Справа № 346/1556/23
Провадження № 1-кп/346/435/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия матеріали кримінального провадження внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000148 від 19 лютого 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з середньою освітою, громадянина України, не одруженого, раніше судимого: вироком Коломийського міськрайонного суду від 11 лютого 2022 року за ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 185 ч. 3, 69, 70 КК України до одного року позбавлення волі, вироком Коломийського міськрайонного суду від 18 серпня 2022 року за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до одного року двох місяців позбавлення волі, згідно ухвали колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ від 30 травня 2022 року засуджено за ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.3, 69 КК україни, ч. 1 ст. 70 КК України на строк один рік позбавлення волі,

- за ст. 186 ч. 4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Так, ОСОБА_6 , 18 лютого 2023 року близько 21 год 10 хв, перебуваючи неподалік собору Святого Архистратига Михаїла, що в м. Коломия, на АДРЕСА_2 , з метою наживи вирішив вчинити відкрите викрадення чужого майна. Реалізовуючи злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, діючи умисно, повторно в умовах воєнного стану, введеного із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на тридцять діб, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого з 05 год 30 хв 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, відповідно до Указу Президента від 07 листопада 2022 року № 757/2022, обвинувачений підбіг зі спини до ОСОБА_7 , яка йшла попереду нього в бік центральної частини міста Коломия, та ривком з лівої руки потерпілої відкрито викрав її сумку, вартістю 60 грн, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 600 грн та інші особисті речі вартість яких не встановлювалася. Після чого місце вчинення злочину покинув, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, погодився зі всіма кваліфікуючими ознаками кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. Зазначив, що вчинив злочин, у зв`язку зі скрутним майновим становищем та проблемами в сім`ї. У вчиненому щиро розкаюється, просить врахувати його щире каяття та не карати суворо.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки, за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить - щире каяття, сприяння органам досудового розслідування у розкритті злочину, молодий вік обвинуваченого, а тому вважає за можливе застосувати до нього мінімальне покарання, визначене санкцією статті за якою обвинувачується, що на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

Витрати за проведення експертиз стягнути з винуватої особи.

Речовими доказами розпорядитися у відповідності до ст. 100 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 392-395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання - сім років позбавлення волі.

Запобіжний захід - тримання під вартою, залишити ОСОБА_4 без зміни до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_4 з моменту фактичного затримання, а саме 19 лютого 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 755,12 грн витрат на проведення товарознавчої експертизи в даному кримінальному провадженні.

Речові докази : сумку чорного кольору із матеріалу типу «шкіра», щітку для волосся чорно-білого кольору, передані на зберігання відповідальній особі Коломийського районного відділу поліції ГУПН в Івано-Франківській області, після набрання вироком законної сили, повернути потерпілій ОСОБА_7 ;

Спортивні штани чорного кольору із смугами білого кольору в ділянці колін із маркуванням «COMODO7", куртку темно-синього кольору із маркуванням «Handigefend", передані на зберігання відповідальній особі Коломийського районного відділу поліції ГУПН в Івано-Франківській області, після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_4 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, обвинуваченим з часу отримання копії вироку, іншими учасниками з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1