Справа № 462/3198/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/337/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 6 березня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування і державних комунальних підприємств, установ та організацій строком на 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу набрання вироком законної сили, з часу фактичного звернення вироку до виконання, зарахувавши в строк відбуття покарання день затримання, 05 квітня 2018 року.

Залишено без змін, до вступу вироку в законну силу, обраний ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 квітня 2018 року запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді особистої поруки Народних депутатів України ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду директора Львівського комунального підприємства «Культурно-мистецький центр «Супутник», відповідно до наказу Управління культури департаменту розвитку Львівської міської ради № 6-к від 03.01.2017 р., будучи службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, в повноваження якого входить розпорядження коштами та майном відповідно до чинного законодавства, укладення господарських та інших угод, використовуючи надані посадою службові повноваження та службове становище, діючи умисно з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, 05.04.2018 р. одержав від ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі 10000 грн. за передачу останньому в оренду частини приміщення Львівського комунального підприємства «Культурно-мистецький центр «Супутник», що знаходиться за адресою: вул. Повітряна, 22, м. Львів, без оформлення при цьому необхідних документів, які б підтверджували здійснення фінансово-господарських операцій між ОСОБА_11 та Львівським комунальним підприємством «Культурно-мистецький центр «Супутник».

Так, в березні 2018 року, точний час органом досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 27.03.2018 р., ОСОБА_11 виявив бажання організувати танцювально-розважальний захід у приміщенні Львівського комунального підприємства «Культурно-мистецький центр «Супутник».

З вказаною метою, ОСОБА_11 27.03.2018 р. приблизно о 10.00 год., перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці, зателефонував до заступника директора Львівського комунального підприємства «Культурно-мистецький центр «Супутник» ОСОБА_12 , котрий повідомив йому про необхідність прибуття до вказаного Підприємства, що за адресою: вул. Повітряна, 22, м. Львів.

У подальшому, ОСОБА_6 27.03.2018 приблизно о 12.00 год., перебуваючи у приміщенні Львівського комунального підприємства «Культурно-мистецький центр «Супутник», що за адресою: вул. Повітряна, 22, м. Львів, під час розмови із ОСОБА_11 , який звернувся до нього як до директора вказаного Підприємства, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, повідомив ОСОБА_11 про те, що за передання в оренду частини приміщення Підприємства, необхідно надати йому неправомірну вигоду в розмірі 10000 грн. без оформлення при цьому необхідних документів, які б підтверджували здійснення фінансово-господарських операцій між ОСОБА_11 та Львівським комунальним підприємством «Культурно-мистецький центр «Супутник».

Будучи переконаним, що ОСОБА_6 , завдяки займаній посаді може передати частину майна Львівського комунального підприємства «Культурно-мистецький центр «Супутник» йому в оренду для проведення танцювально-розважальних заходів, погодився на дану протиправну пропозицію останнього.

Так, ОСОБА_6 , дотримуючись попередньо узгодженого злочинного плану, 05.04.2018 р. приблизно о 12.23 год., знаходячись в приміщенні службового кабінету Львівського комунального підприємства «Культурно-мистецький центр «Супутник», що знаходиться за адресою: вул. Повітряна, 22, м. Львів, під час зустрічі із ОСОБА_11 , який звернувся до нього як до директора вказаного Підприємства, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, одержав від ОСОБА_11 для себе грошові кошти в сумі 10000 грн. як неправомірну вигоду, за передачу останньому в оренду частину приміщення Львівського комунального підприємства «Культурно-мистецький центр «Супутник», що знаходиться за адресою: вул. Повітряна, 22, м. Львів, для проведення танцювально-розважальних заходів, без оформлення при цьому необхідних документів, які б підтверджували здійснення фінансово-господарських операцій між ОСОБА_11 та Львівським комунальним підприємством «Культурно-мистецький центр «Супутник».

Після чого, протиправна діяльність ОСОБА_6 була припинена правоохоронними органами, а предмет неправомірної вигоди вилучено.

Не погоджуючись із вироком, обвинувачений ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати вирок Залізничного районного суду м. Львова від 6 березня 2023 року і закрити провадження у справі. Крім цього, просить винести окрему ухвалу, якою об`єднати судові справи №461/2454/21 та №462/3198/18 з метою забезпечення об`єктивного та повного судового розгляду з дотриманням відповідних норм матеріального та процесуального права; витребувати та приєднати до матеріалів справи судову справу №461/2362/18, у межах якої розглядалося клопотання про обрання запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000187. Також просить винести окрему ухвалу, якою повідомити компетентні правоохоронні органи про факт втручання в систему авторозподілу суддів, зокрема про фальшування даних підробки доказів та провокації злочину у кримінальному провадженні №0000187, зокрема відеоматеріалів негласних слідчих (розшукових) дій файлів, записаних на карту пам`яті, а також доказів у межах кримінальної справи №462/3198/18, які мають такі ознаки підроблення, що просить встановити судом при дослідженні дотримання норм матеріального та процесуального права при оцінці належності та допустимості доказів суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений покликається на те, що вирок Залізничного районного суду м. Львова від 6 березня 2023 року підлягає скасуванню, оскільки при його винесенні судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, визнані доведеними невстановлені обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушені та неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Зокрема, вказує на те, що місцевий суд фактично сфальсифікував у вироку низку юридичних фактів та розглянув справу дуже упереджено; у вироку йому безпідставно інкриміновано зловживання владним впливом, якого в нього не було і, відповідно до чинного законодавства, бути не може.

Також з апеляційною скаргою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 звернувся адвокат ОСОБА_7 , який просить вирок Залізничного районного суду м. Львова від 6 березня 202 3року скасувати, а справу у цьому кримінальному провадженні закрити у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що оскаржений вирок є незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

23 травня 2023 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про скасування вироку Залізничного районного суду м. Львова від 6 березня 2023 року та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 368 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Подане клопотання адвокат мотивує тим, що з часу події, за яку обвинуваченому інкриміновано злочин, минуло понад п`ять років, а тому ОСОБА_6 має бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України. При цьому невизнання обвинуваченим вини не може бути підставою для відмови судом у задоволенні цього клопотання, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у справі №552/5595/18.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заявлене клопотання підтримали та просили таке задовольнити.

Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_8 не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження із вказаних підстав.

Заслухавши доповідача, позицію учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, колегія суддів дійшла такого висновку.

Частиною 1 ст. 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, здійснюються судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Положеннями ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону № 1183-VII від 08.04.2014 року) передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно з ч. 3 ст. 12 КК України (в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011 року) злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією ч. 1 ст. 368 КК України (в редакції Закону №889-VIII від 10.12.2015 року) передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк на строк від трьох до шести місяців, або позбавлення волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №665/2387/14-к, підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтями 49 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості. Якщо строк давності закінчується після ухвалення обвинувального вироку, то особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності (покарання) тільки до набрання вироком законної сили. Так, наприклад, закінчення строку припадає на час апеляційного провадження. У такому разі апеляційний суд, встановивши і перевіривши всі необхідні обставини для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, повинен скасувати обвинувальний вирок і закрити кримінальне провадження (справу).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинуваченим ОСОБА_6 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 КК України, яке на час його вчинення (05.04.2018 року) належало до злочинів середньої тяжкості (станом на сьогодні відноситься до нетяжких злочинів) і відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, як в редакції Закону № 2812-IX від 01.12.2022 року, так і у попередніх редакціях Закону, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення становить п`ять років.

При цьому апеляційним судом встановлено, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що протягом цього часу ОСОБА_6 був засуджений за вчинення іншого кримінального правопорушення чи ухилявся від слідства та суду, що мало б наслідком зупинення перебігу давності.

З урахуванням наведених обставин, на день апеляційного перегляду вироку місцевого суду сторона захисту має право на звернення із клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_6 колегією суддів апеляційного суду роз`яснено, що застосування до нього положень ст. 49 КК України не є реабілітуючою підставою звільнення його від кримінальної відповідальності, на що останній підтвердив своє розуміння зазначених норм закону, підтримав заявлене стороною захисту клопотання та просив суд скасувати вирок щодо нього та закрити кримінальне провадження, звільнивши його від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання захисника про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Водночас, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З урахуванням викладеного, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку зі звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закриттю.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 409, 417, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

вирок Залізничного районного суду м. Львова від 6 березня 2023 року щодо ОСОБА_6 про обвинувачення за ч. 1 ст. 368 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 368 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності; кримінальне провадження про його обвинувачення на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4