490/3888/23 19.05.2023
н/п 1-кс/490/4168/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3888/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Калінінград, рф, особи без громадянства, з повною середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з поданим слідчому судді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президенту України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку (Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 22 квітня 2022 року №2212-ІХ, внесеними Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, внесеними Указом від 15 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, внесеними Указом від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ (останнім продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб), який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку та востаннє Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку жовтня 2022 року, (точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попередньо маючи усну домовленість з потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про безоплатне використання житлового приміщення - кімнати АДРЕСА_2 , та фактичне безоплатне використання предметів інтер`єру та побуту, наявних та розміщених у даній кімнаті, маючи на меті корисливий умисел, спрямований на привласнення та розтрату чужого майна, яке було ввірене їй та перебувало в її віданні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, перебуваючи в приміщенні кімнати АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, привласнила майно ввірене їй потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за усним договором оренди житла, а саме:

- фен торгової марки «Rowenta», моделі «CV5422F0», згідно висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-23/449-ТВ від 24.03.2023 року, вартість якого становить 500 грн. 00 коп.;

- пилосос торгової марки «LG», моделі «V-C3044RD», згідно висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-23/449-ТВ від 24.03.2023вартість якого становить 1333 грн. 33 коп.;

- мікрохвильову піч торгової марки «Samsung», моделі «ME81KRW», згідно висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-23/449-ТВ від 24.03.2023 вартість якої становить 2516 грн. 67 коп.

Після чого, розпорядилась вказаним майном на власний розсуд, шляхом його розтрати та конвертування в грошовий еквівалент, чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 4350 грн. 00 коп. (чотири тисячі гривень триста п`ятдесят гривень нуль копійок).

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.191 КК України, як привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало в її віданні, в умовах воєнного стану.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки розуміє, що до неї може бути застосована реальна міра покарання на тривалий строк, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки більше офіційно ніде не працює, не має офіційного джерела доходів та викрадені речі продала з метою збагачення та витрачення грошових коштів для власних потреб, може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування не встановлено місцезнаходження всього викраденого майна, не встановлено особу, в якої воно може перебувати, а також посилаючись на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий просить про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, з підстав у ньому викладених.

Підозрювана у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, вказала, що проживала з дозволу господаря у кімнаті АДРЕСА_2 та залишившись без роботи та засобів до існування почала виносити та продавати з кімнати речі, перелічені у підозрі. Також вказала, що співмешкає з батьком її двох дітей тривалий час без реєстрації шлюбу, оскільки, хоча і проживає в Україні ще з 1991 року та має зареєстроване місце проживання с. Миролюбівка, проте має лише паспорт громадянки СРСР.

Проти задоволення клопотання заперечила, просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказавши на відсутність ризиків, вказаних у клопотанні.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваної, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

05.05.2023 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним заволодінням чужим майно в умовах воєнного стану, окрім пояснень підозрюваної ОСОБА_4 , наданими слідчому судді, підтверджується даними: протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 30.01.2023 року; протоколу огляду місця події від 30.01.2023 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 24.04.2023 року; протоколів пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 24.04.2023 року; протоколів огляду місця події від 04.02.2023 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 04.04.2023 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 04.04.2023 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 04.02.2023 року; протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 06.04.2023 року; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 06.04.2023 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 06.04.2023 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 06.04.2023 року; протоколу допиту свідка в режимі відео-конференції ОСОБА_11 від 20.04.2023 року; висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/122-23/449-ТВ від 24.03.2023 року.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності свідчать про ймовірне вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним заволодінням чужим майном в умовах воєнного стану, та обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в частині події кримінального правопорушення та причетності останньої до нього.

При цьому, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом під час розгляду кримінального провадження, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , яка хоча і має постійне зареєстроване місце проживання, є особою без громадянства, у офіційно зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштована, підозрюється у вчиненні злочину, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Проте, слідчий суддя вважає безпідставними твердження прокурора щодо існування ризиків вчинення іншого кримінального правопорушення та можливості знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Так, підозрювана ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень притягується вперше, у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про її схильність до вчинення кримінальних правопорушень. Також у матеріалах клопотання відсутні відомості про те, що підозрювана, яка збула чужі речі стороннім особам, знайома з останніми та має відомості щодо місця перебування цих речей.

Враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_4 , яка має постійне зареєстроване місце проживання, до кримінальної відповідальності притягується вперше, відсутні будь-які відомості, що негативно характеризують підозрювану, виходячи з обставин ймовірно вчиненого нею кримінального правопорушення. слідчий суддя приходить до висновку про те, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є вкрай низьким.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про ймовірне вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваній в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особи підозрюваної, її ставлення до вчинених неї дій, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем її постійного зареєстрованого проживання в період часу з 19.00 години до 07.00 год в межах строку досудового розслідування, який є необхідним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,в період часу з 19.00 години до 07.00 год.

Строк дії ухвали по 05 липня 2023 року включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_12 обов`язки:

не відлучатися за межі Білозерського району Херсонської області без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження),

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання,

не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,в період часу з 19.00 години до 07.00 год.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_13 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1