Справа № 274/492/23
Провадження №1-кп/0274/515/23
ВИРОК
Іменем України
09.05.2023 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, освіта середня спеціальна, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 КК України,-
Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу за мобілізацією, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).
Відповідно до вимог ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.
Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, о 08 год. ЗО хв. 07.10.2022 не з`явився вчасно на службу у військову частину НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 08 год. 30 хв. 18.10.2022, коли добровільно повернувся до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , чим закінчив вчинення злочину.
За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.
В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №294 від 18.10.2022 військовослужбовцю, призваному за мобілізацією, колишньому номеру обслуги четвертої обслуги другого протитанкового артилерійського взводу другої протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_4 , який знаходився в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , що о 08 год. 30 хв. 18.10.2022 повернувся після самовільного залишення військової частини, поновлено виплату грошового забезпечення з 18.10.2022 та зараховано на котлове забезпечення частини з 19.10.2022.
Однак, солдат ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, о 08 год. 30 хв. 24.10.2022 не з`явився вчасно на службу у військову частину НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 11 год. 30 хв. 12.01.2023, коли з`явився до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: вул. Перемоги, 54, м. Житомир, чим закінчив вчинення злочину.
За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.
Кримінальна відповідальність за злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 обвинувачується, передбачена ч. 5 ст. 407 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю та підтвердив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах не з`явився вчасно на службу у військову частину НОМЕР_1 , без поважних причин. У вчиненому щиро розкаявся.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає.
Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень доведеною та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 на обліку лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем служби характеризується негативно, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення злочину повторно.
Матеріальна шкода вчиненими кримінальними правопорушеннями не заподіяна.
Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 5 ст. 407 КК України, суд згідно вимог ст. 65 КК України враховує, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким наявні соціальні зв`язки, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є особою молодого віку, обставини вчинення злочину, поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчинення злочину, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність матеріальної шкоди.
Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
При цьому, у зв`язку із набранням 27 січня 2023 року чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» № 2839-IX від 13.12.2022р. посилено кримінальну відповідальних за вчинення військових кримінальних правопорушень, та обмежено застосування ст.ст. 69, 75 КК України у випадках засудження, зокрема, за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Виходячи із того, що ОСОБА_4 вчинив злочини в період з 07.10.2022 по 18.10.2022 та з 24.10.2022 по 12.01.2023, суд вважає, що при призначенні покарання останньому слід керуватися вимогами кримінального закону в редакції Закону, що діяв саме на момент його вчинення.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, тобто із звільненням його від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 368-374 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та /або навчання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.
Суддя: ОСОБА_1