Провадження № 1-кс/761/9069/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001458 від 08.02.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва звернулась прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001458 від 08.02.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 391), для забезпечення її зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні №0001458 від 08.02.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що у провадженні Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001458 від 08 лютого 2018 року за ознаками за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 06 лютого 2018 року, приблизно о 14:00 год. від нотаріуса стало відомо, щоневстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа майном частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, 13.04.2018 до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві звернулася ОСОБА_5 про те, що приватний нотаріус КМНО ОСОБА_6 посвідчив договір купівлі-продажу від 07.04.2017, відповідно до якого ОСОБА_5 продала 1/2 квартири АДРЕСА_2 , при цьому ОСОБА_5 стверджує, що свою частку квартири не продавала.

Згідно отриманих даних від нотаріуса кв. АДРЕСА_2 17.04.2017 перейшла у власність ОСОБА_7 , від якого перейшла ОСОБА_8 , та від останнього ОСОБА_9 .

В подальшому 01.06.2021 вказану квартиру на підставі договору купівлі-продажу відчужено ОСОБА_10 , який в свою чергу в той же день передав в іпотеку ОСОБА_11 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - станом на 12.04.2023 дана квартира зареєстрована на праві власності за ОСОБА_10 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

В подальшому 01.06.2021 вказану квартиру на підставі договору купівлі-продажу відчужено ОСОБА_10 , який в свою чергу в той же день передав в іпотеку ОСОБА_11 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - станом на 12.04.2023 дана квартира зареєстрована на праві власності за ОСОБА_10 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

Зі змісту долучених до клопотання додатків вбачається, що 18 квітня 2023 року вказану квартиру визнано речовим доказом в порядку ст. 98 КПК України, про що слідчим винесено відповідну постанову.

З метою збереження речових доказів та запобігання випадку подальшого незаконного відчуження майна - даної квартири, прокурор проить накласти арешт на вказане майно.

Прокурор ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про час та дату судового розгляду, в судове засідання не прибула. До початку судового засідання надіслала на електронну пошту суду заяву, в якій просила проводити судовий розгляд за її відсутності, а клопотання просила задовольнити. Крім того до вказаної заяви долучила клопотання в якому просила судовий розгляд проводити без виклику власника майна з огляду на те, що наразі наявний ризик відчуження такої квартири, а майно не є тимчасово вилученим.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без власника майна є необхідним з метою забезпечення можливості арешту майна, в разі ухвалення слідчим суддею відповідного рішення за результатами розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд власників майна відповідно до положень ч.2 ст. 172 КПК України.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п.1 ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівквій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеної в клопотанні прокурора квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 391).

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на наведене, з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно необхідно накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 391).

При цьому, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках прокурора при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 391) із забороною розпорядження, відчуження вказаним майном, без заборони використання житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1