Провадження № 1-кп/761/3220/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6 , особи, стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_7 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 120 231 001 000 016 97 від 02.05.2023 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , не судимого,

за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, яке підпадає під ознаки ч. 2 ст. 345 КК України,

у с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва звернулася прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 з клопотанням у кримінальному провадженні № 120 231 001 000 016 97 від 02.05.2023 за ч. 2 ст. 345 КК України про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що 02.05.2023, о 17 год. 00 хв. до чергової частини Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення про пошкодження майна та хуліганські дії невстановленої особи за адресою - АДРЕСА_3 .

Далі, 02.05.2023, о 17 год. 50 хв. на місце виклику прибули дільничний офіцер Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 та дізнавач сектору дізнання Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , які під час дослідження обставин події прийняли рішення про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності.

Дільничний офіцер Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , будучи при виконанні своїх службових обов?язків, підійшов до ОСОБА_7 та висловив вимогу пред?явити документи, що посвідчують його особу.

ОСОБА_7 , перебуваючи у стані, який не дозволяє повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, законну вимогу дільничного офіцера поліції ОСОБА_4 проігнорував, почав висловлюватися нецензурними словами на його адресу та наніс один удар лівою рукою в голову ОСОБА_10 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у формі садна на фоні синця в правій підочній-величній ділянці, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, перебуваючи при цьому у стані неосудності, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 13.06.2023 № 625 останній страждає на шизофренію параноїдну, галюцинаторно-параноїдний синдром (F20.0 згідно з МКХ-10), тобто за своїм психічним станом ОСОБА_7 на період вчинення суспільно небезпечного діяння та на теперішній час не міг та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, вважаючи, що з урахуванням ступеня небезпечності ОСОБА_7 для себе або інших осіб до останнього необхідно застосувати заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердив обставини вчинення суспільно небезпечного діяння. Проти задоволення клопотання заперечував, підтримав позицію захисника.

Потерпілий та представник підтримали позицію прокурора.

Суд, заслухавши думки учасників, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Клопотання про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру обґрунтоване зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказами: показаннями ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_4 , протоколом затримання особи від 02.05.2023, протоколом огляду відеозапису від 03.05.2023, висновком судово-медичного експерта від 03.05.2023 № 042/1-183-2023, висновком судово-психіатричного експерта від 13.06.2023 № 625, іншими документами.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 13.06.2023 № 625 ОСОБА_7 у період вчинення суспільно-небезпечного діяння страждав та страждає на теперішній час на шизофренію параноїдну, галюцинаторно-параноїдний синдром (F20.0 згідно з МКХ-10); не міг і не може на теперішній час усвідомлювати свої дії та керувати ними; потребує поміщення до спеціального лікувального закладу з метою обов`язкового лікування, запобігання вчинення суспільно небезпечних діянь.

Суд також враховує відомості, які містяться у мотивувальній частині висновку судового експерта.

Так, зокрема, під час допиту судовим експертом ОСОБА_11 , яка є матір`ю ОСОБА_7 , остання підтвердила неадекватну поведінку сина, безпідставну агресію, вказала на ситуацію, яка мала місце у 2022 році, коли її син бігав з ножем за людиною та кидав з балкону скляні банки у перехожих.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, що потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

У силу ст. 92 КК одним з видів примусових заходів медичного характеру є госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу з метою її обов`язкового лікування, запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, з урахуванням ступеня небезпечності ОСОБА_7 для себе або інших осіб, суд вважає необхідним застосувати відносно нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, до набрання цим рішенням законної сили підлягає залишенню без змін з огляду на актуальність ризиків позапроцесуальної поведінки останнього.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 19, 92-94 КК України, ст. 512-513 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

До набрання цим рішенням законної сили застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, залишити без змін.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1