Справа № 545/1970/23
Провадження № 1-в/545/398/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Божковська

виправна колонія (№16)» ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтаві заяву засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 03.09.2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13.02.2020 року за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим стороком на 1 рік, вироком Київського апеляційного суду від 16.06.2021 року вирок від 13.02.2020 року скасовано в частині призначеного покарання та призначено за ч. 2 ст. 309, 71 КК України покарання у вигляді 2 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який на підставі положень ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно;

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2020 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18.12.2020 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (сплачено 26.05.2021 року);

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 19.01.2021 року за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05.02.2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

засудженого: вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2023 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2020 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05.02.2021 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_5 і призначити остаточне покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 19.01.2021 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки виконується окремо,

про умовно-дострокове звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув встановлені законом 2/3 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Від начальника державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» надійшло подання про встановлення адміністративного нагляду стосовно засудженого ОСОБА_5 на підставі п. « г » ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі».

На адресу суду від засудженого ОСОБА_5 та представника адміністрації та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації Полтавської області надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, заяву підтримали прохали задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував з приводу задоволення заяви засудженого, вивчивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що подання підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання,призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочині до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено судом, згідно даних характеристики на засудженого ОСОБА_5 наданої начальником державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» від 12.06.2023 року засуджений за період відбування покарання в установі зарекомендував себе з позитивної сторони, працевлаштований різноробочим промислової зони установи, до праці відноситься сумлінно, характеризується позитивно, не має стягнень, має чотири заохочення.

До виконання робіт з благоустрою ставиться з розумною ініціативою, поставлені завдання виконує якісно та у строк. Порушень техніки безпеки і безпеки праці не допускає.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає особисту участь у в організації виховних заходів, які проводяться в установі та реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, відвідує заплановані заходи.

Відповідно до висновку комісії установи засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення і до нього можливе застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Аналізуючи встановлені обставини суд вважає, що засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини основного покарання.

Відповідно до п. « г » ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд може встановлюватися стосовно осіб, засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів.

Таким чином, суд вважає за необхідне встановити стосовно ОСОБА_5 адміністративний нагляд як за особою, засудженою до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів.

Керуючись п. « г » ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 року, ст.81 КК України, ст. 537 ч.1 п. 2 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 звільнити умовно-достроково на 04 місяці 21 день від відбування основного покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25 січня 2023 року.

Встановити адміністративний нагляд стосовно ОСОБА_5 строком на 1 (один) рік, з встановленням наступних обмежень:

- заборони виходу з будинку (квартири) з 21-00 до 5-00 год. ранку наступного дня;

- реєстрації в органах Національної поліції України по місцю мешкання 2 рази на місяць;

- заборони перебувати в кафе, ресторанах, барах району (міста) з метою придбання та розпивання алкогольних напоїв;

- заборони виїзду за межі району (міста) без письмового дозволу районного відділу Національної поліції України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1