В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" серпня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002490 від 09.07.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, українки, громадянки України, з середньо-технічною освітою, працює не офіційно продавцем, незаміжня, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 08.07.2023, о 14 год. 43 хв., перебувала в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр К», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 13-В, де у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Діючи в умовах воєнного стану, обравши об`єктом своїх злочинних посягань товар, що належить ТОВ «Епіцентр К», та в подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення ОСОБА_3 , впевнившись, що за її злочинними діями ніхто з персоналу гіпермаркету та сторонніх осіб не спостерігає, перебуваючи у відділі «кондитерські вироби», біля стелажу з шоколадними виробами, взяла з полиці дві плитки шоколаду торгівельної марки «ROSHEN» Lacmi Bubble Nut, молочний пористий з шоколадно-горіховою начинкою ВКФ 85 г, арт.: 61633912, загальною вартістю 63 гривні 05 копійок, (закупівельна вартість однієї шоколадки складає 31 гривня 53 копійки), після чого поклала їх до невеличкої спортивної сумки, світлого кольору, яка висіла спереду через праве плече, та направилась далі в торгівельний зал.

Продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 підійшла до холодильнику в продуктовому відділі гіпермаркету та взяла з полиці грудинку к/в в/г (м/в) ваг ТМ «Алан», арт.: 61601939, вагою 0,294 г, вартістю 107 гривень 56 копійок без ПДВ, закупівельною вартістю 365 гривень 83 копійок за кілограм, після чого тримаючи взятий товар при собі, в правій руці, направилась до іншого відділу гіпермаркету.

Перебуваючи у відділі «Риба М`ясо», ОСОБА_3 , замовила у продавця вагову ковбасу «Домашня з гірчицею» копчено-запечена, ВИР кг, арт.: 61610033, вагою 0,164 г, вартістю 39 гривень 22 копійки без ПДВ, закупівельною вартістю 239 гривень 17 копійок за кілограм, та вагову ковбасу «Фірмова», з курки напівкопчена, ВИР кг, арт.: 61610035, вагою 0,196 г, вартістю 37 гривень 40 копійок без ПДВ, закупівельною вартістю 190 гривень 83 копійок за кілограм, після чого, перебуваючи у торгівельному залі між рядами з товаром гіпермаркету «Епіцентр К», склала взятий товар до наплічнику чорного кольору зі шнурівкою, та направилась до іншого відділу гіпермаркету.

Перебуваючи у відділі «дверна фурнітура» цього ж гіпермаркету, ОСОБА_3 , оглянувши товар, зняла зі стелажу замок велосипедний тросовий із ключем :8*650), чорного кольору, арт. 40633166, закупівельною вартістю 79 гривень 33 копійки, сховала його до рукава своєї спортивної куртки чорного кольору з полосами золотистого кольору на рукавах, яка була при ній та направилась до іншого відділу гіпермаркету «Епіцентр К».

Також, перебуваючи у відділі «Галерея Деко» вищезазначеного гіпермаркету, ОСОБА_3 , підійшла до стелажу з текстильними парфумами, де обрала та взяла з вітрини 1 коробку з парфумами в пральну машину для текстилю по 10 мл. 2 шт. торгівельної марки «Fior Di Таlkо», арт. 52418721, закупівельною вартістю 140 гривень 00 копійок, яку поклала до наплічника чорного кольору, зі шнурівкою.

Перебуваючи в цьому ж відділі гіпермаркету, взяла зі стелажу з парасольками парасольку «Мяу», складну, міні, повний автомат, блакитного кольору торгівельної марки «KRAGO» Accessories, арт.: 52417666, закупівельною вартістю 625 гривень 00 копійок, та утримуючи її в руках, направилась до касової зони гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К».

У подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає та її дії залишаються таємними для персоналу гіпермаркету та сторонніх осіб, безперешкодно перетнула лінію каси, розплатившись лише за одну одиницю товару. Однак товар, що знаходився у наплічнику чорного кольору зі шнурівкою, в невеликій спортивній сумці світлого кольору, через плече, та в рукаві спортивної куртки чорного кольору, з полосами золотистого кольору на рукавах, яку тримала при собі, та товар, який перебував у руках, ОСОБА_3 не оплатила та намагалася зникнути з місця злочину, направившись до виходу з приміщення гіпермаркету «Епіцентр К», але свій злочинний намір до кінця довести не змогла, з причин, що не залежали від її волі, скільки була зупинена працівниками охорони гіпермаркету.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 , намагалась спричинити матеріальної шкоди потерпілому ТОВ «Епіцентр К» на загальну суму 1 091 гривні 57 копійок (без ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Будучи допитаною в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнала повністю, надала покази, підтвердила вищевикладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаялась у вчиненому.

Вказала, що вона дійсно, 08.07.2023 року взяла в гіпермаркеті «Епіцентр» для власного вжитку та користування товар, а саме продукти харчування, пральні засоби, парасольку та велосипедний замок, за які не розрахувалась на касі та намагалась залишити приміщення гіпермаркету не розрахувавшись за нього, проте була затримана на виході охороною.

Остання виразила готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просила суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даних злочинів, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин, добровільності та істинності її позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують її особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченої. Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима, має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом І чи ІІ групи, незаміжня, на утриманні дітей віком до 14 років не має, не перебуває у стані вагітності, спосіб життя, повідомила, що працює не офіційно продавцем, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченої до вчиненого, а саме наявність у неї розуміння неприйнятності вчинених нею дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини четвертої статті 185 КК України, з урахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України щодо призначення покарання за незакінчений злочин, у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 того ж Кодексу та покладенням обов`язків з числа визначених ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 року).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання без звільнення від його відбування, суд сприймає, як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації, та обставинах при яких було вчинено злочин, воно сприймалося б, як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, у світлі практики, ЄСПЛ, сприймалося б як жорстоке поводження, тобто суперечило статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи викладене суд вважає призначене покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у виді позбавлення волі зі звільненням її від відбування покарання з випробуванням пропорційним вчиненому кримінальному правопорушенню та таким, що перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальних провадженнях не заявлявся.

Речовий доказ у кримінальному провадженні:

-- шоколад «Lacmi Bubble Nut» молочний пористий з шоколадно-горіховою начинкою ВКФ 85г - 2 шт.; ковбасу «Фірмова» з курки напівкопчена, ВИР кг - 0,196 кг; грудинку к/в в/г (м/в) ваг ТМ «Алан» - 0,294 кг, що були поміщені до поліетиленового пакету чорного кольору, який в подальшому було опломбовано пломбою NPU-0368107, передані ОСОБА_5 - залишити у володінні власника;

-парасольку «Мяу», складна, міні, повний автомат, блакитного кольору торгівельної марки «KRAGO» Accessories, замок велосипедний тросовий із ключами (8*650), чорного кольору, торгівельної марки «VULKAN»; парфум в пральну машину для текстилю 10 мл. 2 шт, коричнево-золотого кольору, торгівельної марки «Fior Di Таlkо», що були поміщені до сейф-пакету PSP4222220, передані представнику потерпілого - залишити у володінні власника;

-диск сріблястого кольору з написом «hp», з відеозаписом з камер відеонагляду, які розташовані в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр» на двадцяти одному файлі двадцяти одному файлі двадцяти одному файлі, по крадіжці товару 08.07.2023 року з приміщення гіпермаркету «Епіцентр» по вул. Дніпровська набережна, 13-В у місті Києві - зберігати в матеріалах кримінального провадженні.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженим який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя