Справа № 592/7150/23
Провадження № 1-кс/592/3146/23
УХВАЛА

29 травня 2023 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001766 від 24.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та ч. 4 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий своє клопотання, погоджене з прокурором, обґрунтовує тим, що здійснює досудове розслідування по факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України та ч. 4 ст. 189 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.05.2023 близько 07:00, двоє невстановлених осіб, діючи за попередньою змовою з корисливих мотивів, на транспортному засобі марки Хонда Сівік, темного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з місця мешкання викрали чоловіка ОСОБА_5 та зникли з місця скоєння злочину. В ході досудового розслідування встановлений факт вимагання в умовах воєнного стану грошових коштів в сумі 2000 доларів США у потерпілого ОСОБА_5 групою осіб, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 24.05.2023 проведено невідкладний обшук транспортного засобу Хонда Сівік, темного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Суми, вул. Харківська, Блокпост «Катерина». В ході обшуку виявлено та вилучено: 1) ключі від автомобіля Хонда Сівік, д.н.з. НОМЕР_2 ; 2) свідоцтво про реєстрацію автомобіля Хонда Сівік, д.н.з. НОМЕР_2 ; 3) мобільний телефон марки Редмі моделі M2006C3LG,синього кольору; 4) змив та контрольний змив потожирової речовини з керма керування автомобіля Хонда Сівік, д.н.з. НОМЕР_2 ; 5) змив та контрольний змив потожирової речовини з ручки передніх правих дверей автомобіля Хонда Сівік, д.н.з. НОМЕР_2 ; 6) змив та контрольний змив потожирової речовини з ручки задніх лівих дверей автомобіля Хонда Сівік, д.н.з. НОМЕР_2 ; 7) змив та контрольний змив потожирової речовини з ручки задніх правих дверей автомобіля Хонда Сівік, д.н.з. НОМЕР_2 ; 8) мікрочастини з водійського сидіння вилучені за допомогою дактоплівки (№1), мікрочастини з переднього пасажирського сидіння (№2), мікрочастини з заднього сидіння (№3). Також в ході проведення обшуку було вилучено транспортний засіб марки Honda моделі Civiс з державно номерними знаками НОМЕР_2 , який в подальшому було поміщено на штраф майданчик та наразі знаходиться по вул. Чернігівська в м. Суми. У слідства є підстави вважати, що вилучено майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або може містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

Представник володільця майна заперечував проти клопотання. Вважає, що відсутня подія злочину. Дане провадження розцінює як спосіб уникнення потерпілим від відповідальності за інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали провадження, дійшов наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стаття 98 КПК України, передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, майно, на яке накладається арешт згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, повинне бути визнане доказом відповідно до вимог цього кодексу.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна, 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільний позов, 4) наслідки арешту майна для інших осіб, 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Надані слідчим матеріали провадження, протокол обшуку, заява ОСОБА_5 та його покази, постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речей як речових доказів, у своїй сукупності вказують на те, що зазначені у клопотанні слідчого вилучені у ОСОБА_7 транспортний засіб Honda моделі Civiс, що зареєстрований за ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від автомобіля та мобільний телефон, відповідають критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме зберегли сліди злочину та можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Заперечення представника не спростовують наведеного.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Ураховуючи наведене у сукупності вбачається, що арешт необхідний для забезпечення збереження доказів. Слідчому вочевидь слід дослідити транспортний засіб та вилучений телефон для чого потрібен певний час. Арешт вилученого певною мірою завдасть шкоди інтересам і правам володільцю майна, проте завдання арешту на даному етапі є виправданим заходом. З огляду на завдання кримінального провадження арешт є розумним і співмірним заходом. Кримінальне провадження потребує дослідження вилученого, а збереження доказів є необхідним.

Згідно ст. 174 КПК України згодом власник майна має право звертатися з клопотанням про скасування арешту коли у ньому відпаде потреба. Тобто вже після проведення відповідних слідчих та процесуальних дій власник може клопотати про скасування арешту повністю або частково.

Поряд з цим, не вбачається підстав для накладення арешту на змиви та мікрочастини так як ці речі не є майном в розумінні глави 17 КПК України, а є лише одним із способів фіксації чи отримання доказів. Більше того змиви та мікрочастини самі по собі створені у результаті слідчої дії, а не вилучені як майно у певної особи.

Так, згідно вживаних понять, річчю є всякий об`єкт матеріального світу, що існує незалежно від його цінності і залучення в оборот. При цьому, майно - це матеріальні чи нематеріальні об`єкти (ресурси - для підприємства), які можуть виступати об`єктами власності (або об`єктами деяких інших майнових прав), здатні приносити дохід чи інші вигоди їх власнику.

Ураховуючи зазначене в частині накладення арешту на змиви та мікрочастини слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Накласти арешт на транспортний засіб марки Honda моделі Civiс, д.н.з. НОМЕР_2 , що зареєстрований за ОСОБА_8 , ключі від автомобіля Хонда Сівік, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля Хонда Сівік, д.н.з. НОМЕР_2 , , мобільний телефон марки Редмі моделі M2006C3LG,синього кольору, які перебували у володінні ОСОБА_7 .

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у частині арешту змивів та мікрочастин.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1