справа № 197/572/21
провадження № 1-кп/197/22/23
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі:

секретарів судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Широке об`єднані кримінальні провадження №№ 0000120, 0000315 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Широке Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, прож.: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-05 жовтня 2020 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 186 ч. 1, 75. 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 02 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням терміном на 01 рік; ухвалою того ж суду 28.05.2021 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , діючи повторно, 04.04.2021 приблизно о 22:00 год, знаходячись біля домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого звернення на свою користь та всупереч інтересам законного власника, викрав саморобну металеву конструкцію розміром 1х1х0,5м з встановленим електричним двигуном «АИР 80 А2 1,5 кВт 3000 обертів/хвилину» вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 16.06.2021 становить 2119 грн та належить потерпілій ОСОБА_7 , утримуючи викрадене майно з місця вчинення кримінального потерпілій зник обернувши його на свою користь, спричинивши потерпілій своїми незаконними діями матеріального збитку на вищевказану суму.

Також ОСОБА_5 звинувачено в тому, що він, діючи повторно, 03 вересня 2021 року о 13 год 05 хв., знаходячись біля домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, незаконно через незагороджену частину території домоволодіння проник на подвір`я вищевказаного домоволодіння, де переконавшись у відсутності господаря будинку, а також в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вхідної двері будинку, де шляхом пошкодження металевої скоби на одвірках двері проник всередину, де з кімнати будинку, повторно, з метою подальшого звернення на свою користь та всупереч інтересам законного власника, викрав алюмінієвий бідон, ємкістю 40 літрів.

Згідно висновку експерта № 2549 від 16.11.2021, ринкова вартість алюмінієвого бідона, ємкістю 40 літрів, придбаного у 2019 році, бувшого у використанні, у справному стані, без пошкоджень, станом на 10.11.2021 складає 575 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 із викраденим з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, в результаті чого, своїми злочинними діями спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на вищевказану суму.

Обвинувачений, допитаний в судовому засіданні, свою провину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково, а саме в частині епізоду від 04.04.2021. Також він показав, що не викрадав бідон, ємкістю 40 л.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив твердження обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_7 , повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Нею подана заява про розгляд справи за її відсутності, клопотань, відводів не має, фактичні обставини справи не оспорює, наслідки ст. 349 ч. 3 КПК України їй відомі і вона добровільно погоджується на застосування такого порядку дослідження доказів щодо епізоду 04.04.2021.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке полягає у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше сховище, вчиненому повторно, та його дії необхідно кваліфікувати за ст. 185 ч. 3 КК України (епізод 04.04.2021).

Суд враховує обставини, які пом`якшують покарання,згідно ст. 66 ч. 1 п. 1 КК України щире каяття.

По епізоду 03.09.2021 суд приходить до наступних висновків:

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 21.12.2021, алюмінієвий бідон, ємкістю 40 літрів, визнано речовим доказом та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_9 . Розписка про передачу речового доказу суду не надана. Потерпілий ОСОБА_8 повідомив суду, що вказаний бідон не отримував на зберігання і йому не відомо, де він є. Бідон, який в нього викрали, ємністю 20-30 л.

Обвинувачений стверджує, що викрав у потерпілого бідон, ємністю 25 л та здав на металобрухт.

Згідно протоколу огляду речі від 21.12.2021, а саме бідона (виявлений в КП «КООПЗАГОТПРОМ»), зазначено, що він має ємність 40 л.

Свідок ОСОБА_10 , яка на час здачі бідона на металобрухт керувала КП «КООПЗАГОТПРОМ», яке займалося таким прийомом, не змогла згадати ні бідон, ємністю 40 чи 25 літрів, ні обвинуваченого, який би якийсь бідон здав на металобрухт.

Протокол огляду місця події від 12.11.2021 з фототаблицею за адресою можливого викрадення бідону не містить ніяких даних, які підтверджували б, що бідон, ємкістю. 25 чи 40 літрів взагалі перебував у власності потерпілого

ОСОБА_11 протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.11.2021, яка подана потерпілим ОСОБА_12 , містить посилання на бідон, ємністю 40 л. В судовому засіданні потерпілий пояснив, що цей об`єм неточний, бо він ніколи не виміряв його об`єм.

Як випливає з протоколу проведення слідчого експерименту від 22.12.2021 за участі понятих, слідчого, обвинуваченого, потерпілого, під час його проведення обвинувачений стверджував, що вкрав бідон ємністю 40 л. В судовому засіданні обвинувачений повідомив, що був п`яний під час цього експерименту, протокол йому не дали прочитати, він підписав його нечитаючі. Оскільки обвинувачений приходив до суду з ознаками алкогольного сп`яніння, через що його не допускали в приміщення суду, а прокурор твердження обвинуваченого не спростував доказами, суд вважає, що цілком ймовірно, що протокол обвинувачений перед підписанням не читав, перебував у стані сп`яніння (це підтвердив і потерпілий ОСОБА_8 ).

Вартість бідона, ємністю 40 л, яка зазначена у висновку експерта № 2549 від 16.11.2021, в сумі 575 грн.

Пред`явлення бідону для впізнання не проводилося.

На місці вчинення злочину перевірка на наявність відбитків пальців обвинуваченого не проводилася, як і їх наявність на бідоні, ємністю 40 л.

Свідки викрадення бідону відсутні. Свідки здачі бідона саме обвинуваченим, ємністю 40 л, на металобрухт відсутні.

Отже, у підсумку немає жодного доказу, який свідчить про те, що потерпілий ОСОБА_8 коли-небудь мав у власності/володінні бідон, ємністю 40 л (лише його плутані твердження). Яким чином слідчий знайшов бідон (40 л) суду не відомо.

Твердження обвинуваченого про те, що він, начебто, викрав у потерпілого бідон (не має значення якої ємності) ніякими доказами не підтверджується.

Інші докази прокурором не надано.

Суд приходить до висновку, що вищевикладене обвинувачення за епізодом 03.09.2021 є недоведеним і визнати обвинуваченого виправданим в цій частині.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення (епізод 04.04.2021), суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, кількість епізодів, особу обвинуваченого, який у лікарів нарколога та психіатра, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, не одружений, не працює, дітей не має.

Підстави для призначення покарання в порядку ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Цивільний позов в справі не заявлявся.

Суд вважає за необхідне визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, та, враховуючи стан його здоров`я, майновий, сімейний стан, призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 78 КК України, у разі скоєння засудженим протягом іспитового строку нового злочину вказане розцінюється як порушення умов застосування ст.75 КК України, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, тому суд у такому випадку призначає покарання за правилами, передбаченими у ст.ст.71, 72 КК України.

На підставі ст. 71 КК України необхідно до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2020 року.

На виконання вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2020 обвинуваченого затримано 11.05.2022.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Початок строку відбування покарання обчислювати з 11.05.2020.

Доля речового доказу не вирішується, оскільки він втрачений.

Судові витрати відсутні.

Слідчий у здійсненні повноважень є самостійним у своїй процесуальній діяльності, наслідком невиконання або неналежного виконання ним вимог кримінального процесуального законодавства є його особиста відповідальність (ст.367 УК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 40 КПК України саме слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Оцінку діям слідчого щодо зберігання речового доказу суд здійснює з точки зору дотримання ним визначеного Кабінетом Міністрів України (КМУ) порядку зберігання речових доказів.

Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному КМУ.

Відповідно до п.п.10 та 11 порядку взяття на облік речових доказів проводиться не пізніше від наступного дня після їх вилучення (отримання) шляхом внесення відповідного запису до книги обліку. У разі коли облік речових доказів у книзі обліку не може бути проведений своєчасно з об`єктивних причин (значна віддаленість місця вилучення (отримання) речових доказів від місцезнаходження органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ тощо), такий облік повинен проводитися в день їх фактичної доставки. Якщо день, в який повинен бути проведений облік речових доказів, припадає на святковий або інший неробочий день, їх облік проводиться в перший після нього робочий день.

Запис про вилучені (отримані) речові докази робиться в книзі обліку відповідальною особою на підставі протоколу, в якому зафіксовано факт їх вилучення (отримання), поданого слідчим, який здійснює кримінальне провадження. Записи робляться в книзі обліку в хронологічному порядку, інформація про кожний речовий доказ зазначається окремо. У разі коли робляться записи про кілька однорідних речових доказів, зазначаються їх найменування, кількість, вага, об`єм (залежно від виду вилучених речей або документів).

Якщо речові докази залишаються в матеріалах кримінального провадження та не здаються на зберігання до обладнаного приміщення чи спеціального сейфа або передаються на зберігання до іншого місця зберігання, визначеного в цьому порядку, в книзі обліку робиться відповідна відмітка із зазначенням прізвища слідчого, який здійснює кримінальне провадження. Після передачі речових доказів до іншого місця зберігання, визначеного в цьому порядку, слідчий у строки, зазначені в п.10 цього порядку, зобов`язаний надати відповідальній особі копії документів, які підтверджують факт передачі речових доказів.

Відповідно до службових обов`язків слідчий був зобов`язаний забезпечувати належне зберігання речових доказів, переданих йому на зберігання.

Слідчий таких дій не вчинив, оскільки в матеріалах справи відсутній оригінал документу (розписка потерпілого), який підтверджують факт передачі речового доказу у цій справі потерпілому.

Генеральному прокурору буде направлене повідомлення про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 367 ч. 1 КК України, вчинене слідчим.

Керуючись ст.ст. 100, 370, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України в частині епізоду 03.09.2021 (кримінальне провадження № 0000315) та його виправдати.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у відповідності до ст. 185 ч. 3 КК України (епізод 04.04.2021), та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2020 року та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки два місяці.

Початок строку відбування покарання обчислювати з 11.05.2022.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ ОСОБА_13