УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 420 231 100 000 000 32 від 31.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.301, ч. 3 ст.153 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 420 231 100 000 000 32 від 31.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.301, ч. 3 ст.153 КК України про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що слідчими СУ ГСУ в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 231 100 000 000 32 від 31.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.301, ч. 3 ст.153 КК.

В межах вказаного кримінального провадження 01.02.2023 ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України. Того ж дня, 01.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України. 17.03.2023 та 21.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозру та нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 301, 2 епізодів за ч. 3 ст. 153 КК України.

Наразі досудове розслідування у провадженні триває, після його завершення у провадженні потерпілими ймовірно буде заявлено цивільні позови.

З метою відшкодуванням шкоди завданої кримінальним правопорушенням (цивільний позов), слідча просила накласти арешт на на облікові записи та пов`язаний акаунт з віртуальними активами, які належать біржі «Віпапсе» клієнта ОСОБА_5 UID НОМЕР_1 .

В судовому засіданні слідча доводи клопотання підтримала, просила клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому. При цьому зазначила, що на даний час цивільний позов відсутній.

Власник майна в судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, СУ ГСУ в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 231 100 000 000 32 від 31.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.301, ч. 3 ст.153 КК.

В рамках даного кримінального провадження слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного, вказуючи підставу для накладення арешту: з метою забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак зазначених вимог закону слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався.

Зокрема, посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на майно підозрюваного, з метою забезпечення цивільного позову, слідчий не надав даних слідчому судді щодо наявності такого позову взагалі тобто доказів на підтвердження існування правових підстав для арешту вказаного майна саме з тією метою, яку він привів у клопотанні.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Отже сукупність вказаних вище обставин свідчить про відсутність правових підстав для задоволення клопотання.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про накладення арешту на облікові записи та пов`язаний акаунт з віртуальними активами, які належать біржі «Віпапсе» клієнта ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: