У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2023 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000812 від 08.03.2023

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000812 від 08.03.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302 ч. 2 ст. 303 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , та ОСОБА_4 , набувши досвіду у вчиненні злочинів, що посягають на моральні засади суспільства в частині задоволення статевих потреб за грошову винагороду, визначивши їх вчинення як джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з метою незаконного збагачення, з корисливих спонукань, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства, в частині задоволення статевих потреб, діючи групою осіб, вчиняли кримінальні правопорушення, спрямовані на забезпечення діяльності з надання сексуальних послуг особами жіночої статі, з метою отримання прибутку (утримання місць розпусти, звідництво для розпусти, вчинені з метою наживи та сутенерство).

З цією метою, у невстановлений слідством день та час, у невстановленому місці ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , та ОСОБА_4 , вступили в злочинну змову, спрямовану на утримання місця розпусти, звідництво для розпусти з метою наживи та сутенерства, тобто дії по забезпеченню заняття проституцією іншими особами щодо кількох осіб.

Зокрема, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , та ОСОБА_4 , маючи на меті власне збагачення, діючи за попередньою змовою, вирішили зайнятися сутенерством та у не житлових приміщеннях за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 забезпечували надання особами жіночої статі послуг інтимного характеру та звідництво їх із клієнтами, з метою наживи.

08.06.2023 слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна, 12 було затримано підозрювану у вчиненні злочину ОСОБА_4 , у якої під час особистого обшуку виявлено та вилучено:

-п`ять каблучок, сережки, хрестик з ланцюжком, два браслети, які поміщено до пакету № CRI1002475;

-паспорт гр. України виданий на ім`я ОСОБА_4 , який поміщено до пакету № CRI1002476;

-сумку з особистими речами ОСОБА_4 , яку поміщено до пакету WAR1868795.

09.06.2023 вищевказані виявлені та вилучені речі, предмети визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

Враховуючи вищевикладене в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що вилучені прикраси можуть бути придбані за грошові кошти здобуті внаслідок протиправної ОСОБА_9 .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, використання, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене з метою збереження речових доказів слідчий просить накласти арешт.

Слідчий в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив слідчого суддю його задовольнити.

Представник власника майна заперечив проти накладення арешту на майно належне ОСОБА_4 .

Власник майна підтримав позицію свого представника.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене в клопотанні майно, не підпадає під ознаки речових доказів, оскільки слідчим не доведено, що воно було здобуте саме кримінально протиправним шляхом, в результаті вчинення кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000812 від 08.03.20.

В той же час прокурором не доведено, що вилучені грошові кошти номіналом 1000 грн та номіналом 100 долларів набуті кримінально протиправним шляхом, а тому в накладенні арешту на таке майно необхідно відмовити.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вісутні підстави для арешту вказаного у клопотанні слідчого майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000812 від 08.03.2023 відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1