Справа № 738/504/23
№ провадження 1-кп/738/56/2023
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2023 року місто Мена Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 31 березня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Краснодарка Красногвардійського району Автономної Республіки Крим, яка зареєстрована та фактично проживає по АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, інваліда ІІІ групи, заміжньої, на утриманні якої перебуває двоє малолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 4362 Кримінального кодексу України (далі КК), -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

Відповідно до пункту другого статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» 19 лютого 2014 року розпочато тимчасову окупацію російською федерацією окремих території України.

О 04 годині 30 хвилин 24 лютого 2022 року президентом російської федерації (далі рф) путіним в.в. оголошено початок військової спеціальної операції проти України з метою проведення «демілітаризації та денацифікації України»

О 04 годині 30 хвилин 24 лютого 2022 року збройні сили росії (далі зс рф), діючи з метою фактичного знищення держави Україна, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, застосували засоби ведення війни, заборонені міжнародним гуманітарним правом, вчинили військову агресію відносно народу України, безпосередньо акти насильства щодо цивільного населення, з метою тероризування населення та поєднані з вбивствами цивільних осіб, а також на об`єкти військової та критичної інфраструктури.

За вказаних вище обставин, громадянка України ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи обізнаною, що російська федерація з 2014 року вчиняє проти України акт збройної агресії та здійснює тимчасову окупацію частини території України, перебуваючи у своєму приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за допомогою особистого облікового запису « ОСОБА_5 » в соціальній мережі «Однокласники» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), шляхом використання функції вказаної соціальної мережі «вподобати», яка автоматично розміщує дану публікацію на особистій сторінці користувача, розмістила на своєму обліковому записі текстово-графічний матеріал зі сторінки користувача « ОСОБА_6 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 ), який містить зображення чоловіків у військовій формі та текстовим відтворенням «Вы творите историю, военнослужащие! Безопосность Росии и Донбаса зависит полностью от вас! Пусть бог хранит и защитит солдат Росии!», зробивши таким чином вказану публікацію доступною необмеженій кількості користувачів соціальної мережі «Однокласники». Разом з цим, вказана публікація в силу алгоритму роботи штатної функції «вподобати» в соціальній мережі «Однокласники», в автоматичному режимі була розміщена в стрічці новин осіб зі списку друзів (116 осіб).

Згідно з висновком судової лінгвістичної експертизи від 31.03.2023 № СЕ-19/125-23/2406-ПЧ в тексті публікації від 18.03.2022, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , що містить текстове відтворення «Вы творите историю, военнослужащие! Безопосность Росии и Донбаса зависит полностью от вас! Пусть бог хранит и защитит солдат Росии!», яке було розміщене на своїй сторінці користувачем ОСОБА_3 за допомогою інтернет-ресурсу «Однокласники», міститься глорифікація військових РФ (які, згідно із ситуацією, яка склалася, у цей час здійснюють збройну агресію російської федерації проти України), та осіб, які здійснюють тимчасову окупацію частини території України.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний єдиний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи обізнаною, що російська федерація з 2014 року вчиняє проти України акт збройної агресії та здійснює тимчасову окупацію частини території України, перебуваючи у своєму приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за допомогою особистого облікового запису « ОСОБА_5 » в соціальній мережі «Однокласники» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), шляхом використання функції вказаної соціальної мережі «вподобати», яка автоматично розміщує дану публікацію на особистій сторінці користувача, розмістила на своєму обліковому записі текстово-графічний матеріал зі сторінки користувача « ОСОБА_7 (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 ), який містить зображення чоловіка та починається фразою «Сегодня забрать ОСОБА_8 или ОСОБА_9 , или другие города абсолютно нет проблем» та закінчується фразою «Поэтому так аккуратно проводится специальные мероприятия», зробивши таким чином вказану публікацію доступною необмеженій кількості користувачів соціальної мережі «Однокласники». Разом з цим, вказана публікація в силу алгоритму роботи штатної функції «вподобати» в соціальній мережі «Однокласники», в автоматичному режимі була розміщена в стрічці новин осіб зі списку друзів (116 осіб).

Згідно з висновком судової лінгвістичної експертизи від 31.03.2023 № СЕ-19/125-23/2406-ПЧ в тексті публікації від 22.03.2022, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 : ІНФОРМАЦІЯ_7 , що починається фразою «Сегодня забрать ОСОБА_8 или ОСОБА_9 , или другие города абсолютно нет проблем» та закінчується фразою «Поэтому так аккуратно проводится специальные мероприятия», яке було розміщене на своїй сторінці користувачем ОСОБА_3 за допомогою інтернет-ресурсу «Однокласники», міститься глорифікація військових РФ (які, згідно із ситуацією, яка склалася, у цей час здійснюють збройну агресію російської федерації проти України), та осіб, які здійснюють тимчасову окупацію частини території України.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

Обвинувачена ОСОБА_3 , допитана у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та кваліфікацією діяння, пояснила, що до 2012 року проживала на території АР Крим, а потім переїхала проживати в село Величківка Чернігівської області. Дійсно, в березні 2022 року на своїй сторінці в «Однокласниках» лайкнула декілька постів на підтримку військової агресії росії проти України. Вважає, що вчинила так, тому що попала під влив друзів та знайомих, які проживають в АР Крим. Згодом вона змінила свою думку. На даний час вона зовсім протилежна. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.

ІІІ. Оцінки суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і стосуються винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення і кваліфікації її дій, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити саме ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченої, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи, які стосуються винуватості обвинуваченої, у вчиненні злочину і кваліфікації її дій, ніким не оспорюються, Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною другою статті 4362 КК, як поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, та осіб, які здійснюють тимчасову окупацію частини території України, а вина її у скоєному доведена у повному обсязі.

ІV. Призначення покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому, в даній ситуації Суд враховує, що згідно зі статтею 66 КК щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалась.

Так, в зазначених правовідносинах обвинувачена вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, виходячи із її пояснень прослідковується, те що вона бажає виправити ситуацію, яка виникла внаслідок її дій, а тому Суд розцінює поведінку обвинуваченої, як щире каяття.

Активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення виражається в тому, що винний добровільно у будь-якій формі своїми активними діями надає допомогу органам досудового розслідування або суду у з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК Судом встановлені не були.

Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та відповідно до статті 65 КК враховує:

1. ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із статтею 12 КК є нетяжким злочином;

2. наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

3. особу винного її вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, а саме наявність на утриманні 2 малолітніх дітей, те, що обвинувачена має ІІІ групу інвалідності;

4. наявність постійного місця проживання, формально позитивну характеристики за таким;

5. наявність обставин, які пом`якшують покарання;

6. те, що вона раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася.

У зв`язку із викладеним, Суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Проте, Суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час іспитового строку, тобто її припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, Суд, окрім наведених вище мотивів враховує, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним

та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи (пункти 4.1., 4.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15рп/2004 «у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання)).

Закріплення в законі можливості звільнення особи від відбуття покарання з випробуванням є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.

Так, в даному конкретному випадку судом враховуються індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, а також, те що застосування статті 75 КК не забороняється кримінальним законом в даній конкретній ситуації.

Також, обґрунтовуючи можливість застосування статті 75 КК до обвинуваченого Суд звертає увагу на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).

В цій ситуації відіграє значення і позиція сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК в правовідносинах, що розглядаються.

Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим кримінальним правопорушенням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

У зв`язку зі звільненням останньої від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на неї обов`язки, передбачені статтею 76 КК.

Підстав для обрання більш м`якшого чи тяжчого покарання Суд не знаходить.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази в кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Prestigio» золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000062, яке знаходиться в Чернігівській обласній прокуратурі, необхідно конфіскувати на підставі статей 961, 962 КК України, частини 9 статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертного дослідження необхідно стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою за частиною другою статті 4362 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з органами пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 7 551 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят одну) гривню 20 копійок процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Prestigio» золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000062, яке знаходиться в Чернігівській обласній прокуратурі - конфіскувати на підставі статей 961, 962 КК України, частини 9 статті 100 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1