Справа № 713/1891/19
Провадження №1-кс/713/227/23
УХВАЛА

іменем України

19.07.2023 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарки судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця заяву потерпілого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000310 від 30.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.2, 246 ч.3 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Вижницького районного суду знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000310 від 30.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.2, 246 ч.3 КК України.

Під час судового розгляду кримінального провадження потерпілий ОСОБА_4 черговий раз звернувся в суд із заявою про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду вказаного кримінального провадження на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

У заяві вказував, що ухвалою суду від 20.10.2022 року було відмовлено у задоволенні його заяви про відвід судді ОСОБА_6 07.11.2022 року подав заяву, у якій просив головуючого суддю заявити самовідвід, однак своєю ухвалою від 07.11.2022 року йому відмовлено за безпідставністю. Ухвалами суду від 11.11.2022 року, 27.12.2022 року, 01.02.2022 року, 21.03.2023 року та 21.06.2023 року відмовлено у задоволенні його заяв про відвід головуючого судді. У цих ухвалах зазначено, що суд звертає увагу про те, що за наявності передбачених ст.ст.75-79 КПК України підстав суддя зобов`язаний заявити самовідвід, однак ніхто не реагує на дану фразу.

24.03.2023 року подав заяву Генеральному прокурору про скоєння головуючим суддею кримінального правопорушення, передбаченого ст.383 КК України. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2023 року за його скаргою зобов`язано компетентних посадових осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР за його заявою від 24.03.2023 року.

А ухвалою від 13.04.2023 року суддя ОСОБА_6 залишив без розгляду його заяву про відвід, хоча не мав права цього робити.

Стверджував, що суддя ОСОБА_6 порушує Бангалорські принципи поведінки судді. Враховуючи позицію Верховного Суду по справі №277/599/15-к від 17.09.2019 року, судді ОСОБА_6 доцільно було ще до винесення ухвали 20.10.2022 року заявити самовідвід.

Зазначив, що заявляє відвід судді ОСОБА_6 , оскільки він категорично проти того, щоб головуючим у даній справі був суддя, який перебуває під кримінальним переслідуванням.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 заяву про відвід головуючого судді підтримали.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав заяву потерпілого ОСОБА_4 безпідставною та просив у її задоволенні відмовити.

У судове засідання обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 не з`явилися, належно повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді. До початку судового засідання захисник ОСОБА_8 надіслала на електронну адресу суду клопотання, просила заяву потерпілого про відвід судді розглядати за її відсутності, щодо задоволення заяви заперечує, оскільки вона безпідставна та необґрунтована.

Суд, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_3 , вивчивши заяву про відвід судді, дійшов таких висновків.

Вичерпний перелік обставин, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.75 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, на який посилається потерпілий, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи. У світлі прецедентної практики Суду об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Аналіз наведених у заяві потерпілого обставин дає підстави для висновку, що вони зводяться до особистої неприязні потерпілого ОСОБА_4 та не можуть свідчити про упередженість та заінтересованість судді у розгляді даного кримінального провадження, а тому і не є підставою для відводу судді в розумінні п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

Доказів внесення до ЄРДР відомостей по заяві потерпілого ОСОБА_4 від 24.03.2023 року не надано, що свідчить про необґрунтованість доводів заявника про перебування судді ОСОБА_6 під «кримінальним переслідуванням».

Суд наголошує, що неодноразове заявлення відводу з ідентичних та не обґрунтованих жодним доказом підстав призводить до безпідставного затягування судового процесу з розгляду кримінального провадження, а задоволення відводу з цих підстав призведе до необґрунтованого усунення головуючого від здійснення правосуддя у кримінальному провадженні.

Викладені у заяві потерпілого обставини по своїй суті зводяться до незгоди заявника з процесуальними діями судді під час розгляду кримінального провадження і не можуть бути підставою для відводу судді в розумінні п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

Зважаючи на вищезазначені положення закону та наведені судом обставини, суд дійшов висновку про помилковість підстав для відводу головуючого судді ОСОБА_6 , неспроможність доводів, приведених в їх обґрунтування, а тому в задоволенні заяви потерпілого необхідно відмовити.

Крім того, аналогічних висновків суд дійшов під час неодноразового розгляду заяв потерпілого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 з ідентичних підстав, що свідчить про те, що заявлений відвід має явні ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.

Суд вкотре звертає увагу головуючого по справі, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 82 КПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000310 від 30.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.2, 246 ч.3 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1