Справа № 366/1990/23
Провадження № 1-кп/366/190/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області

в складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт. Іванків матеріали кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000681 з обвинувальним актом та з угодою про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Соколів Червоноармійського району Житомирської області, громадянина України, має середню освіту, раніше не судимого, не одруженого, військовослужбовець військової служби призваний під час мобілізації, командир 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 11 механізованої роти 4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом.

В підготовчому засіданні 21 липня 2023 року суду надано угоду про визнання винуватості.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 40 (з основної діяльності) від 03.04.2022 ОСОБА_5 призвано на військову службу за мобілізацією та направлено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

04.04.2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 78 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця-санітара 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 11 механізованої роти 4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та останній приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-XII від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12.05.2015 воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-IX, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022, строком на 30 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2119-IX від 15.03.2022.

Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01 травня 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» було оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Даний Указ затверджено Законом України № 2105-IX від 03.03.2022 року.

Про введення в дію воєнного стану ОСОБА_5 достеменно було відомо, оскільки зазначені Укази Президента України оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 з 03.04.2022 року ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_5 , як військовослужбовець Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, оберігати як святиню Бойовий прапор своєї частини, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються Статутами, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, знаходитися на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Станом на 09.10.2022 підрозділи військової частини НОМЕР_1 дислокувались за адресою: АДРЕСА_2 .

09.10.2022 року, близько 09 год. 30 хв., старший солдат ОСОБА_5 звернувся до медичного пункту військової частини із зубним болем.

09.10.2022 року, близько 09 год. 45 хв., командир 4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 надав старшому солдату ОСОБА_5 короткострокове звільнення в усній формі для звернення до лікаря-стоматолога у медичному закладі смт Іванків Київської області, зі встановленням строку повернення до місця несення служби - 09 жовтня 2022 року о 17 год. 00 хв. до тимчасового пункту дислокації підрозділу за адресою: АДРЕСА_2 .

Тобто, 09.10.2022 о 17 год. 00 хв. старший солдат ОСОБА_5 був зобов`язаний прибути до місця розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 за вищевказаною адресою.

Однак, 09.10.2022 у старшого солдата ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на тимчасове ухилення від проходження військової служби, який він реалізував за наступних обставин.

Так, на виконання свого умислу, старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби, призваним під час мобілізації, обіймаючи посаду командира 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 11 механізованої роти 4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 09.10.2022 о 17 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до тимчасового пункту дислокації підрозділу за адресою: АДРЕСА_2 , та до 08.06.2023 проводив час на власний розсуд у Житомирській області, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

У подальшому, 08.06.2023 о 17 год. 50 хв. старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 затримано, у порядку ст. 208 КПК України, старшого солдата ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час досудового розслідування 14 липня 2023 року між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000681 від 09.05.2023р., з однієї сторони, та обвинувачений у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Соколів Червоноармійського району Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 001111 від 01.04.2019, видане Радою адвокатів Черкаської області), з іншої сторони, на підставі статей 52, 468, 469, 472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості.

Така угода відповідає вимогам статтям 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за частиною п`ятою статті 407 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України, узгоджують вид і розмір покарання за частиною п`ятою статті 407 КК України , у вигляді 5 років позбавлення волі та із застосуванням статті 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті за це кримінальне правопорушення. На підставі ст.ст. 60, 69 КК України, враховуючи обставини справи та особу ОСОБА_5 , призначити останньому покарання у виді арешту на гауптвахті строком на 6 (шість) місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України зарахувати строк попереднього ув`язнення, а саме - тримання під вартою з моменту затримання з 08 червня 2023 року, у строк покарання і обвинувачений згодний на призначення названого виду покарання. Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник не заперечував проти укладення угоди.

Прокурор в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у виді арешту на гауптвахті строком на 6 (шість) місяців.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини четвертої статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між обвинуваченим та потерпілим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України. Вказаний злочин відноситься до тяжких злочинів. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями частини сьомої статті474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями статей 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який не судимий і щиро кається, брав безпосередню участь у відсічі збройної агресії рф проти України та бажає надалі проходити військову службу. Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000681 від 09.05.2023р., з однієї сторони, та обвинувачений у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 і призначити останньому узгоджену сторонами міру покарання у виді у виді арешту на гауптвахті строком на 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України зарахувати строк попереднього ув?язнення, а саме - тримання під вартою з моменту затримання з 08 червня 2023 року, у строк покарання.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду, укладену 14 липня 2023 року між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000681 від 09.05.2023р., з однієї сторони, та обвинувачений у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Соколів Червоноармійського району Житомирської області, про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, за частиною п`ятою статті 407 КК України, з урахування статті 69 КК України і призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді арешту на гауптвахті строком на 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відраховувати з моменту затримання, а саме з 8 червня 2023 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити без змін.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана виключно з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1