ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1499/23 Справа № 186/661/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2023 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 14.02.2011 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.146, ч.3 ст.189, ч.2 ст.187, ч.2 ст.127, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України (далі - КК) до позбавлення волі на строк 8 років, з конфіскацією майна, вирок змінено ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 07 листопада 2011 року та засуджено за ч.3 ст.189, ч.2 ст.127, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, з конфіскацією майна, звільненого 22 квітня 2015 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК,-

В С Т А Н О В И Л А :

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 29 квітня 2023 року, приблизно о 15.15 годині, перебував у магазині «Єва №170», розташованому у торгово-розважальному центрі «Терикон», за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, м.Першотравенськ, вул.Незалежності, 4-В, власником якого є ТОВ «РУШ», де знаходячись у торгівельному залі, у нього раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Так, ОСОБА_7 , 24 квітня 2023 року, приблизно о 15.17 годині, реалізуючи свій злочинний прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, повторно з корисливого мотиву, переслідуючи мету наживи, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, в умовах воєнного стану, повторно, з метою особистого збагачення, викрав з прилавку торгівельного залу вказаного магазину товар а саме: дезодорант спрей чоловічий, марки «Old Spiee» Астронавт, об`ємом 150мл., вартістю 119 гривень, олію для догляду за бородою та шкірою «LOreal Paris Men Expert Barber Club», об`ємом 30мл., вартістю 259 гривень, олію для бороди чоловічу «Barbers Brooklyn», 30мл., вартістю 319 гривень, помаду для моделювання волосся чоловічу «Barbers Хайгх Холд», об`ємом 100 мл., вартістю 263 гривні, які поклав до кишені своєї куртки. Після чого, ОСОБА_7 , не розрахувавшись за викрадене майно, вийшов за межі магазину, покинувши місце вчинення злочину, а викрадене майно обернув у свою власність та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку магазину ТОВ "РУШ" на загальну суму 960 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК.

За даним фактом 05.05.2023 року внесені відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000173 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК.

31.05.2023 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2023 року у задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_6 , відмовлено та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 1 місяць 29 днів, тобто з 01 червня 2023 року до 30 липня 2023 року, включно.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_7 покладені такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися з населеного пункту за місцем свого фактичного проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання,

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодаства.

В обґрунтування зазначає, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення в повному обсязі доведено наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК. При цьому вважає, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , зокрема, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить виконання ним своїх процесуальних обов`язків, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у зв`язку з чим, незважаючи на обставини, зазначені слідчим суддею, як на підстави для обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, існує велика ймовірність того, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як загроза подальшого позбавлення волі на тривалий строк у більшості випадків є більш вагомим аргументом для переховування від кримінального переслідування, який і є визначальним для подальшої поведінки особи.

Тому прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2023 року та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, який просив скасувати рішення слідчого судді та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вислухавши підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив відмовити у її задоволенні, а рішення слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є - запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до положень ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК.

Відповідно до положень ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Згідно позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

У своїх численних рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно з уставленою практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Більш того, відповідно до рішення ЄСПЛ від 15.11.1996 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

Положеннями ч.4 ст.194 КПК передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 та обираючи стосовно нього інший більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на один місяць двадцять дев`ять днів, слідчий суддя послався на доведеність стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК, а також на наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення. Ці висновки не оспорюються прокурором в апеляційній скарзі, а тому відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК апеляційним судом не перевіряються.

При цьому колегія суддів зазначає, що всупереч доводам прокурора, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому тяжкого покарання, за відсутності конкретних фактів його переховування від органу досудового розслідування, на що посилається прокурор в апеляційній скарзі, не свідчить про недостатність обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Крім того, прокурор не надав апеляційному суду будь-яких об`єктивних даних про те, що підозрюваний ОСОБА_7 після застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, порушував умови та не дотримувався покладених на нього обов`язків, або намагався переховуватися від слідства. Навпаки, під час апеляційного розгляду прокурор зазначив, що у сторони обвинувачення наразі відсутні зауваження щодо процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , який своєчасно з`являється за викликом до слідчого, свою причетність до інкримінованого йому злочину визнає, матеріальну шкоду потерпілій стороні відшкодував у повному обсязі.

Отже, на думку колегії суддів, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі доведеності його винуватості у скоєному, та даних про особу підозрюваного, віку та стану його здоров`я, репутації, сімейного та майнового стану, наявності судимостей, міцних соціальних зв`язків на території м. Першотравенська Дніпропетровської області, постійного місця проживання та реєстрації, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що саме такий вид запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 під час досудового розслідування, а покладені на нього згідно ч.5 ст.194 КПК обов`язки будуть достатнім стримуючим фактором для запобігання встановлених ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК. У випадку недотримання ОСОБА_7 умов запобіжного заходу визначеного ухвалою слідчого судді, слідчий або прокурор не позбавлені права звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді про зміну запобіжного заходу в порядку визначеному статтею 200 КПК.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 1 місяць 29 днів, тобто з 01 червня 2023 року до 30 липня 2023 року, включно та покладенням відповідних обов`язків - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4