Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

22 червня 2023 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/2729/23

Провадження № 1-кп/635/229/2023

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000325 від 28 лютого 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Харківський районний суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за №0000325 від 28 лютого 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів з раніше визначеним розміром застави, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, можливість переховування від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти встановленого порядку несення військової служби за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що в умовах воєнного стану та активних бойових дій може виникнути у нього фактична можливість ухилитися від кримінальної відповідальності та може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти продовження відносно нього строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи це тим, що він не вчиняв вказаного злочину, вину свою не визнає, а заявлені прокурором ризики не підтверджені жодними доказами у зв`язку з цим просив зменшити розмір застави.

Також просив, замінити йому захисника, який надалі не може представляти його інтереси у зв`язку з його мобілізацією, просив справу по суті не слухати без адвоката, натомість зазначив про можливість розглянути клопотання про продовження застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності захисника, надавши відповідну письмову заяву.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, дослідивши клопотання та додани до нього докази, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення(ч. 3 ст. 331 КПК України).

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статті 177 КПК України.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів(ч.1 ст.197 КПК України).

Згідно вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, вчиняти інші кримінальні правопорушення та інше.

Вимогами статті 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язки, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Так, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 27.04.2023 року стосовно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з раніше визначеною сумою застави у розмірі 134 200,00 строком до 25.06.2023 року включно.

Таким чином, суд вважає, що обґрунтованість підозри була врахована саме слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Питання обґрунтованості пред`явленого, обвинувачення з огляду на стадію цього кримінального провадження(початок судового розгляду) наразі не вирішується, оскільки докази, які на думку сторони обвинувачення його підтверджують, підлягають дослідженню в порядку глави 4 КПК України, і лише за наслідком судового розгляду буде вирішено питання обґрунтованості чи необґрунтованості пред`явленого обвинувачення.

Суд надаватиме оцінку винятково питанню існування та зміни заявлених прокурором ризиків, які у своїй сукупності можуть слугувати підставою для продовження запобіжного заходу тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим ОСОБА_4 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що він з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Так, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України.

Враховуючи те, що кримінальне правопорушення передбачене частиною 4 статті 402 КК України вчинено проти встановленого порядку несення військової служби в умовах воєнного стану є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування обвинуваченого.

Характер та фактичні обставини кримінального правопорушення свідчить про підвищену суспільну небезпеку вказаного діянні, у вчинення якого обвинувачується ОСОБА_4 .

Санкція частини 4 статті 402 КК України, за якою він обвинувачується передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Вищевказане кримінальне правопорушення, відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством(п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування(справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

При цьому, суд враховує, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Згідно з вимогами пунктів 3 та 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В даному випадку, суд погоджується, що існує ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Зважаючи на те, що судовий розгляд у провадженні лише тільки розпочатий, ОСОБА_4 може чинити тиск на свідків, які вже надали органу досудового розслідування викриваючи показання та брали участь у проведенні слідчих дій, з метою змусити їх відмовитись від цих показань в суді.

У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений, який є солдатом, обіймаючи посаду стрілець-радіотелефоніст 1 відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, маючи доступ до вогнепальної зброї та боєприпасів, за допомогою якої може погрожувати свідкам, щоб здійснювати на них незаконний вплив з метою перешкоджання у наданні свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину.

В даному випадку, суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України на даному етапі кримінального провадження підтверджується зокрема тим, що ОСОБА_4 є діючим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти порядку несення військової служби в період дії воєнного стану, що об`єктивно вказує на можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень проти встановленого порядку несення військової служби, а тому даний ризик є актуальним на даний час.

Також судом враховано дані про особу обвинуваченого, який є уродженцем с.Луценково Олексіївського району Білгородської області РФ, військовослужбовцем Збройних сил України, має місце реєстрації та мешкання у м.Харкові, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в умовах ізоляції від суспільства.

Ураховуючи наведене, у суду є обґрунтовані підстави вважати, що з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_4 під варту до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до частини 8 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою (статтю 176 доповнено частиною згідно із Законом № 2531-IX від 16.08.2022; із змінами, внесеними згідно із Законом № 2810-IX від 01.12.2022).

На думку суду, наразі існують підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу, оскільки підстави, які були на час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу, продовжують існувати.

Об`єктивних даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено, докази не надані.

Суд зазначає, що наразі саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає особі обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризиків, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог статті 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особи обвинуваченого, так і тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_4 винуватим, а також враховує суспільну небезпечність вчиненого діяння - відкрита відмова виконати наказ начальника вчиненого в умовах воєнного стану, яке спрямоване проти встановленого порядку несення військової служби в умовах воєнного стану.

При цьому, під час дії воєнного стану, суд відповідно до положень частини 4 статті 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 , уродженць с.Луценково Олексіївського району Білгородської області РФ, є діючим військовослужбовцем, обіймаючи посаду стрілець-радіотелефоніст 1 відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого частиною 4 статтею 402 Кримінального кодексу України, а саме непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника вчиненого в умовах воєнного стану.

На підставі вищевикладеного, суд, перевіривши обґрунтованість та доцільність продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , пов`язаного з обмеженням його прав на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені пунктам 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Щодо заміни захисника, суд зазначає наступне. Відповідно до Доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою від 28 лютого 2023 року №027-270001372 ОСОБА_4 було призначено адвоката ОСОБА_5 для надання безоплатної вторинної правової допомоги в межах кримінального провадження за №0000325 від 28 лютого 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України.

Згідно заяви від 12.06.2023 року адвокат ОСОБА_5 повідомив суд, що у зв`язку з тим, що 05.06.2023 мене було мобілізовано до Збройних сил України, прошу здійснити заміну захисника обвинуваченому ОСОБА_4 .

Відповідно до частини 1, 2 статті 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Якщо підозрюваний, обвинувачений наполягає на відмові від захисника, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані організувати зустріч захисника з підозрюваним, обвинуваченим. У разі якщо підозрюваний, обвинувачений особисто та безпосередньо повідомляє захиснику про небажання мати захисника, заміну захисника після конфіденційної розмови із захисником, така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії або журналі судового засідання.

Ураховуючи вищенаведене, суд вважає наявність достатніх правових підстав для заміни обвинуваченому ОСОБА_4 його захисника.

На підставі викладеного, керуючись статтями 54, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194, 197, 314, 315, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із залишенням раніше визначеної суми застави задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів без визначення суми застави - до 20 серпня 2023 року включно.

Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях замінити обвинуваченому ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 відповідно до доручення №027-270001372 від 28 лютого 2023 року у зв`язку з його мобілізацією для здійснення захисту його інтересів за призначенням під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України, та забезпечити прибуття захисника у судове засідання, призначене на 17 серпня 2023 року о 14 годині 00 хвилин до Харківського районного суду Харківської області для участі у розгляді кримінального провадження.

Копію ухвали направити для виконання керівнику Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях.

Строк дії ухвали визначити шістдесят днів, тобто до 20 серпня 2023 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той саме строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошений учасникам судового провадження 23 червня 2023 року о 10 годині 30 хвилин.

Суддя ОСОБА_6