ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2418/23 Справа № 182/4311/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000637 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Чумак-Зима, Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , працює водієм в Нікопольському відділенні АТ «ДніпропетровськГАЗ», має середньо-спеціальну освіту, одружений, судимості не має,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року кримінальне провадження за №0000637 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_8 , який в подальшому нею було уточнено - залишено без розгляду, роз`яснено позивачу право звертатися до суду у порядку цивільного судочинства.

Вирішено питання щодо речових доказів та розподілу процесуальних витрат, зокрема, стягнуто ОСОБА_7 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 1 256 грн. 08 коп.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 28 лютого 2020 року об 11.18 год., керуючи належним ПАТ «ДніпропетровськГАЗ» технічно справним автомобілем марки «DAEWOO NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Шевченка зі сторони вул. Некрасова у напрямку вул. Першотравневої в м. Нікополі Дніпропетровської області.

Під час керування транспортним засобом автомобілем марки «DAEWOO NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_7 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян та в районі будинку № 193 по вул. Шевченка в м. Нікополі Дніпропетровській області, будучи неуважним до дорожньої обстановки, її змінам, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи будь-яких перешкод технічного характеру, допустив наїзд передньою частиною автомобіля марки «DAEWOO NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_8 , яка переходила проїзну частину дороги з права на ліво по ходу руху автомобіля марки «DAEWOO NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок зіткнення пішоходу ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді - закритого перелому правої великогомілкової кістки, закритого перелому правої малогомілкової кістки.

Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 12.3 Правил дорожнього руху, які відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 19/104-9/2/336 від 11.03.2020 знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

Своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В своїй скарзі прокурор просить ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України - змінити в частині вирішення процесуальних витрат та віднести на рахунок держави процесуальні витрати за проведення Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України судово-автотехнічної експертизи у розмірі 1256,08 грн., мотивуючи такі вимоги тим, що оскільки обвинуваченого було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрито, то процесуальні витрати в даному випадку стягненню з ОСОБА_7 не підлягають і повинні бути віднесені на рахунок держави.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині розподілу процесуальних витрат за залучення експерта - зміні, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_7 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України, підставами для зміни судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду. З цією вимогою кореспондуються вимоги ч. 1 ст. 370 КПК України про ухвалення компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Так, процесуальні витрати - це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження.

Згідно з ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються із: витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави - документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 124, ч. 1 ст. 126, п. 13 ч. і ст. ч. 4 ст. 374 КПК України).

Проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України. Це положення відповідає приписам ст. 15 Закону України «Про судову експертизу», а також ч. 2 ст. 122 КПК України.

При цьому установи, які проводять судово-експертну діяльність надсилають органу досудового розслідування, що здійснює відповідне кримінальне провадження, рахунок з визначенням вартості проведеної судової експертизи. Після закінчення досудового розслідування та складання обвинувального акту, у цьому процесуальному документі, серед іншого, слідчий повинен вказати відомості про розмір витрат на залучення експерта, які у разі винесення судом обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави (п. 8 ч. 2 ст. 291, ч. 2 ст. 124 КПК України).

Враховуючи викладене, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі ухвалення щодо неї обвинувального вироку або у разі залучення експерта саме стороною захисту.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року (справа №203/241/17), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Проте, судом першої інстанції вищевказаних положень закону належним чином прийнято до уваги не було, внаслідок чого безпідставно стягнено процесуальні витрати за проведення судово-автотехнічної експертизи №19/104-9/2/336 від 11 березня 2020 року в розмірі 1256,08 грн. з обвинуваченого, що є істотним порушенням норм кримінального процесуального законодавства України та у відповідності до ст. ст. 409, 412 КПК України - підставою для зміни судового рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки судом першої інстанції ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього закрито, то витрати на проведення судово-автотехнічної експертизи в розмірі 1256,08 грн. в даному випадку не підлягають стягненню з обвинуваченого та покладаються на державу, а тому ухвала Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 286 КК України в цій частині підлягає зміні.

Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури - задовольнити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 286 КК України в частині розподілу судових витрат - змінити.

Процесуальні витрати за проведення судово-автотехнічної експертизи №19/104-9/2/336 від 11 березня 2020 року в розмірі 1256,08 грн. віднести на рахунок держави.

В іншій частині ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 286 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4