Справа № 545/2001/23
Провадження № 1-кп/545/305/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2023р. Полтавський районний суд Полтавської області у складi:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретаря ОСОБА_2 ,

з участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника, адвоката ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000626 від 14.06.2021р., відносно неповнолітнього:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Сапожине, Полтавського району. Полтавської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, ученя 2-го курсу ДНЗ «Полтавський центр професійно-технічної освіти», неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній, гр. ОСОБА_6 , 14 червня 2021 року приблизно у обідній час доби (більш точного часу у ході розслідування встановити не вдалося), у світлу пору доби, у порушення п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України, не маючи посвідчення на право керування іранспоріними засобами відповідної категорії, керуючи транспортним засобом - мопедом марки HONDA (без реєстрації), рухався по вулиці Підгірна у с. Сапожине Полтавського району у напрямку від вулиці Польової на спуск, із пасажиром малолітнім ОСОБА_7 . Рухаючись у вищевказаному напрямку ОСОБА_6 , не дотримався безпечного інтервалу при зустрічному роз`їзді, перед зміною напрямку руху, не впевнився в безпеці виконання маневру, змінив напрямок свого руху та виїхав в межі габаритних розмірів автомобіля ВАЗ 21214, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , котрий рухався по вулиці Підгірній у зустрічному напрямку на підйом, і у подальшому скоїв із ним зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітньому потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми забою головного мозку середнього ступеню: підшкірної гематоми потиличної ділянки: закритого уламкового перелому середньої третини лівого стегна зі зміщенням; закритого уламкового перелому середньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням та закритого подвійного перелому середньої третини - нижньої третини лівої малогомілкової кістки зі зміщенням; множинних рваних ран м`яких тканин правої нижньої кінцівки з розвитком післятравматичної нейроиатії правого малогомілкового нерву; саден шкіри голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок та травматичного шоку III ступеню, які кваліфікуються, як ТЯЖКІ тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя.

За вищевказаних обставин причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків стало порушення водієм мопеда марки (без реєстрації), ОСОБА_6 вимог п.п. 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, згідно з якими:

10.1 Перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

13.3 Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз 'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху;

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та водій ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем ВАЗ 21214, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скоїв суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування до неповнолітнього заходів виховного характеру, передбачених п. 2 та 3 ч. 2 ст. 105 КК України, а саме: обмежити дозвілля неповнолітнього та передати неповнолітнього під нагляд батька.

Неповнолітній, ОСОБА_6 , як особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру, визнав повністю свою провину у скоєному.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 його батько, ОСОБА_5 із клопотанням прокурора повністю погоджується, просив передати сина під його нагляд. Також зазначив, що вона має позитивний вплив на сина, може контролювати його поведінку та забезпечити його належне виховання.

Захисник неповнолітнього підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити

Заслухавши прокурора, неповнолітнього, його законного представника, захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку,.

.

Згідно зі ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.105 КК України до неповнолітньогоможе бутизастосовано примусовізаходи виховногохарактеру увиді застереження;обмеження дозвілляі встановленняособливих вимогдо поведінкинеповнолітнього;передача неповнолітньогопід наглядбатьків чиосіб,які їхзаміняють,чи піднагляд педагогічногоабо трудовогоколективу зайого згодою,а такожокремих громадянна їхнєпрохання; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.

Частиною 3 ст.105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Відповідно до ч.1 ст.501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Обставини вчинення неповнолітнім суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Судом встановлено, що неповнолітній проживає разом з батьком, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, його батько здатний забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Просив передати неповнолітнього сина йому під нагляд.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризуються. ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 15 років, згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже він підпадає під критерії зазначені в статті 97 КК України.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітнього, характеристику неповнолітнього, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого, та вважає, що до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру зазначені у клопотанні у виді обмеження дозвілля неповнолітнього та передачі його під нагляд матері.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ст.ст. , керуючись ст.ст., -

У Х В А Л И В :

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000626 від 14.06.2021р., відносно неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, - задовольнити в повному обсязі.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_6 , примусові заходи виховного характеру, передбачені п.п.2,3 ч.2 ст.105 КК Українина 3 місяці, а саме:

- п. 2 обмежити дозвілля неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме : не покидати місце проживання з 22 год 00 хв до 6 год 00 хв ;

- п. 3 передати неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під нагляд батькові, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту її проголошення.

Суддя

Полтавського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1