Справа № 473/321/23
Номер провадження 1-кп/473/135/2023
УХВАЛА

Іменем України

"17" травня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника особи ОСОБА_5 ,

особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не працюює, не одружений, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , не судимого,

в діях якого вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Вознесенської місцевої прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0000222 щодо ОСОБА_6 , в діях якого вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Судом встановлено, що 24 вересня 2022 року, більш точну дату не встановлено, ОСОБА_6 на березі річки Мертвовід в межах м. Вознесенська Миколаївської області, шляхом зриву дикоростучої коноплі, незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс, у невстановленій кількості, але не менше ніж 741,324 грама, який приніс до транспортного засобу ВАЗ 21061 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить його знайомому - ОСОБА_7 , не вказавши власнику про придбання наркотичного засобу та поклав зберігатись в багажне відділення вказаного транспортного засобу. Придбаний наркотичний засіб ОСОБА_6 незаконно перевозив в багажному відділенні транспортного засобу ВАЗ 21061 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , для власного вживання без мети збуту. 24 вересня 2022 року в період часу з 17 год. 24 хвил. до 17 год. 45 хвил., ОСОБА_6 з транспортного засобу ВАЗ 21061 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , добровільно видав рослинну речовину, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено, загальною масою в перерахунку на висушену речовину - 741,324 г., яку ОСОБА_6 незаконно придбав, зберігав та перевозив без мети подальшого збуту.

Таким чином, в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кpимінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України - незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах.

В судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив суду, що він суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кpимінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України не вчиняв, наркотичні засоби, належать не йому, а господарю автомобіля ОСОБА_7 і він жодним чином до придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів не причетний. ОСОБА_6 пояснив, що він дійсно зірвав два кущі коноплі, на прохання жінки ОСОБА_7 , але поклав їх не до автомобіля ВАЗ, а до автомобіля ДЕО. Після чого, ОСОБА_7 запропонував довезти ОСОБА_6 додому, але під час поїздки, ОСОБА_6 пересадили до автомобіля ВАЗ, за кермом якого був товариш ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_8 . Коли вони їхали по вулиці їх зупинили працівники поліції, ОСОБА_7 викинув коноплю за паркан, але працівники поліції її знайшли та звинуватили ОСОБА_9 . Вважає, що це було зроблено навмисно, щоб звинуватити ОСОБА_6 і не розраховуватись з ним за виконану у ОСОБА_7 роботу по будівництву.

Факт вчинення ОСОБА_6 вказаного суспільно-небезпечного діяння підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Так, свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що вона знаходилась біля свого будинку по АДРЕСА_2. Побачила два автомобіля, один з яких був автомобіль ВАЗ, а інший автомобіль поліції. Працівники поліції запросили її в якості понятої, також працівники поліції запросили, ще одного перехожого. Біля автомобіля ВАЗ знаходились два чоловіки, один з них слов`янської, а інший циганської зовнішності. При понятих відкрили багажник автомобіля в якому була конопля..

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що він та ОСОБА_6 поїхали на риболовлю на р.Мертвовід. Через деякий час ОСОБА_6 , десь пішов та повернувся за хвилин тридцять-сорок. Через деякий час вони зібрались та на автомобілі ОСОБА_7 поїхали додому. По дорозі їх зупинили працівники поліції і ОСОБА_7 дозволив їм оглянути його автомобіль. В багажнику автомобіля виявили коноплю. ОСОБА_6 сказав, що це його конопля. Коли ОСОБА_7 виїжджав на риболовлю в багажнику його автомобіля нічого не було.

Згідно протоколу огляду від 24.09.2022 року з відеозаписом, який був переглянутий в судовому зсіданні, ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції предмети, які були в багажнику його автомобіля ВАЗ 21061 реєстраційний номер НОМЕР_1 ,а саме рослини зовні схожі на рослини роду коноплі. Присутній при огляді ОСОБА_6 пояснив, що найшов та поклав рослини коноплі до багажнику автомобіля, щоб потім давати їх свиням.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/115-22/7990-НЗПРАП від 26.10.2022 року, верхівки, частини гілок та листя, надані на експертизу, містять в своєму складі тетрагідроканабінол та є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабіс в висушеному стані становить 741,324 г.,

Згідно висновку судово-психітричного експерта №2 від 06.01.2023 року, ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення страждав і наданий час страждає хронічним психічним захворюванням. За своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні інкримінує мого правопорушення ОСОБА_6 слід вважати неосудним. Підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду даного клопотання докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою та приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, доведено повністю.

Суд не може прийняти до уваги доводи ОСОБА_6 про те, що він жодним чином до придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів не причетний, так як його пояснення спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , а також протколом огляду від 24.09.2022 року та відеозаписом до нього, згідно якого ОСОБА_6 на питання дізнавача, сам без будь-якого примусу зазначає, що конопля належить саме йому і він збирався давати її свиням.

Згідно зі ст.. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексом, цим Законом та іншими законами.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Частиною 1 ст. 503 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Так, відповідно до висновку судово-психітричного експерта №2 від 06.01.2023 року, ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення страждав і наданий час страждаю хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдної форми, епізодичного типу перебігу з наростаючим дефетом. За своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_6 слід вважати неосудним. Підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що ОСОБА_6 страждав і наданий час страждаю хронічним психічним захворюванням, яке зумовлює його неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру вказаних у експертизі.

Отже, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_6 на момент вчинення ним суспільно небезпечного діяння, оскільки він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_6 також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому відповідно до ч.2 ст.19 КК України ОСОБА_6 не підлягає кримінальній відповідальності.

Згідно зі ст..93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів із звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога.

Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Суд при визначенні виду і міри примусового заходу медичного характеру, враховує не тільки характер захворювання ОСОБА_6 та рекомендації експертів про тип лікувального заходу, але також дані про його особу. При цьому будь-яких доказів, які б давали підстави суду застосувати інший примусовий захід медичного характеру стосовно ОСОБА_6 надано не було.

Виходячи з наведеного та вимог ст.. 513 КПК України, суд дійшов до переконання, що мало місце суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_6 в стані неосудності, тому до нього варто застосувати примусові заходи медичного характеру, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.372,503,512,513 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вознесенської місцевоїї прокуратури ОСОБА_11 про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0000222 щодо ОСОБА_6 , в діях якого вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, примусові заходи медичного характеру, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку .

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати на користь держави в сумі 755(сімсот п`ятдесят п`ять) грн.. 12 коп. за проведення судової експертизи.

Речові докази по справі: наркотичний засіб канабіс вагою у висушеному стані 741,043 г., центральні стебла, коріння та основи бічних гілок масою 789,699 г., які до наркотичних засобів не відносяться, що знаходяться у поліетиленовому мішку білого кольору, який опечатаний паперовою біркою та на якому міститься напис НОМЕР_2 , що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївської області, знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя