Справа № 752/8772/22
Провадження № 1-кс/752/2993/23
У Х В А Л А

06 червня 2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.02.2023 року, в рамках кримінального провадження № 0000357 від 16.06.2022 року,-

встановив:

в провадженні слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва перебуває клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.02.2023 року, в рамках кримінального провадження № 0000357 від 16.06.2022 року, а саме просить скасувати арешт майна, яке було вилучене 10.02.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти в сумі 8400 доларів США та 2225 Євро, які належать ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що 14.02.2023 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва постановлено ухвалу про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000357 від 16.06.2022 та накладено арешт на грошові кошти у сумі 8400 доларів США та 2225 Євро, вилучені 10.02.2022 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу мотивовано тим, що 10.02.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.01.2023 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 8400 доларів США та 2225 Євро, що вважаються тимчасово вилученим майном, які визнані постановою старшого слідчого слідчого управління ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 речовим доказом у кримінальному провадженні.

12.02.2023 року прокурор у кримінальному провадженні поштою надіслав до Голосіївського районного суду м. Києва клопотання про арешт майна, вилученого 10.02.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 .

Звертаючись з клопотанням про арешт вилученого майна, прокурор зазначив, що метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є збереження речових доказів.

Звертає увагу на те, що досудове розслідування кримінального провадження № 0000357, в межах якого було проведено обшук та накладено арешт, проводиться з 16.06.2022 року, тобто вже понад дев`ять місяців, так ні на момент проведення обшуку, ні на момент накладення арешту, та на даний час ОСОБА_5 або її чоловік - ОСОБА_8 жодного статусу у вказаному кримінальному провадженні № 0000357 не набули.

Посилається на те, що відповідно до змісту ухвали від 14.02.2023, грошові кошти в сумі 8400 доларів США та 2225 Євро, формально визнані 11.02.2023 року речовими доказами у кримінальному провадженні, однак не являються знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди та не містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі не є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій та не являється майном, яке було набуте кримінально протиправним шляхом, тобто всупереч твердженням прокурора та суду, не є майном яке в розумінні ст. 98 КПК України може бути визнане речовим доказом.

Вважає, що відповідно до змісту ухвали від 14.02.2023 року про арешт майна, прокурор жодних доказів на підтвердження того, що вилучені у ОСОБА_5 грошові кошти є речовим доказом, не надав.

При цьому, в ухвалі згадується підприємство сина ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , який займається багато років підприємницькою діяльністю. Також в ухвалі згадуються й інші ФОПи та підприємства, про які ОСОБА_5 вперше в житті чула під час проведення обшуку.

Окрім того, в ухвалі від 14.02.2023 про арешт майна зазначено, що кошти в сумі 8400 доларів США та 2225 Євро, вилучені за місцем проживання ОСОБА_7 . Однак, вказана інформація не є дійсною та насправді ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується ухвалою на обшук від 19.01.2023, протоколом обшуку від 10.02.2023 та ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.02.2023 про накладення арешту на грошові кошти в сумі 1 500 000 гривень вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_9 .

Відтак, ОСОБА_5 та її чоловік, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 ніякого відношення до зазначеної в ухвалі інформації не мають. Грошові кошти, які були вилучені належать останнім, та були накопичені протягом тривалого часу та враховуючи обстановку в країні зберігалися на випадок зміни місця проживання у разі активних збройних дій Російської Федерації, на лікування та інші особисті потреби. При цьому, хоч ОСОБА_7 і являється їхнім сином, однак разом з ОСОБА_5 не проживає та жодної підприємницької діяльності вони спільно не ведуть.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про скасування арешту підтримала та просила задовольнити, посилається на те, що жодній особі у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, а вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти, не є майном яке в розумінні ст. 98 КПК України може бути визнане речовим доказом.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти скасування арешту, оскільки вважає, що зазначені у клопотанні грошові кошти можуть мати відношення до кримінального провадження.

Перевіривши матеріали клопотання про скасування арешту майна, заслухавши пояснення адвоката, прокурора, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000357 від 16.06.2022 року.

14.02.2023 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва постановлено ухвалу про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000357 від 16.06.2022 та накладено арешт на грошові кошти у сумі 8400 доларів США та 2225 Євро, вилучені 10.02.2022 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В силу п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В силу положень ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Так, судовим розглядом встановлено, що в ухвалі від 14.02.2023 про арешт майна зазначено, що кошти в сумі 8400 доларів США та 2225 Євро, вилучені за місцем проживання ОСОБА_7 . Однак, проте ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується ухвалою на обшук від 19.01.2023, протоколом обшуку від 10.02.2023 та ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.02.2023 про накладення арешту на грошові кошти в сумі 1 500 000 гривень вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_10

ОСОБА_5 та її чоловік, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно до зазначеної в ухвалі про арешт майна інформації будь-якого відношення до кримінального провадження не мають.

Таким чином слідчий суддя дійшов висновку, що вилучені грошові кошти не відповідають вимогам ст. 98 КПК України, що було метою та підставою накладення арешту.

Також слідчий суддя враховує ту обставину, що з моменту арешту грошових коштів пройшло майже чотири місяці, проте у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, а прокурором у судовому засіданні не спростовані обставини зазначені у клопотанні про скасування арешту майна.

Таким чином потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала, у зв`язку з чим накладений арешт підлягає скасуванню в порядку ст. 174 КПК України.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309 Кримінального процесуального кодексу України,-

постановив:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.02.2023 року, в рамках кримінального провадження № 0000357 від 16.06.2022 року - задовольнити.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.02.2023 року, в рамках кримінального провадження № 0000357 від 16.06.2022 року, яке було вилучене 10.02.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 ,, а саме: грошові кошти в сумі 8400 доларів США та 2225 Євро, які належать ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1