Справа № 755/3091/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000844 від 03.03.2023 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000844 від 03.03.2023 року.

Клопотання мотивовано тим, що 17.03.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва (справа № 755/3091/23) було проведено обшук в рамках кримінального провадження № 0000844 від 03.03.2023 року та в ОСОБА_3 вилучено особисті речі: телефони, сімка-карти, картки, документи. У подальшому, 30.03.2023 року на вилучені речі було накладено арешт. ОСОБА_3 зазначає, що він не є учасником кримінального провадження, зокрема, в органу досудового розслідування було достатньо часу для огляду вилучених речей та надання їм оцінки. Огляд вилучених речей проведено, ОСОБА_3 надано доступ та паролі, жодної експертизи у даному кримінальному провадженні не призначено, у зв`язку з чим, вбачається необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

У судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав, зазначивши, що з моменту вилучення його майна пройшло вже два місяці, всі необхідні слідчі дії з ним проведені.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що дійсно на даний час всі необхідні слідчі дії з указаним вище майном проведені, тому немає необхідності у застосуванні арешту.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , прокурора, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно із ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30.03.2023 року за клопотанням прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000844 від 03.03.2023 року, було накладено арешт на: мобільний телефону марки «Samsung» IME1: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Huawei» IME1: НОМЕР_2 , IME2: НОМЕР_3 , SN: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «NOKIA» IME1: НОМЕР_5 , IME2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «NOKIA» IME1: НОМЕР_7 , IME2: НОМЕР_8 ; банківську картку «VISA» банку ПУМБ № НОМЕР_9 ; банківську картку «VISA» банку ПриватБанк № НОМЕР_10 ; банківську картку «Mastercard» банку ПУМБ № НОМЕР_11 ; банківську картку «VISA» банку А-Банк № НОМЕР_12 ; тримач для сім-карти «Vodafone» з написом «PIN1 НОМЕР_16, PIN2 НОМЕР_15, НОМЕР_13 , РUK 2 НОМЕР_14»; документ «Зразок заповнення платіжного доручення» «Рахунок на оплату № 349 від 06 грудня 2022 р.» з печаткою «Приватне акціонерне товариство Київ» та документ «Зразок заповнення платіжного доручення» «Рахунок на оплату № 350 від 06 грудня 2022 р.» з печаткою «Приватне акціонерне товариство Київ», із забороною відчуження та використання, з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За приписами ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Зазначені положення кримінального процесуального закону також узгоджуються і з практикою Європейського суду з прав людини, у відповідності до якої володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антріш проти Франції» 22.09.1994 р. та у справі «Кушоглу проти Болгарії» 10.05.2007 р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» 23.09.1982р.).

Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» 21.02.1986 р.).

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 132, ч. 1 ст. 174 КПК України, слідчий суддя виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні - вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини та підстави, з наявністю яких закон пов`язує можливість вирішити питання про скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Так, ОСОБА_3 у судовому засіданні доведено відсутність необхідності та доцільності продовження накладеного арешту, зокрема, проти цього прокурор також не заперечував, оскільки на даний час всі необхідні слідчі дії з указаним майном проведені.

Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000844 від 03.03.2023 року - задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року на: мобільний телефону марки «Samsung» IME1: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Huawei» IME1: НОМЕР_2 , IME2: НОМЕР_3 , SN: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «NOKIA» IME1: НОМЕР_5 , IME2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «NOKIA» IME1: НОМЕР_7 , IME2: НОМЕР_8 ; банківську картку «VISA» банку ПУМБ № НОМЕР_9 ; банківську картку «VISA» банку ПриватБанк № НОМЕР_10 ; банківську картку «Mastercard» банку ПУМБ № НОМЕР_11 ; банківську картку «VISA» банку А-Банк № НОМЕР_12 ; тримач для сім-карти «Vodafone» з написом «PIN1 НОМЕР_16, PIN2 НОМЕР_15, НОМЕР_13 , РUK 2 НОМЕР_14»; документ «Зразок заповнення платіжного доручення» «Рахунок на оплату № 349 від 06 грудня 2022 р.» з печаткою «Приватне акціонерне товариство Київ» та документ «Зразок заповнення платіжного доручення» «Рахунок на оплату № 350 від 06 грудня 2022 р.» з печаткою «Приватне акціонерне товариство Київ» - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: