н/п 1-кп/336/290/2023
У Х В А Л А

іменем України

08 червня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває зазначене кримінальне провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2022 обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком до 22 січня 2023 року включно, який надалі неодноразово проводжувався.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурор вказав на існування ризику переховування від суду та незаконного впливу експерта, оскільки наразі у кримінальному провадженні проводиться експертиза за клопотанням сторони захисту.

Сторона захисту не мала заперечень проти клопотання.

Потерпіла вважала такий запобіжний захід занадто м`яким, однак будь-яких обставин, що могли би вказувати на недостатність такого заходу, не навела, зокрема підтвердила, що обвинувачений незаконного тиску на неї не вчиняє.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу

Як визначає ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, перелік яких наведений у вказаній статті.

Згідно із ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд відхиляє доводи клопотання про існування ризику незаконного тиску на свідків, адже усі заявлені стороною обвинувачення свідки допитані перед судом.

Втім, раніше встановлений ризик переховування від суду, з огляду на суворість можливого покарання, продовжує існувати, та його рівень не зменшився.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 395, главою 18 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому у період часу з 20-00 години до 06-00 години наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

1) прибувати до суду за першим викликом;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду.

Роз`яснити обвинуваченому його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Визначити строк дії цієї ухвали по 06 серпня 2023 року включно.

Цю ухвалу передати для виконання ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1