печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 369-2 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Захисником ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_5 заявлено пиьсмове клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання.

В обґрунтування поданого клопотання захисник зазначає, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2017 щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосовано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 128 000 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Застава визначена ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2017 була внесена 28.07.2017 за підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_8 .

Строк виконання обов`язків покладених на ОСОБА_6 сплинув в 2018 році та в подальшому продовжений не був.

Також захисник зазначає, що кримінальне провадження перебуває на розгляді Печерського районного суду м. Києва з 06.04.2018, за вказаний час покладені на нього обов`язки виконував належним чином. Окрім того захисник посилається на позитивні данні його особи, його майновий та сімейний стан, наявність міцних соціальних зв`язків, а також те, що обвинувачений проходить військову службу та виконує бойові завдання.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на необхідність забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання захисника.

Заслухавши клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 , думки обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_4 та прокурора, суд приходить до висновку про його задоволення.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування та подальшого продовження будь-якого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що особа може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 369-2 КК України та на даний час в кримінальному провадженні здійснюється судовий розгляд.

Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2017 обрано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосовано у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 128 000 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Застава визначена ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2017 була внесена за підозрюваного ОСОБА_6 застоводавцем ОСОБА_8 .

Строк виконання обов`язків покладених на ОСОБА_6 сплинув в 2018 році та подальшому продовжений не був.

Разом з тим, прокурором не зазначено та не доведено існування обставин та наявності достатніх підстав вважати, що на даний час існують достатні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які ймовірно могли існувати на час застосування запобіжного заходу та які встановлювалися при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу Печерським районним судом м. Києва під час досудового розслідування.

У суду відсутні дані, які б вказували на неможливість зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання, з урахуванням особи ОСОБА_6 , його сімейного та майнового стану, який проходить військову службу та виконує бойові завдання, а також з урахуванням його процесуальної поведінки під час розгляду кримінального провадження в суді.

Суд також враховує що в даному кримінальному провадженні досудове розслідування закінчено та зібрані усі докази, що вказує на зменшення існування ризиків, встановлених при застосуванні запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому суд враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 5 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Виходячи зі змісту вказаних норм закону, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

В своєму рішенні «Мамедова проти Росії» Європейський суд з прав людини чітко зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім. Обмеження прав і свобод не можна оцінювати із винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Разом з цим, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу, суд враховується тяжкість покарання в якому обвинувачується ОСОБА_6 , яке загрожує останньому у разі доведеності його вини, данні про його особу, його вік, матеріальний та сімейний стан, наявність утриманців та постійного місця проживання, відсутність судимості, проходження ним військової служби та виконання бойових завдань та належну процесуальну поведінку під час розгляду кримінального провадження в суді.

Вказані обставини свідчать, що ризики, які існували при обранні запобіжного заходу частково відпали.

В зв`язку з наведеним, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, що становить 128 000 грн., наразі не відповідає меті застосування запобіжних заходів на стадії розгляду кримінального провадження, порушує основоположні права і свободи підозрюваного ОСОБА_6 , є занадто суворим та не виправдовує себе як стримуючий засіб.

Суд також враховує, що даних про те, що обвинувачений ОСОБА_6 ухилявся чи ухиляється від процесуальних обов`язків, стороною обвинувачення не надано та не наведено, а також не підтверджено, що ризики, які були враховані під час обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на даний час не зменшилися та продовжують існувати. Окрім того, стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого на даній стадії судового розгляду.

Беручи до уваги всі вказані обставини у їх сукупності, пріоритети, визначені ст. 3 та 28 Конституції України, ст. 3 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, суд вважає за можливе, з метою запобігання іншим ризикам, у даному конкретному випадку змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання, що слугуватиме відповідною гарантією суду щодо його належної процесуальної поведінки.

Враховуючи всі викладені вище обставини в їх сукупності, наявні підстави для зміни запобіжного заходу та застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою до суду.

Частиною 11 ст. 182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

З урахуванням вказаної норми та у зв`язку з припиненням дії запобіжного заходу у вигляді застави, суд вважає за необхідне повернути заставодавцю, грошові кошти внесені як застава.

Керуючись ст. 176-178, 182, 201, 311 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді застави на особисте зобов`язання, зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою до суду.

Заставу в розмірі 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) грн., яка була внесена 28.07.2017 ОСОБА_8 за ОСОБА_6 згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2017 № 757/43512/17-к ТУ ДСА в м. Києві на р/р 2089, , Код банка отримувача 820172, повернути заставодавцю ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1