Справа № 541/2465/23
Провадження № 1-кс/541/715/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000860 від 12.07.2023,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2023 року прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене в ході огляду речей 12.07.2023, а саме: чугунну жаровню об`ємом 6 л., алюмінієву каструлю об`ємом 8 л., мобільний телефон марки Нокіа ТА-1253 s/n: НОМЕР_1 , ІМЕІ1) НОМЕР_2 , ІМЕІ2) НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання вказував, що у провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2023 за № 0000860 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.07.2023 о 12:58 год. до ч/ч ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від ДОП ВП №3 ОСОБА_4 про те, що ним 06.07.2023 виявлено крадіжку мобільного телефону марки Нокіа чорного кольору та алюмінієву каструлю та чугунну жаровню, чим спричинено матеріальної шкоди ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю с. Устивиця Миргородського району, Полтавської області, сума збитків встановлюється.

12.07.2023 проведено огляд в АДРЕСА_1 , де ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видав для огляду з подальшим вилученням викрадене ним майно, а саме: чугунну жаровню об`ємом 6 л., алюмінієву каструлю об`ємом 8 л., мобільний телефон марки Нокіа ТА-1253 s/n: НОМЕР_1 , ІМЕІ1) НОМЕР_2 , ІМЕІ2) НОМЕР_3 .

12.07.2023 постановою старшого слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_7 вищевказане майно визнано речовими доказами та передано для зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області в сел. Велика Багачка, вул. Шевченка, 103 Миргородського району Полтавської області.

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду 12.07.2023 майно, для подальших проведень досліджень та експертиз, збереження речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився, направив заяву, в якій просив проводити розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000860 від 12.07.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

12.07.2023 слідчим СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 проведено огляд речей біля домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого ОСОБА_6 виніс зі свого домоволодіння та видав чугунну жаровню об`ємом 6 л., алюмінієву каструлю об`ємом 8 л., мобільний телефон марки Нокіа, які було оглянуто та вилучено.

Постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 від 12.07.2023 вищевказане майно: чугунна жаровня об`ємом 6 л., алюмінієва каструля об`ємом 8 л., мобільний телефон марки Нокіа, визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та визначено місце їх зберігання кімната зберігання речових доказів ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зважаючи на сукупність наявних доказів, слідчий у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, правильно звернувся з клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон з тих підстав, що він є речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що чугунна жаровня, алюмінієва кастрюля та мобільний телефон можуть бути передані, пошкоджені або знищені. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження майном, з метою запобігання знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

Прокурор надав достатні данні: результати зафіксовані в протоколі огляду місця події; протокол огляду речей, протоколи допиту свідка і потерпілого, на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна. (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України). Слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього рухомого майна спів розмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно.

Вказаний прокурором захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення. Незастосування арешту згаданих речей може призвести до знищення, відчуження або настання інших наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, оскільки відносно даних речей є необхідність у проведенні слідчих дій та експертних досліджень.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, оскільки вимога заявлена в клопотанні про визначення місця зберігання вилученого майна є безпідставною, так як постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 від 12.07.2023 визначено місце зберігання вищезазначеного майна кімната зберігання речових доказів, яка є обгрунтованою та спрятиме виконанню завдань кримінального судочинства.

Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 98, 170, 171-173 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження власником майном, вилучене 12.07.2023 в ході проведення огляду місця події біля домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 :

-чугунну жаровню об`ємом 6 л.;

-алюмінієву каструлю об`ємом 8 л.;

-мобільний телефон марки Нокіа ТА-1253 s/n: НОМЕР_1 , ІМЕІ1) НОМЕР_2 , ІМЕІ2) НОМЕР_3 ,

власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Залишити вищевказане майно на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області в сел. Велика Багачка, вул. Шевченка, 103, Миргородського району, Полтавської області, на підставі постанови слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 12.07.2023 року по кримінальному провадженню № 0000860 від 12.07.2023

Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1