Справа № 202/7610/23
№ 1-кп/202/731/2023
УХВАЛА

Іменем України

06 червня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0005701 від 10.10.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. красний Лиман Донецької області, громадянка України,зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1КК України, -

в с т а н о в и в:

Прокурор висловила думку про відповідність обвинувального акту вимогам закону, зокрема ст. 291 КПК, про підсудність справи Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська та призначення його до судового розгляду.

Захисник заявив клопотання, котре було підтримане обвинуваченою, про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК, у клопотанні процитовані статті Конституції України, процесуального кодексу, ст.ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, конкретне рішення Європейського суду з прав людини, зроблено висновок про відсутність об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, про відсутність посилання на обставини, що пом`якшують покарання.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд наголошує на тому, що, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто, за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Зі змісту норм кримінального процесуального закону убачається, що повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Імперативно встановлені вимоги до відомостей, які обвинувальний акт повинен містити, передбачені п. п. 1-9 ч. 2 ст. 291 цього Кодексу, зокрема:

1.найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2.анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3.анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4.прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5.виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6.обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7.розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1. підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8.розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9.дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається:

1.реєстр матеріалів досудового розслідування;

2.цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3.розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4.розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5.довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статті 291 КПК, зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Доводи захисника, викладені у клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору зводяться до цитування самого обвинувального акту, законів, відсутності посилання на певні обставини.

Суд вважає, що дані обставини, зазначені у клопотанні не впливають на можливість призначення судового розгляду, оскільки єдиною підставою для повернення обвинувального акта є невідповідність саме цього процесуального рішення вимогам КПК.

Зі змісту обвинувального акту убачається, що в ньому у повному обсязі викладені обставини, зазначені в ст. 291 КПК України.

В обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і частини статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення із зазначенням часу, місця, способу, форми вини, мотивів і мети вчинення кримінального правопорушення, наслідків, а також інших обставин, які підлягають обов`язковому доказуванню в кримінальному провадженні. Обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором. Додані усі необхідні документи.

Будь-яких недоліків обвинувального акта щодо його форми чи змісту судом не встановлено.

При цьому, слід враховувати, що виключно під час судового розгляду надається правова оцінка наданим сторонами кримінального провадження доказам, відтак, перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК, суд не може вдаватись до оцінки зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування доказів на предмет їх допустимості вже на стадії підготовчого судового засідання, що є неприпустимим й істотно порушує вимоги кримінального процесуального закону, так як такі дії перешкодили б суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому свої доводи захисник вправі буде викласти в процесі судового розгляду.

Відомості, описані в обвинувальному акті, є достатніми для повного розуміння суті висунутого обвинувачення, його характеру, адже містять опис всіх обов`язкових елементів складу інкримінованих злочинів, та зазначення протиправних дій обвинувачених, що відповідає положенням п. "a" ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Таким чином, суд вважає, що обвинувальний акт складений слідчим та затверджений прокурором, відповідає вимогам ст. 291 КПК України; відсутні процесуально-правові підстави для задоволення скарг та клопотань захисту про повернення обвинувального акту прокурору та закриття провадження.

Відтак, кримінальне провадження слід прийняти до провадження та призначити до судового розгляду.

Захисником заявлено клопотання про скасування запобіжного заходу обвинуваченій, яке мотивовано практикою Європейського суду з прав людини, відсутністю ризиків для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про можливість скасування запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують прийняття такого рішення.

Так, відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, тому є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченій, у разі визнання її винуватою у інкримінованому злочині, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

Доводи сторони захисту про безпідставність обвинувачення, про дані які характеризують обвинувачену, яка не порушували запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, то суд вважає, що вони також не дають підстав для скасування запобіжного заходу.

Відтак, суд приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.5, 7, 314-317, 331 320 КПК України, суд

Постановив :

Клопотання сторони захисту про повергнення обвинувального акту та скасування запобіжного заходу залишити без задоволення.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 06.06.2023 року о 14 год.00 хв. в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Про місце та час судового розгляду кримінального провадження повідомити учасників процесу, зокрема: прокурора, захисника та обвинуваченого в установленому законом порядку (через засоби масової інформації).

Ухвала оскарженню не підлягає .

Головуючий: ОСОБА_6