НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

26 квітня 2023 року Справа № 322/370/23

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Новомиколаївка Дніпропетровської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, не має освіти, заміжня, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

07 березня 2023 року, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ та в подальшому продовжено відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», умисно, з корисливих мотивів, користуючись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, через незамкнені двері проникла в житловий будинок АДРЕСА_2 , власником якого є та безпосередньо в якому мешкає ОСОБА_5 . Далі, перебуваючи всередині будинку, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, таємно викрала з гаманця, який лежав на кухонному столі, належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1 400,00 грн., після чого, разом з викраденими грошовими коштами, зникла з місця вчинення злочину та розпорядилася ними на власний розсуд, тим самим заподіявши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникнення у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення їй судом суті обвинувачення, повністю визнала свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаялася.

З урахуванням повного визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 пояснила суду, що вона дійсно за вищезазначених обставин проникла до житла потерпілої з метою вчинення крадіжки та викрала гроші в сумі 1400,00 грн. з гаманця, що лежав на кухонному столі.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченої.

При визначенні розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є її щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують її покарання та тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність призначення їй покарання у виді позбавлення волі. Разом з цим, суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без її ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся, документально підтверджені процесуальні витрати у справі відсутні. Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченій під час судового розгляду не заявлялось.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 349, 373 376, 393, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

3. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

4. Речові докази у справі: гаманець темно-зеленого кольору прямокутної форми; підодіяльник рожевого кольору; рушник білого кольору з червоним орнаментом повернути потерпілій ОСОБА_5 .

5. Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1