліфікації дій підозрюваного, обвинуваченого на статтю Кримінального кодексу, санкція якої не передбачає додаткового виду покарання у вигляді конфіскації майна, якщо арешт майна був накладений саме з метою її забезпечення;

- помилкове накладення арешту на майно осіб, які не мають статусу підозрюваного або

обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії.

Адвокат вказує, що ані на момент накладення арешту на майно (15.01.2019), ані на теперішній час ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0003156 від 10.09.2018 року підозрюваним ніколи не була та до обставин кримінального правопорушення ОСОБА_5 взагалі ніякого відношення не має.

Ухвалу суду про арешт майна винесено в рамках кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Вказана стаття передбачає кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) в особливо великих розмірах або організованою групою.

Разом з тим, на сьогоднішній день, так само як і на день розгляду клопотання про накладення арешту квартиру, будь-яких матеріалів або доказів, які б свідчили про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, слідчим надано не було.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України також зазначено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Таким чином накладенням арешту на зазначене нерухоме майно суттєво обмежуються конституційні права ОСОБА_5 , яка не має жодного відношення до кримінального провадження в рамках якого накладався арешт на квартиру, належну їй на праві приватної власності.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримала.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, оскільки кримінальне провадження № 0003156 від 10.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України. Рішення суду набрало чинності 23 березня 2023 року, на підставі ухвали Одеського апеляційного суду, касаційна скарга прокурором не подавалася. Враховуючи викладене, а саме те, що ОСОБА_5 у судових процесах довела, що є добросовісним набувачем, арешт накладений на квартиру АДРЕСА_2 , підлягає скасуванню.

Вивчивши заяву про скасування арешту майна та додані матеріали, заяви прокурора і заявника, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 статті 170 КПК України також встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення (серед іншого): 1)збереження речових доказів.

У судовому засіданні встановлено, що 15.01.2019 слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси за результатами розгляду клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, накладено арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 та заборонено розпоряджатись вищевказаним майном.

ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеного 23.08.2017 року та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 ..

В результаті розгляду позову Одеської міської ради по справі№521/2553/19 Малиновським районним судом м. Одеси 15.01.2020 року було винесено рішення, яким позовну заяву Одеської міської ради задоволено частково. Визнано спадщину, що складається з однокімнатної квартири загальною площею 30,3 кв.м, житловою 17,3 кв.м. яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 - від умерлою.

Вказане рішення було оскаржене до суду апеляційної інстанції. В результаті перегляду зазначеного рішення постановою Одеського апеляційного суду від 12 серпня 2021 року апеляційну скаргу задоволено. Рішення суду першої інстанції від 15.01.2020 року по справі №521/2553/19 в частині визнання спадщини відумерлою та встановлення порядку виконання судового рішення скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні зазначених позовних вимог Одеської міської ради.

У жовтні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку Одеська міська рада подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалені у справі судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору дарування квартири, а також її витребування з незаконного володіння добросовісного набувача та ухвалити у цій частині нове рішення, яким задовольнити зазначені позовні вимоги. Скасувати постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання спадщини відумерлою і залишити у цій частині в силі рішення суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року касаційну скаргу Одеської міської ради задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 січня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 серпня 2021 року в частині позовних вимог Одеської міської ради про визнання спадщини від умерлою скасовано. У задоволенні позову Одеської міської ради про визнання спадщини від умерлою відмовлено.

Таким чином, в даний час, ОСОБА_5 являється добросовісним набувачем і є законним власником зазначеного майна.

В судовому засіданні також встановлено, що ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 20 липня 2022 року, під час підготовчого судового засідання було задоволено клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження №0003156 від 10.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі п.10, ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування визначеного ст.219 КПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 березня 2023 року, ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 20 липня 2022 року, змінено. Одеський апеляційний суд ухвалив: викласти абзац 64 мотивувальної частини ухвали в наступній редакції « з урахуванням положень ч.3 ст.219 КПК України строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні завершився 13.11.2019 року, а тому саме до вказаної дати прокурор зобов`язаний був скерувати обвинувальний акт до суду», з мотивів викладених в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду. В іншій частині ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 20.07.2022 року залишено без змін.

Таким чином, оскільки, кримінальне провадження № 0003156 від 10.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, закрито на підставі п.10, ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування визначеного ст.219 КПК України ще 20.07.2022 року, потреба у збереженні накладеного арешту на вказане вище майно відпала.

Подальший арешт майна за відсутності передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання своєї власності, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном.

Статтями 8, 55, 64 Конституції України, встановлено засади верховенства права - що надає можливість безпосередньо, на підставі Конституції, негайно оскаржувати будь-які дії чи бездіяльність посадових осіб до суду, без жодних умов та обмежень.

Тому, забезпечення прав громадян, відповідно до ст. З Конституції України - є головним обов`язком держави.

Керуючись ст. 132, 170, 174 КПК України, Слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву адвоката ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, за матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0003156 від 10.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_5 а саме - квартири АДРЕСА_3 , який накладено на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 15.01.2019 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1