єдиний унікальний номер справи 531/2257/22
номер провадження 1-кп/531/45/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ромської національності, громадянки України, неосвіченої, не заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючої, не депутата, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», на території Україні введено воєнний стан, який діє і на даний час.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона 09 жовтня 2022 року, близько 11 години, перебуваючи у будинку домоволодіння ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , з дозволу останнього, де у неї виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний, протиправний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , користуючись тим, що останній перебував за межами будинку, пораючись по господарству на території подвір`я, керуючись корисливим мотивом, розпочала обшукувати будинок на предмет наявності грошових коштів.

Після чого, ОСОБА_4 виявила в кишені куртки, що знаходилась в шафі в спальній кімнаті будинку, грошові кошти в сумі 6500,00 грн., належні потерпілому ОСОБА_6 , і, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, таємно, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, помістила вказані кошти до власної кишені та покинула помешкання останнього.

В подальшому, ОСОБА_4 , частину викрадених грошових коштів витратила на власні потреби, а частину зберігала за місцем свого проживання до моменту їх вилучення працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 розпорядилась викраденим в повному обсязі на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку в розмірі 6500,00 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю, та повністю підтвердила час, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Претензій до обвинуваченої не має, так як вона повністю відшкодувала заподіяну шкоду. При призначенні покарання покладається на розсуд суду, але просить строго не карати.

Окрім показів самої ОСОБА_4 , її вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, державне обвинувачення підтверджує дослідженими в судовому засіданні:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000446 від 10 жовтня 2022 року;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_6 від 10 жовтня 2022 року;

-протоколом огляду місця події від 10 жовтня 2022 року з фототаблицею до нього, а саме будинку потерпілого ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду місця події від 10 жовтня 2022 року з фототаблицею до нього, а саме грошових коштів, які добровільно видала ОСОБА_4 ;

-постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів від 10 жовтня 2022 року;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 17 жовтня 2022 року з фототаблицею до нього за участі ОСОБА_4 .

На допиті свідків учасники розгляду справи не наполягали.

На підставі викладеного, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а її дії органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченої, згідно 67 КК України, суд враховує вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої: її вік; стан здоров`я; соціальне становище; наявність на утримання двох малолітніх дітей; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра; раніше в силу ст. 89 КК України не судима; загалом, позитивну характеристику за місцем проживання.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Полтавським районним сектором №3 філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 30 березня 2023 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченої після вчинення кримінального правопорушення, її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наслідки суспільно небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, добровільне відшкодування завданого збитку, позицію потерпілого, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років. Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, обраний відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві сплив 16 грудня 2022 року, враховуючи особу обвинуваченої, суд вважає за недоцільне обирати відносно неї міру запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати та цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік шість місяців.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, обраний відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві сплив 16 грудня 2022 року, враховуючи особу обвинуваченої, суд вважає за недоцільне обирати відносно неї міру запобіжного заходу.

Речові докази грошову кошти в сумі 1950,00 грн., передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , вважати повернутими законному власнику.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченій та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя