279/3505/23
1-кс/279/1377/23
У Х В А Л А

05 вересня 2023 року
Представником власника арештованого майна ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 подано клопотання про скасування арешту майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.06.2023 року.
Вказав, що ОСОБА_3 є власником автомобіля марки ЗІЛ, д.н.з. НОМЕР_1 , на який накладено арешт. Накладений арешт просив скасувати, оскільки потреба в утриманні майна відпала, всі експертні дослідження проведені, автомобіль потрібен для роботи, так як власник є приватним підприємцем.
Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне:
Згідно ст.168 ч.2 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку і огляду.
Статтею 100 ч.1 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 (Тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (Арешт майна) КПК України.
Згідно ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю або частково, якщо учасник провадження доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ст.100 ч.6 п.1 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Європейський суд з прав людини висловив позицію, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98.)
Судом встановлено, що органом досудового розслідування з 03.06.2023 року здійснюється розслідування злочину, передбаченого ст.246 ч.1 КК України. 03.06.2023 року під час проведення огляду місця події було виявлено та вилучено, на який в подальшому ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.06.2023 року накладено арешт на автомобіль марки ЗІЛ, д.н.з. НОМЕР_1 . Арешт було накладено у виді заборони розпоряджатися та користуватися вказаним майном до завершення експертних досліджень.
Прокурор заперечив проти скасування арешту на майно, посилаючись на те, що автомобіль є речовим доказом в провадженні.
Враховуючи, що арешт було накладено до завершення ескпертих досліджень, такі дослідження, предметом яких був арештований транспортний засіб, проведені, іншіне призначені, власник позбавлений можливості користуватись своїм майном, яке використоувається в здійснені підприємницької діяльності, його скасування не може зашкодити інтересам розслідування.
За таких обставин суд приходить до висновку, що потреба в подальшому застосуванні арешту на майно ОСОБА_3 відпала, тому клопотання підлягає задоволенню .
На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
Арешт на транспортний засіб марки ЗІЛ, д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору з маніпулятором, накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.06.2023 року, скасувати.
Копію ухвали направити до СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області для виконання вимог ст.169 ч.3 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1