Справа № 206/1459/23
Провадження № 1-кп/206/122/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" травня 2023 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 03 березня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-01 липня 2022 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.

Так, у січні 2023 року, встановити більш точної дати та часу не представилось за можливе, ОСОБА_3 , біля сміттєвого баку садівничого товариства «Кримське урочище», що за адресою: м. Дніпро, Платформа 194 км, знайшов предмети за зовнішніми ознаками схожі на корпус гранати та запал до неї. В цей час у ОСОБА_3 , який усвідомлював, що вказані предмети за зовнішніми ознаками схожі на корпус гранати та запал від неї, виник злочинний умисел направлений на зберігання та придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на зберігання та придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу ОСОБА_3 , у січні 2023 року, встановити більш точної дати та часу не представилось за можливе, біля сміттєвого баку садівничого товариства «Кримське урочище», що за адресою: м. Дніпро, Платформа 194 км, підібрав вказані предмети за зовнішніми ознаками схожі на корпус гранати та запал від неї, поклавши все вищевказане до правої кишені своєї куртки, яка була одягнута на ньому, після чого приніс вказані бойовий припас, вибухову речовину та вибуховий пристрій до свого місця мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим придбав і почав зберігати корпус гранати та запал від неї за своїм місцем мешкання, без передбаченого законом дозволу, чим порушив положення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576.

У подальшому, 16 березня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_3 , в період часу з 12 години 10 хвилин по 13 годину 49 хвилин, за адресою: м. Дніпро, вул. Хасанська, буд. 4 в м. Дніпро, в ході якого слідчим СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 у приміщенні сараю було виявлено та вилучено предмети, які за своїми зовнішніми ознаками схожі на корпус гранати та запал від неї.

Згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/104-23/10458-ВТХ від 29 березня 2023 року:

- корпус гранати РГ-42 є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової, наступальної, ручної гранати РГ-42;

- cпоряджений корпус осколкової, наступальної, ручної гранати РГ-42 промислового виготовлення, відноситься до категорії вибухових речовин та придатний до здійснення вибуху;

- запал типу УЗРГМ є уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, який використовується для спорядження ручних гранат типу РГ-42, РГД-5, Ф-1;

- уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху;

Споряджений корпус осколкової, наступальної, ручної гранати РГ-42 та уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2 у конструкційному поєднанні утворюють наступальну, ручну гранату РГ-42 промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для виробництва вибуху.

2 травня 2023 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 467, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2022 року, та остаточно призначити покарання у вигляді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 .

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання щодо можливості затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалено вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто зберігання та придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, за яке належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000132 не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні заявлено не було.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 2 травня 2023 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000132.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2022 року і призначити остаточно покарання у вигляді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати за проведення судової вибухо-технічної експертизи за експертною спеціальністю 5.2 (дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху) оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-23/10458-ВТХ від 29 березня 2023 року 1 887,80 гривень.

Речові докази: флеш-накопичувач на якому зафіксовано проведення обшуку 16 березня 2023 року за адресою: м. Дніпро, вул. Хасанська, буд. 4, яка є додатком до протоколу обшуку (т. 1 а. с. 32) залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Головуючий суддя ОСОБА_1