ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1420/23 Справа № 192/934/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

третьої особи, щодо майна

якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 ,

представника третьої особи, щодо майна

якої вирішується питання про арешт, -адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000322,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2023 року було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на автомобіль марки «MITSUBISHI» моделі «PAJERO SPORT», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , а користувачем ОСОБА_8 , та автомобіль марки «BMW» моделі «Х3», номерний знак НОМЕР_3 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є ТОВ «ЛУГ ІНВЕСТ», а володільцем є ОСОБА_9 , шляхом заборони розпорядження та користування таким майном.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що прокурором доведена мета арешту зазначених автомобілів, які є речовими доказами, а саме: збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення та пошкодження.

Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на автомобіль «MITSUBISHI» моделі «PAJERO SPORT», номерний знак НОМЕР_1 .

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя проігнорував клопотання прокурора про повернення клопотання про арешт у зв`язку із його недоліками, та на власний розсуд продовжив розгляд справи.

Вказує на те, що в клопотанні не зазначено, які саме сліди кримінального правопорушення зберіг на собі вилучений транспортний засіб, з метою збереження яких необхідно накласти арешт.

Клопотання про арешт майна було розглянуте без наявності оригіналів кримінального провадження.

Також зазначає, що слідчим суддею були порушені вимоги ч. 6 ст. 173 КПК України щодо розгляду клопотання.

Також вказує на те, що ОСОБА_6 є особою з інвалідністю, тому йому необхідне користування вказаним автомобілем, що не перешкодить завданням кримінального провадження.

Окрім цього, слідчий суддя проігнорував та не допитав зацікавлених осіб щодо вилучення у ОСОБА_6 ключів та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Прокурор Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_10 , будучи належним чином увідомленим про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про поважні причини суд не увідомив, що не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_6 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України,арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально - протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, з наданих до клопотання слідчого матеріалів вбачається, що СВ ВП №9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під №0000322 від 16.05.2023 року , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу особою, яка керує, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Під час огляду місця події 15 травня 2023 року автомобіль марки «MITSUBISHI» моделі «PAJERO SPORT», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_6 та автомобіль марки «BMW» моделі «Х3», номерний знак НОМЕР_3 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є ТОВ «ЛУГ ІНВЕСТ», а володільцем є ОСОБА_9 , були вилучені до ВП №9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постановою слідчого від 16 травня 2023 року вилучені речі в ході огляду транспортні засоби визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000322.

Локалізація пошкоджень транспортних засобів зазначена у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.05.2023 року.

З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, зокрема автомобілі, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речових доказів, оскільки відповідно до клопотання вказані автомобілі є предметами злочину, на яких можуть залишитись сліди вчинення кримінального правопорушення, та їх арешт необхідний для збереження доказів задля подальшого призначення та проведення необхідних експертиз, а саме: судової експертизи щодо технічного стану транспортних засобів, з метою встановлення відомостей на предмет працездатності стану робочої гальмової системи та рульового керування автомобілю, які причини їх відмови і коли вони виникли, в момент ДТП, або після нього.

Отже, арешт на зазначене майно був накладений з дотриманням вимог закону, а тому доводи апеляційної скарги з цих підстав є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль, на який накладено арешт , належить ОСОБА_6 , який є особою з інвалідністю, тому йому необхідне користування вказаним автомобілем, що не перешкодить завданням кримінального провадження, - не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, окрім цього, арешт вказаного автомобіля необхідний для проведення відповідних експертиз, а користування ним може призвести до втрати або знищення речових доказів, що унеможливить в подальшому проведення повного та всебічного досудового розслідування.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що клопотання було розглянуте без наявності оригіналів кримінального провадження, не є підставою для скасування судового рішення, оскільки відповідно до положень ст. 171 КПК України до клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Разом з цим, під час апеляційного перегляду надійшла відповідь від СВ ВП №9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області , відповідно до якої постановою слідчого від 25.05.2023 року було призначено судову транспортно-трасологічну експертизу та 26.05.2023 року матеріали кримінального провадження №0000322 були направлені до Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, тому надати оригінали матеріалів кримінального провадження №0000322 не вбачається за можливе.

Не є слушними доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя зобов`язаний був повернути клопотання прокурора про арешт у зв`язку із його недоліками, так як відповідно до технічного запису судового засідання вбачається, що прокурор після з`ясування підстав повернення клопотання продовжив його підтримувати, крім того, слідчим суддею не встановлено відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України недотримання вимог ст. 177 КПК України.

Посилання апелянта щодо порушення слідчим суддею строку розгляду клопотання про арешт майна, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що вказане клопотання слідчого надійшло до суду 16.05.2023 року (а.п. 40), в той же день протоколом автоматизованого розподілу визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , клопотання було призначено до розгляду на 18.06.2023 року , відповідно до вимог ч. 6 ст. 173 КПК України, однак адвокатом ОСОБА_7 було заявлено клопотання про відвід слідчого судді ОСОБА_1 , яке ухвалою від 19.06.2023 року було залишено без задоволення, та клопотання про арешт повернуто судді ОСОБА_1 для його розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя необґрунтовано не допитав зацікавлених осіб щодо вилучення у ОСОБА_6 ключів та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, не є слушними, так як не є предметом розгляду клопотання про арешт майна, оскільки прокурор просив в клопотанні накласти арешт лише на транспортні засоби.

З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги на цьому етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2023 року про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000322 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4