КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/4171/23 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4226/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 30 серпня 2023року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю:прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 31 березня 2023 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого 29.04.2020 р. Деснянським райсудом м.Києва за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнився 14.10.2022 р. по відбуттю строку, визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначенойому покарання у виді 3 місяців арешту. Початок строку покарання ОСОБА_8 обчислюється з моменту затримання. Згідно вироку ОСОБА_8 07.03.2023 р. у невстановлений час на пр.Червоної Калини м.Києві, на зупинці громадського транспорту знайшов поліетиленовий згорток з кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), загальною масою 0,115 г, тим самим незаконно придбав наркотчний засіб без мети збуту, який заховав до правої кишені джинсів, у які був одягнений, та почав незаконно зберігати при собі без мети збуту. Цього ж дня приблизно об 11.40 год. на вул. Каштановій, 8-Б в м.Києві ОСОБА_8 був зупинений працівниками поліції, яким добровільно видав придбаний наркотичний засіб. Крім того, ОСОБА_8 16.03.2023 р. у невстановлений час на вул. Закревського в м.Києві знайшов дві пігулки білого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), загальною масою 0,042 г, які подрібнив та помістив до одного поліетиленового пакету, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб без мети збуту, заховав його до правої кишені куртки, в яку був одягнений, та почав незаконно зберігати без мети збуту. Цього ж дня приблизно о 15.10 год. ОСОБА_8 на вул. Закревського, 5 в м.Києві був зупинений працівниками поліції, яким добровільно видав придбаний наркотичний засіб.

ОСОБА_8 визнається винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, а саме, у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту. Обвинувачений, не погоджуючись із вироком суду подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення апеляційного строку. Просить вирок суду змінити, кваліфікувавши його дії за ч. 4 ст. 309 КК України, звільнити його від кримінальної відповідальності. Зазначає, що на момент проголошення вироку жив на вулиці та вживав наркотичні засоби, але з 11.04.2023 року звернувся до закладу та розпочав лікування від наркоманії, що підтверджується довідкою від 08.06.2023 року та характеристикою. Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Колегія суддів не вбачає підстав для вирішення питання про поновлення апеляційного строку, яке порушує обвинувачений, оскільки вирок суду постановлено в порядку ст.ст. 381, 382 КПК України без його участі, а матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження отримання ОСОБА_8 копії вказаного вироку. Встановлені обставини не спростовують доводів обвинуваченого про те, що про наявність вироку він дізнався в червні 2023 року, а тому строк на апеляційне оскарження не пропущений. Щодо вимоги обвинуваченого про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із добровільним лікуванням від наркоманії, колегія суддів відмічає, що підстав для застосування ч. 4 ст. 309 КК України в даному випадку не встановлено. Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про таке звільнення, суду необхідно з`ясувати чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи звернулася вона до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено. Для правильного застосування ч. 4 ст. 309 КК необхідно керуватися також положеннями Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року.У ст. 1 вказаного Закону визначено, що наркоманія - це психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною. Особою, хворою на наркоманію є особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія». При цьому, згідно з приписами ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» діагноз «наркоманія» встановлюється лікарсько-консультаційною комісією. Відповідно до ст. 14 цього Закону, якщо в результаті медичного огляду чи медичного обстеження встановлено, що особа, яка зловживає наркотичними засобами або психотропними речовинами і відносно якої встановлено діагноз "наркоманія", потребує лікування, у тому числі в стаціонарних або амбулаторних умовах, лікар-нарколог зобов`язаний запропонувати такій особі пройти курс добровільного лікування і видати направлення до наркологічного закладу для такого лікування. Лікування залежності від наркотичних засобів або психотропних речовин здійснюється в лікувальному закладі незалежно від форми власності за наявності ліцензії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я на такий вид діяльності. У вказаному кримінальному провадженні не встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 має такий діагноз як «наркоманія». Згідно довідки від 21.03.2023 року під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває. Твердження обвинуваченого про проходження лікування в БО «Благодійний Фонд ДАМир» не свідчать про наявність в нього такого діагнозу, не підтверджують проходження ним лікування саме від «наркоманії», відсутня інформація стосовно того, чи має вказана організація статус лікувального закладу з відповідною ліцензією на лікування наркозалежних осіб. В характеристиці, долученій обвинуваченим до апеляційної скарги, зазначається, що БО «Благодійний Фонд ДАМир» надає психологічну та соціальну допомогу людям, які мають шкідливі звички та прагнуть їх позбутися, які проходять складні життєві обставини. Даних про те, що вказана організація є належним лікувальним закладом апеляційному суду не надано. Враховуючи наведене, обов`язкові умови для застосування ч. 4 ст. 309 КК України та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відсутні, у зв`язку із чим підстав для задоволення апеляційних вимог не встановлено. При призначенні покарання суд першої інстанції якобставину, яка згідно ч.1 ст. 66 КК України пом'якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , визнав щире каяття у вчиненому. Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено. Судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, особу винного, який має не зняту і непогашену судимість, вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі, вчинив два епізоди ідентичних кримінальних правопорушень, характеризується негативно, та призначив покарання у виді арешту, з чим погоджується колегія суддів. Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання узгоджується з ст.ст.50, 65 КК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду- без змін.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 31 березня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін. Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4