Справа № 203/6344/14-к
Провадження № 1-кп/0203/419/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеконференції);

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ;

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 18 березня 2014 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 надав суду заяву про відвід від участі у кримінальному провадженні №0000093 прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви захисник вказав, що з 2014 по 2020 роки державне обвинувачення у судах по вказаному кримінальному провадженню підтримували процесуальні керівники Дніпропетровської обласної прокуратури, оскільки досудове розслідування по ньому проводилося Головним управлінням МВС України в Дніпропетровській області. Але з 10.07.2020 року і у подальшому, грубо нехтуючи вимогами ст.37 КПК України, не маючи жодних підстав, керівником Дніпропетровської обласної прокуратури було винесено постанови про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000093 і визначено групу прокурорів Центральної окружної прокуратура м. Дніпра, які до цього часу здійснюють повноваження прокурорів у вказаному кримінальному провадженні. До групи прокурорів місцевої прокуратури, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у вказаному кримінальному провадженні було включено і прокурора Центральної окружної прокуратура м. Дніпра ОСОБА_3 . Однак, керівник Дніпропетровської обласної прокуратури, його заступники не наділені повноваженнями у конкретному кримінальному провадженні визначати групу прокурорів із включенням до її складу прокурорів іншого рівня прокуратури прокурорів окружних прокуратур, оскільки вони, у процесуальному розумінні повноважень прокурора не є для вказаних прокурорів прокурором вищого рівня. За таких обставин, прокурор ОСОБА_3 не є уповноваженим суб`єктом в даному кримінальному провадженні, оскільки його включення до складу групи прокурорів, здійснено без дотримання вимог КПК України, ЗУ «Про прокуратуру», а тому, у сторони захисту існують обґрунтовані підстави вважати, що наявні обставини, які викликають сумніви в його неупередженості.

Обвинувачений підтримав заяву захисника та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти поданої заяви, зазначивши, що вона є необ`єктивною та необґрунтованою.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд даного кримінального провадження за його відсутності.

Заслухавши доводи заяви захисника, думку учасників судового провадження, розглянувши заяву про відвід прокурору ОСОБА_3 , суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами 4 та 5 статті 36, частиною 3 статті 313, частиною 2 статті 341 КПК України та частиною 3 статті 37 КПК України. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу через неефективність здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про прокуратуру», прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.

Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень.

Під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті.

Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору.

Прокурором вищого рівня є:

1) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів окружної прокуратури - керівник окружної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;

2) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів обласної прокуратури - керівник обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.

Накази адміністративного характеру, а також вказівки, що прямо стосуються реалізації прокурором функцій прокуратури, видані (віддані) в письмовій формі в межах повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання відповідним прокурором.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 КПК України, керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор України, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, діють у межах своїх повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого в самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, у даному кримінальному провадженні процесуальне керівництво в рамках досудового розслідування та судового провадження здійснювалося прокурорами прокуратури Дніпропетровської області.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, був затверджений та направлений до суду прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 .

У судовому засіданні 06.06.2023 року, на підтвердження повноважень в даному кримінальному провадженні, прокурор ОСОБА_3 надав постанову заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 25.06.2021 року, якою було змінено групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні №0000093 від 18.03.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, до складу якої, входить в тому числі, й прокурор Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , який не є прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури та не перебуває у службовому відрядженні до Дніпропетровської обласної прокуратури.

Підстава для зміни групи прокурорів, яка зазначена у постанові від 25.06.2021 року, а саме: у зв`язку з кадровими змінами у Дніпропетровській обласні прокуратурі та Центральній окружній прокуратури м. Дніпра з метою недопущення порушення розумних строків судового розгляду у кримінальному провадженні, на думку суду, є такою, що не відповідає підставам за яких, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 37 КПК України, може бути здійснена заміна прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури та включено до складу групи прокурорів іншого рівня прокуратури - прокурорів Центральної окружної прокуратури м. Дніпра.

Тож, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури у конкретному кримінальному провадженні вправі визначати, змінювати прокурорів, визначати групу прокурорів, старшого прокурора такої групи відповідного відділу Дніпропетровської обласної прокуратури та, разом з тим, не наділений повноваженнями у конкретному кримінальному провадженні визначати групу прокурорів із включенням до її складу прокурорів іншого рівня прокуратури - прокурорів окружної прокуратури, оскільки він, на переконання суду, у процесуальному розумінні повноважень прокурора, не є для вказаних прокурорів прокурором вищого рівня.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні - це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження. Таке адекватне співвідношення приводить до принципу пропорційності.

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно із положеннями ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що прокурор Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 є неналежним прокурором у кримінальному проваджені № 0000093 від 18 березня 2014 року, оскільки його включення до складу групи прокурорів, здійснено без дотримання вимог КПК України, ЗУ «Про прокуратуру», а тому, вважає за необхідне заяву захисника обвинуваченого про відвід прокурора від участі у розгляді даного кримінального провадження задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 КПК України, у разі задоволення відводу прокурора у кримінальному провадженні повинен бути невідкладно призначений інший прокурор керівником органу прокуратури.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75-81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000093, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Відвести прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні №0000093, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Копію ухвали надіслати керівнику Дніпропетровської обласної прокуратури для відома і забезпечення участі у судовому засіданні належного прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1