КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/441/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 78 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2023 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , яка здійснює захист засудженого ОСОБА_8 , ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2023 року, якою стосовно засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрове Кіровоградської області, українця, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, безробітного, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

-25.01.2022 вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 249 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

скасовано звільнення із випробуванням від відбування призначеного покарання та направлено для відбування призначеного покарання.

ВСТАНОВИЛА:

До суду першої інстанції із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно засудженого ОСОБА_8 звернулась інспектор Олександрійського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_9 .

Підставою для звернення до суду із означеним поданням є систематична неявка на реєстрацію до органу пробації, вчинення засудженим адміністративних правопорушень, за що його притягнено до адміністративної відповідальності.

За наслідками розгляду вказаного подання судом першої інстанції постановлено задовольнити подання.

Свої висновки суд мотивував наступним.

Засуджений ОСОБА_8 перебуває на обліку в Олександрійському РС №2 з 09.03.2022 року; 08.04.2022 року ОСОБА_8 було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, а також роз`яснено обов`язки покладені на нього Петрівським районним судом Кіровоградської області, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

У період перебування на обліку ОСОБА_8 систематично не з`являвся на реєстрацію без поважної причини. Перевіркою заявлених ОСОБА_8 причин неявки - встановлено, що ці причини підтвердження не знайшли, на лікуванні засуджений не перебував, до лікарів не звертався.

За час перебування на обліку в Олександрійському районному секторі притягувався до адміністративної відповідальності. Протягом 1 кварталу 2022 року було складено 2 протоколи за ч.2 ст.187 КУпАП. У 2 кварталі 2022 року складено 3 протоколи за ч.2 ст.187 КУпАП та винесено 1 постанову за ч.1 ст.178 КУпАП.

Згідно із інформацією СПД № 1 (смт. Петрове) Олександрійського РВП ГУНП України в Кіровоградській області від 27.03.2023 року № 4059/11/-23, у 3 кварталі 2022 року відносно ОСОБА_8 складено 16 протоколів та винесено 2 постанови про вчинення ним адміністративних правопорушень.

В апеляційній скарзі адвокат засудженого ОСОБА_8 ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, відмовити у задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно засудженого ОСОБА_8 .

Свої вимоги мотивує такими доводами.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням, контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки, чи можна розглядати факти, викладені у поданні, як свідчення небажання стати на шлях виправлення.

Судом не взято до уваги пояснення засудженого ОСОБА_8 про травму ноги, лікування та реабілітацію, що стало підставою його неявки до органу пробацію.

Зазначених у ст. 166 КВК України та ст. 78 КК України обставин не встановлено, оскільки причини неявки засудженого для реєстрації не свідчать про злісне ухилення від відбування покарання з випробуванням, контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Матеріали подання не містять даних, що характеризували би засудженого з негативної сторони, засуджений виказує розуміння належної поведінки, обіцяє виправитись та не скоювати нових правопорушень.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку у дебатах прокурора, яка заперечила задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням регламентовані ст. 78 КК України, зокрема, ч. 2 цієї норми закону передбачено: якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Порядок розгляду справ про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком здійснюється за правилами восьмого розділу Кримінального процесуального кодексу України (Виконання судових рішень), а зокрема п. 8 ч. 1 ст. 537, та ст. 539 КПК України.

Отже, дослідивши матеріали справи колегія суддів звертає увагу на наступне.

ОСОБА_8 засуджено вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 249 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

Вирок ухвалений 25.01.2022.

Цим же вироком 25.01.2022 ухвалено звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік і покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Відповідно: початок іспитового строку 25.01.2022 року та кінець 25.01.2023 року.

Це пов`язано із тим, що, у даному випадку законодавець, на відміну від загального порядку набрання рішенням суду законної сили, (ст. 532 КПК України - Вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подан о; У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції), встановив порядок обчислення початку перебігу іспитового строку саме з моменту проголошення вироку суду.

Аналіз даної норми Закону вказує, що іспитовий строк, встановлений засудженому, не має строкового часу його зупинення за будь яких обставин.

Тобто, у разі настання часу закінчення іспитового строку, на будь якій стадії даного процесу, вважається що засуджений відбув іспитовий строк.

Аналогічно буде вважатися закінченим відбутий іспитовий строк і в тому разі, якщо судом не постановлено рішення до часу закінчення іспитового строку за поданням органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

А також і у тому випадку, якщо суд постановив рішення про відмову у задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, в межах строку іспитового строку, проте даний строк збіг в подальшому під час апеляційного оскарження даного рішення, оскільки в разі постановлення судом рішення про відмову у задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк своєї дії в часі не зупиняє і так само продовжує обчислюватися.

Дані висновки суду ґрунтуються на підставі тієї ж ч. 1 ст. 165 КВК України, що вказує на порядок обчислення іспитового строку.

Відтак, відповідно до вимог ч. 3 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи, що засуджена особа, яка відбуває покарання з іспитовим строком, обізнана про покладені на неї обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, та перебуває під постійним контролем органу пробації, а тому у даному випадку питання, щодо її повідомлення про час і місце розгляду не викликає складності.

За таких обставин суд першої інстанції не позбавлений права розглянути справу без участі сторін, у передбачений законом десятиденний строк.

Дані висновки суду також ґрунтуються на обставинах, як сама процедура здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання глава 26 КВК України.

Дана процедура здійснення контролю здійснюється уповноваженим органу пробації, який здійснює контроль, виходячи із об`єктивних та суб`єктивних факторів, при тому, самостійно приймаючи рішення щодо поведінки засудженого, та для прийняття рішення у який строк звернутися до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Кримінальним процесуальним законом, а саме ч. 2 ст. 78 КПК України не визначено порядку перебігу іспитового строку з часу звернення органу пробації до суду з підстав скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, на відміну від ч. 3 ст. 78 КК України, яка чітко прив`язана до конкретних процесуальних строків, з відсилкою на ст. 71 КК України. Та навіть за таких обставин, якщо органом досудового розслідування буде встановлено про вчинення особою злочину під час іспитового строку, але даний факт буде встановлений після його фактичного відбуття, то така особа може бути направлена для реального відбування покарання лише в разі скасування рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання.

За таких обставин колегія суддів переконана, що необхідно виходити саме з наведеного аналізу, де сукупність даних норм закону вказує саме на такий порядок перебігу іспитового строку, який є безперервним.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що перебіг іспитового строку, визначеного ОСОБА_8 вироком суду, закінчився 25.01.2023, і станом на цю дату засуджений вважається таким, що відбув іспитовий строк.

Подання про скасування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_8 органом пробації скероване до суду 03.11.2022 у межах перебігу іспитового строку, визначеного ОСОБА_8 .

Разом із тим, суд першої інстанції допустив судову тяганину при розгляді даного подання, наслідком чого став розгляд цього подання (15.05.2023) поза межами строків, визначених законом, для розгляду такого подання та поза межами перебігу іспитового строку, визначеного ОСОБА_8 , який закінчився відбуттям 25.01.2023.

За наведених обставин, оскаржувана ухвала суду першої інстанції колегією суддів скасовується як незаконна, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка здійснює захист засудженого ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2023 року, якою стосовно засудженого ОСОБА_8 скасовано звільнення із випробуванням від відбування призначеного покарання та направлено для відбування призначеного покарання, скасувати.

У задоволенні подання провідного інспектора Олександрійського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_9 про скасування покарання з випробуванням стосовно засудженого ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4