Справа № 297/597/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 16.01.2023 року, яке поступило з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою освітою, неодруженої, працюючої в ТзОВ «ЗАКАРПАТСЬКА ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ», раніше не судимої,

за ч. 1 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх караність, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України, 15 січня 2023 року близько 23 години біля АЗС «ОККО», що розташована за адресою: м. Мукачево, вул. Ілони Зріні, 165А, підібрала останнього на автомобілі марки «VOLKSWAGEN», модель «Passat», номерний знак « НОМЕР_1 », звідки керуючи транспортним засобом направилась на КПП «Лужанка» у с. Астей, Берегівського району, де з метою приховування від прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, ОСОБА_5 заховався під покривалом між сидіннями автомобіля, а ОСОБА_4 на паспортному та митному контролі показала, що в автомобілі знаходилась одна та після проходження прикордонного та митного контролю о 00 гдині 30 хвилин 16 січня 2023 року направилась на виїзд з України, однак була викрита прикордонним нарядом ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнала повністю і показала, що дійсно намагалась перевезти через державний кордон України знайомого на ім`я ОСОБА_6 , сховавши його під покривалом між сидіннями автомобіля. При цьому, пояснила, що про наслідки вчиненого вона не думала, у вчиненому кримінальному правопорушенні щиро розкаялася, обіцяла більше не вчиняти кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена та прокурор не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням обставин, які її характеризують.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Так, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні висловила думку щодо засудження своєї поведінки та обіцяла у майбутньому не вчиняти кримінальних правопорушень.

Отже, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України слід визнати її щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно характеристики по місцю проживання: за час проживання в с. Зняцьово скарг та заяв від односельчан і сусідів про поведінку обвинуваченої ОСОБА_4 не поступало.

Згідно досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку, органу пробації, якщо суд дійде висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання не пов`язаного з позбавленням волі, щоб в подальшому застосувати до останньої соціально-виховні заходи, проведення індивідуально-профілактичної, виховної роботи, що необхідно для виправлення та запобігання вчинення нею повторних кримінальних правопорушень.

На думку суду обвинувачену ОСОБА_4 слід визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 332 КК України, як сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України шляхом надання засобів.

Положеннями ст. 50 КК України, визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

В судових дебатах прокурор просив призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у вигляді чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити останню від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом двох років не вчинить нового злочину, поклавши на неї обов`язки відповідно до п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Обвинувачена ОСОБА_4 в судових дебатах не заперечила щодо призначення такого покарання, за вчинений нею злочин.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила нетяжкий злочин, однак в якому щиро розкаялась, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе її виправлення без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України слід звільнити її від відбування основного покарання з покладанням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень.

Доля речових доказів у даному кримінальному провадженні вирішена ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 03 квітня 2023 року.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 332 КК України та призначити їй покарання за ч. 1 ст. 332 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину, поклавши на неї обов`язки відповідно до п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Доля речових доказів у даному кримінальному провадженні вирішена ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 03 квітня 2023 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1