Справа № 163/2268/20 Провадження №11-кп/802/430/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 06 квітня 2023 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання начальника Ковельського районного сектору № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_9 , скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінально-виконавчу установу для відбування призначеного покарання за вироком Любомльського районного суду Волинської області від 05 квітня 2021 року у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу суду незаконною. Посилається на те, що суд вирішив питання про скасування іспитового строку та направив засудженого для відбуття призначеного покарання поза межами іспитового строку, що законодавством не передбачено. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, в задоволенні подання органу пробації відмовити.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, виклав основні доводи апеляційної скарги, засудженого та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримували та просили скасувати ухвалу суду і відмовити в задоволенні подання, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ч.3 ст.370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

При розгляді подання органу пробації щодо засудженого ОСОБА_8 , суд першої інстанції дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів особової справи, вироком вироком Любомльського районного суду Волинської області від 05 квітня 2021 року ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі з випробування іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків періодичного з`являтись до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України та ч.2 ст.166 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд за поданням органу з питань пробації направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як убачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_8 в період іспитового строку, визначеного йому вироком суду, не виконував покладені на нього обов`язки.

Так, засудженому ОСОБА_8 представником органу пробації 06 серпня 2021 року було роз`яснено порядок та умови відбування іспитового строку; обов`язки покладені на нього судом, порядок звільнення від відбування покарання після закінчення іспитового строку, порядок притягнення до адмінвідповідальності; скасування звільнення від відбування покарання і направлення його для відбування покарання в місця позбавлення волі, а також під підпис був ознайомлений з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно з якою була зобов`язана з`являтися до Ковельського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області першого, третього та четвертого понеділка щомісяця (а.о.с.23,26).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 02 листопада 2021 року для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився.

03 листопада 2021 року йому винесено письмове попередження про можливість скасування випробування, повторно роз`яснено порядок і умови відбуття випробування.

Крім того, за період іспитового строку засуджений ОСОБА_8 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративних стягнень, зокрема притягувався 02 жовтня 2022 року за ч.5 ст.121, ст.125, ч.ч.1, 2 ст.126 КУпАП, 18 жовтня 2022 року за ст.125, ч.ч.1, 2 ст.126 КУпАП.

Постановами Любомльського районного суду Волинської області ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні ряду правопорушень з накладенням стягнення, зокрема: 27 жовтня 2022 року за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП; 17 листопада 2022 року за ч.1 ст.130 КУпАП; 12 січня 2023 року за ч.2 ст.130 КУпАП; 19 січня 2023 року за вчинення 07 та 16 січня 2023 року правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП; 02 лютого 2023 року за вчинення 31 січня 2023 року двох правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 КУпАП; 09 лютого 2023 року за ч.3 ст.130 КУпАП.

Тобто, ОСОБА_8 умисно не виконував покладені на нього судом обов`язки, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Частиною 1 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено, що у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування покарання.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», також зазначено, що суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Положеннями ч.2 ст.78 КК України (ч.2 ст.166 КВК України) регламентовано, у разі, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Отже, така поведінка ОСОБА_8 , як неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, в тому числі за грубе порушення ПДР, свідчить про ігнорування покладених на нього вироком суду обов`язків, що унеможливило контроль за ним та свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Є безпідставними доводи сторони захисту про те, що на час розгляду клопотання закінчився іспитовий строк, то такі доводи не ґрунтуються на законі, оскільки орган пробації звернувся до суду з поданням в межах іспитового строку (а.п.1-2).

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 06 квітня 2023 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: