УХВАЛА

Іменем України

29.08.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого дізнавача СД ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, внесене в кримінальному провадженні №0000300 від 22.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 28.11.2017 належить ОСОБА_5 , мобільний телефон «Самсунг» в корпусі чорного кольору, мобільний телефон «Айфон» в корпусі золотистого кольору, кришку ствольної коробки-482, три предмета схожі на гільзи, 84 предмета схожі на набої з маркуванням НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , мисливський нарізний карабін «Сайга М-3» з номером на рамі НОМЕР_6 , 27 предметів схожих на набої калібру 7,62/39, ніж в чохлі, що належать ОСОБА_5 .

У клопотанні вказано, що в ході досудового розслідування встановлено, що 22.08.2023 о 11 годині 04 хвилини до чергової частини відділу поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення по спецлінії 102 від ОСОБА_6 , про те, що 22.08.2023 року, близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у військовому однострої при в`їзді до АЗС «ВОГ», яка розташована на 129 км автодороги Київ ЧОП, поблизу с. Березина, Житомирського району, грубо порушував громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виражалася в зупинці транспортного засобу, які виїжджали із АЗС «ВОГ».

22.08.2023 в ході проведення огляду місця події на АЗС «ВОГ», яка розташована на 129 км + 990 м автодороги Київ ЧОП, поблизу с. Березина, Житомирського району виявлено та вилучено майно, на яке дізнавач просить накласти арешт.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначив, що не накладення арешту призведе до знищення та втрати слідів, їх пошкодженні, псуванні та знищенні або передачі, відчуженні третім особам, що не дасть можливість провести під час досудового розслідування відповідні судові експертизи.

В судове засідання, будучи належним чином повідомленим, дізнавач не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Застосування арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КК України).

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000300 від 22.08.2023 року, здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України (хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом).

Майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, згідно протоколу огляду місця події від 22.08.2023 року вилучене.

Постановою дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 22.08.2023 року майно, на яке він просить накласти арешт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Частина 1 статті 296 КК України передбачає покарання за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

До клопотання дізнавачем долучено: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, рапорт поліцейського, заяву про надання дозволу на проведення огляду, протокол огляду місця події, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, постанову про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні і передачу їх на зберіганні від 22.07.2023 року, протокол допиту свідка, копію дозволу на зброю, копію військового квитка.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання, оскільки дізнавачем не доведено причетності вилученого під час огляду місця події від 22.08.2023 року автомобіля марки «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 , мобільного телефону «Самсунг» в корпусі чорного кольору, мобільного телефону «Айфон» в корпусі золотистого кольору до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, не доведено можливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні та потреби кримінального провадження у накладенні арешту на таке майно.

Таким чином, дізнавачем не доведено, що не накладення арешту на автомобіль та мобільні телефони призведе до знищення та втрати слідів, його пошкодження, псування, знищення або передачі, відчуження третім особам, що не дасть можливості провести під час досудового розслідування відповідні експертизи, як зазначено в клопотанні.

Разом з тим, клопотання в частині накладення арешту на кришку ствольної коробки-482, трьох предметів схожих на гільзи, 84 предметів схожих на набої з маркуванням 71189, 162/3921, 539/75, мисливського нарізного карабіна «Сайга М-3» з номером на рамі НОМЕР_6 , 27 предметів схожих на набої калібру 7,62/39, ножа в чохлі є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 169, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на кришку ствольної коробки-482, три предмета схожі на гільзи, 84 предмети схожі на набої з маркуванням 71189, НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , мисливський нарізний карабін «Сайга М-3» з номером на рамі НОМЕР_6 , 27 предметів схожих на набої калібру 7,62/39, ніж в чохлі.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1