Справа № 520/8766/19
Провадження № 1-кп/947/186/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023 року колегія суддів Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001892 від 03.04.2018 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 190; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 190; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190,ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні колегії судді Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Прокурор в судовому засіданні звернувся з клопотанням про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю строком на 60 днів посилаючись на те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів у складі організованої групи, що вказує на те, що знаходячись на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, вони можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, не працюють, не мають постійного джерела доходів, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів.

Представник потерпілого ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Захисник ОСОБА_13 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у зв`язку з тим, що ризики на які посилається прокурор не відповідають дійсності. Так, ризик щодо можливого вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення не доведений, обвинувачені не переховуваються, за кожною вимогою з`являються в судові засідання, їх поведінка спокійна та добропорядна. Вимога прокурора щодо застосування до обвинувачених, одного із найбільш суворих видів запобіжного заходу із усіх передбачених кримінальним процесуальним законодавством, безпідставне, тому захисник просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підтримали думку свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_10 звернувся до суду з письмовим клопотання про зміну відносно нього виду запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічній час доби, обґрунтування викладенні в письмовому вигляді. Так, прокурор в порушення вимог статті 184 КПК України не надав матеріалів, які підтверджують ризики на які посилається в клопотанні. Прокурор посилається на ризик щодо можливого тиску на свідків, потерпілих, експертів та інших обвинувачених щодо зміни ними показів, але протягом майже п`яти років, прокурор не надав жодного належного доказу щодо доведеності зазначеного ризику. Так, він раніше не судимий, має постійне місце мешкання, протягом десяти років одружений, на його утриманні перебуває мати пенсіонерка, двох неповнолітніх дітей, тобто у нього міцні соціальні зв`язки, він сумлінно виконує покладені на нього обов`язки. Відповідно до практики ЄСПЛ, актуальність ризиків з часом спливають, тяжкість майбутнього покарання не оправдовує утримання особи під вартою. Крім того, він не вчиняв інкриміновані йому кримінальні правопорушення, його вину в їх вчиненні не доведена.

Захисник ОСОБА_7 підтримала письмове клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 щодо зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічній час доби, просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила його задовольнити частково. Так, ризики на які посилається прокурор мають характер припущень, вони не доведені належними доказами. Обвинувачений ОСОБА_10 має дружину, міцні соціальні зв`язки, раніше працював таксистом, на теперішній час у зв`язку з дією цілодобового домашнього арешту позбавлений можливості працювати, тому відносно ОСОБА_10 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, клопотання прокурора, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Під час судового розгляду справи, керуючись ст.331 ч.3 КПК України, суд, розглядаючи питання доцільності продовження, обраного обвинуваченим запобіжного заходу, вирішує чи є на час розгляду зазначеного питання ризики передбачені ст. 177 КПК України, чи вони не зменшилися та не відпали.

Діючим законодавством визначена мета заходів забезпечення кримінального провадження досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України), а також мету застосування запобіжного заходу забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду (ч. 1 ст. 177 КПК України), суд доходить висновку, що у даному кримінальному провадженні при продовженні обвинуваченим дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, має буди досягнута зазначена вище мета.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків або потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується в тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного (обвинуваченого); міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; постійного місця роботи, навчання; репутація, його майновий стан; наявність у нього судимостей; повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (обвинувачується) особа.

Наявність підстави «існування ознак тяжкого злочину» у практиці Європейського суду з прав людини збігається з підставою «суворості передбаченого покарання». Ця підстава не може бути застосованою самостійно без інших підстав позбавлення особи свободи. Справа «Ілійков проти Болгарії», в якій суд закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Колегія суддів вважає, що обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді цілодобового домашнього арешту необхідно продовжити, оскільки ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, що був підставою для обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу, не зменшився та не перестав існувати.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів враховує те, що обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким злочином, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 12 років з конфіскацією майна, а тому обвинувачені розуміючи, що їм загрожує міра покарання пов`язана з реальним позбавленням волі, з метою уникнення відповідальності, можуть переховуватися від суду, тому ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України не зменшився та не перестав існувати. Також, колегія суддів вважає, що наявність у обвинувачених місця мешкання, родини та утриманців, не можливо на даний час віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченими дій, спрямованих на ухилення від суду та можливого покарання. Крім того, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого виду запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт або взагалі не застосування запобіжного заходу в судовому засіданні не встановлено. Обвинувачені можуть впливати на свідків та потерпілих, інших обвинувачених, вчинити інше кримінальне правопорушення, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, колегія суддів вважає, що наявні підстави для продовження обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на них відповідних обов`язків.

Суд, також приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого свідки та потерпілі на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинувачених, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби, суд вважає, що обмежений домашній арешт на певний час доби не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178,181,184,194,196,197,331,369-372, 376 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання заявлене обвинуваченим ОСОБА_10 , підтримане захисником ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічній час доби, залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю обвинуваченим ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю строком на 60 днів, тобто до 30.07.2023 року, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, та покласти на нього відповідно до ст. 194 КПК України наступні обов`язки: не відлучатися з населеного пункту за постійним місцем проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати до суду за кожною вимогою, утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками та потерпілими по справі, здати на зберігання до

відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю строком на 60 днів, тобто до 30.07.2023 року, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок

оголошення повітряної тривоги, та покласти на нього відповідно до ст. 194 КПК України наступні обов`язки: знаходитись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не відлучатися з населеного пункту за постійним місцем проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати до суду за кожною вимогою, утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками та потерпілими по справі, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю строком на 60 днів, тобто до 30.07.2023 року, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, та покласти на нього відповідно до ст. 194 КПК України наступні обов`язки: знаходитись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , не відлучатися з населеного пункту за постійним місцем проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати до суду за кожною вимогою, утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками та потерпілими по справі, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали та контроль за поведінкою обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 покласти на ГУНП в Одеській області, Білгород-Дністровський районний відділ поліції, Васильківський МВ національної поліції України в Київській області яким відповідно до вимог ч.4 ст.181 КПК України необхідно негайно поставити обвинувачених на облік, про що повідомити суд.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 що відповідно до ч.2 ст.179 КПК України у разі невиконання умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту або покладених на нього обов`язків, до них може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на них може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого зобов`язань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3