Справа № 317/2716/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

в ході розгляду у судовому засіданні кримінального провадження № 0000223 від 26.05.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городище Черкаської області, громадянина України, не зареєстрованого за жодною адресою, проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України,

за участі прокурора- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000223 від 26.05.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , посилаючись на те, що ОСОБА_3 перебуває в умовах ізолятору більше 10 місяців, а саме: з 07.06.2022 року без надання жодного доказу наявності тих ризиків, які заявлені прокурором, що є грубим порушенням презумпції невинуватості ОСОБА_3 на стадії судового розгляду справи. На теперішній час в провадженні органу досудового розслідування не перебуває жодного кримінального провадження щодо ОСОБА_3 , у зв`язку з чим ризик переховування від органу досудового розслідування втратив свою актуальність. Крім того, ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків має декларативний характер, стороною обвинувачення не надано жодного доказу здійснення ОСОБА_3 впливу на учасників кримінального провадження. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення сам по собі також має ймовірний характер, потребує комплексного аналізу як негативних, так і позитивних характеризуючих особи. ОСОБА_3 ніколи не притягався до кримінальної відповідальності, На теперішній час, батько обвинуваченого - ОСОБА_6 , якому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 , згоден на розміщення сина у вищевказаній квартирі до прийняття судом остаточного рішення у справі, про що надав суду відповідну заяву. Як альтернативу, просить застосувати домашній арешт за адресою: АДРЕСА_4 , договір про оренду якого буде укладено ним після звільнення з-під варти. Зазначив, що має намір влаштуватися на роботу, допомагати своїй дочці, яка наразі перебуває за кордоном.

Захисник підтримала клопотання обвинуваченого, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на нічний домашній арешт за адресою: АДРЕСА_4 .

Прокурор заперечила проти клопотання сторони захисту, вказавши, що ризики, встановлені раніше, не припинили свого існування; обвинувачений не зареєстрований у м. Запоріжжі, не працевлаштований, тому зміна запобіжного заходу на домашній арешт, на думку прокурора, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, був затриманий 07.06.2022, відносно нього ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2023 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк на 60 днів, тобто до 13 травня 2023 року включно.

Наразі з незалежних від суду причин неможливо закінчити розгляд кримінального провадження, що тягне за собою чергове відкладення розгляду кримінального провадження на певні строки.

Разом з тим, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не був судимий, має на утриманні неповнолітню дитину.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 зазначив, що є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , про що надав відповідні документи. На виконання домовленості з батьком обвинуваченого- ОСОБА_6 , готовий укласти договір оренди з обвинуваченим ОСОБА_3 відносно вказаного будинку з умовою оплати ОСОБА_3 житлово-комунальних послуг без сплати орендної плати до працевлаштування обвинуваченого. Вказав, що наразі в будинку проживає його мати- ОСОБА_8 яка не проти проживання в будинку ОСОБА_3 , оскільки є особою похилого віку, яка потребує сторонньої допомоги, що підтвердила в судовому засіданні сама ОСОБА_8 .

Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011, зокрема в пункті 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Також суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, суд приймає до уваги, що Комітет міністрів Ради Європи та Європейський комітет з питань запобігання катуванням чи нелюдському, або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню зазначають: відповідальним за велику кількість осіб, яких держава тримає під вартою, є загальний світогляд працівників правоохоронних і судових органів (Рішення ЄСПЧ «Сукачов проти України»). Європейські комітети рекомендують: зменшувати до мінімуму застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового слідства; якнайширше застосовувати альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно вимог діючого законодавства тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України (ст.183 КПК України).

Між тим, на думку суду, прокурором в судовому засіданні не доведено, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання зазначених нею ризиків.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що запобігти ризикам переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні можливо шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту із забороною із забороною залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_4 з 20-00 год. до 06-00 год., строком на два місяці, тобто до 26 червня 2023 року включно, із застосування електронних засобів контролю, та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

На думку суду, зазначений запобіжний захід, за умови належного контролю з боку органів поліції, буде достатньою гарантією для виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 331, 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу із взяття під варту на більш м`який запобіжний захід домашній арешт задовольнити.

Змінити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з використанням електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_4 , із забороною залишати місце мешкання з 20-00 год. до 06-00 год., строком на два місяці, тобто до 26 червня 2023 року включно, із застосування електронних засобів контролю.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першим викликом;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- уникати спілкування зі свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню;

- постійно носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Головному управлінню Національної поліції в Запорізькій області забезпечити негайне взяття на облік ОСОБА_3 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 26 червня 2023 року включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання прокурору Запорізької окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 .

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження, начальнику слідчого ізолятора, де утримується обвинувачений для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Оголосити перерву в судовому розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст. 191 КК КК України до 10 травня 2023 року об 11 годині 00 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1