УХВАЛА

Справа № 621/1794/22

Провадження 1-в/621/66/23

18 вересня 2023 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

учасники справи:

прокурор - ОСОБА_4

представник органу пробації - ОСОБА_5

засуджений ОСОБА_6

захисник - адвокат ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21.12.2022 року за ч.1 ст.309, ч.2 ст.310, ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України до 03 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 02 (два) роки

ВСТАНОВИВ:

Начальник Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила скасувати звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направити звільненого для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21.12.2022 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 статті 309, ч.2 статті 310 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання вказала, що 23 січня 2023 року до уповноваженого органу з питань пробації надійшов на виконання вирок Зміївського районного суду Харківської області від 21.12.2022 року стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 статті 309, ч.2 статті 310 Кримінального кодексу України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, та на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком 2 (два) роки. Засуджений був викликаний до органу пробації, де з ним проведено бесіду, ознайомлено під підпис з обов`язками, визначеними законом та судом, а також відповідальністю за ухилення від відбування покарання з випробуванням чи невиконання зазначених обов`язків. 05.04.2023 року засуджений без поважної причини не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, чим допустив невиконання обов`язку, передбаченого ч.1 ст.76 КК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 було застосовано застереження у виді письмового попередження. Однак 07.06.2023 року засуджений знов не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин.

За таких обставин, орган пробації вважає, що засуджений ухиляється від відбування покарання з випробуванням, має антисоціальну спрямованість та вперте небажання ставати на шлях виправлення й перевиховання, що може призвести в майбутньому до скоєння ним нового кримінального правопорушення, тому просить скасувати звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направити звільненого для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21.12.2022 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 статті 309, ч.2 статті 310 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_5 підтвердила обставини, викладені в поданні. Однак зазначила, що з моменту направлення подання до суду ОСОБА_6 з`являється у встановлені дні до органу пробації, не порушує покладених на нього зобов`язань, адміністративних чи інших порушень не вчиняв. Тому просила вирішити подання на розсуд суду.

Засуджений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 заперечували проти скасування звільнення від покарання та просили відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник, зокрема, звернув увагу на те, що ознакою ухилення засудженого є систематичність невиконання покладених обов`язків чи вчинення іншої протиправної діяльності. Засуджений дійсно дійсно невчасно з`явився, але на даний час умови перебування на іспитовому терміні не порушує, адміністративних чи кримінальних правопорушень не вчиняв, а тому сторона захисту просить відмовити у задоволенні подання.

Заслухавши думки учасників судового засідання та дослідивши матеріали особової справи №16/2023 засудженого ОСОБА_6 , судом встановлено, що:

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21.12.2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 статті 309, ч.2 статті 310 Кримінального кодексу України засуджено до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, та на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком 2 (два) роки.

23.01.2023 року вирок надійшов на виконання до Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де в той же день було здійснено виклик засудженого до органу пробації.

Засуджений з`явився за викликом до органу пробації, надав письмові пояснення та підписку про роз`яснення обов`язку з`являтися для реєстрації й повідомляти про зміни місця проживання чи роботи.

Постановою заступника начальника органу пробації ОСОБА_11 від 07.02.2023 року засудженому встановлено обов`язок з`являтися на реєстрацію першу середу кожного місяця.

Як вбачається з матеріалів особової справи 05.04.2023 року та 07.06.2023 року ОСОБА_6 не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, однак з`явився відповідно 11.04.2023, 03.05.2023 та 14.06.2023 року.

Відомостей про вчинення засудженим адміністративних чи кримінальних правопорушень в період іспитового терміну матеріали особової справи не містять.

Дослідивши матеріали особової справи, пояснення учасників судового засідання, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне:

Відповідно до пункту 8 ч.1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно пункту 3 ч.2 статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.8 ч.1 статті 537 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 78 Кримінального кодексу України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до роз`яснень пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених статтею 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При цьому, вирішуючи питання щодо необхідності скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що хоча засуджений і допустив неявки у визначений для реєстрації день до органу пробації, але ці обставини не можуть категорично свідчити про його небажання стати на шлях виправлення, про систематичність вчинення правопорушень.

Суд вважає, що вказані обставини та матеріали подання не свідчать про те, що засуджений не став на шлях виправлення, та про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного, суд вважає подання Чугуївського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком суду, таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 78, 89 Кримінального кодексу України, пунктом 8 частини 1 статті 537, статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській областіІ.Римарук про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21.12.2022 року за ч.1 ст.309, ч.2 ст.310, ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України до 03 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 02 (два) роки , - відмовити.

Копію особової справи № 16/2023 повернути до уповноваженого органу пробації

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 19.09.2023

Суддя ОСОБА_12