Номер провадження: 11-сс/813/1000/23
Справа № 501/1879/23 1-кс/501/391/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ТОВ «ВАГОНСЕТ» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 24 травня 2023 року про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0001144 від 01 листопада 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 24 травня 2023 року було відмовлено в задоволенні скарги ТОВ «Вагонсент» про скасування постанови слідчого від 30 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження №0001144.

Прийняте рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що зібрані органом досудового розслідування докази є достатніми для висновку про відсутність активної дії на заволодіння транспортними засобами, оскільки ОСОБА_7 добровільно передав транспортні засоби, ключі та реєстраційні документи, тобто передав транспортні засоби у користування відповідно до п.2.2. Правил дорожнього руху.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді представник ТОВ «ВАГОНСЕТ» адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та постановити нову, якою скасувати постанову слідчого від 30 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження, а кримінальне провадження направити для продовження досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що висновки слідчого судді є безпідставними, а прийнята ухвала такою, що порушує законні права та інтереси ТОВ «Вагонсет» та позбавляє права на захист порушених прав.

При цьому слідчим суддею неправильно трактовані пояснення, які надавались представником ТОВ «ВАГОНСЕТ» у судовому засіданні, внаслідок чого його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

До початку судді апеляційного розгляду, представник ТОВ «ВАГОНСЕТ» - адвокат ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з клопотанням, в якому просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Прокурор у судове засідання апеляційного суду не з`явився, з заявою про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду не звертався.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин та з огляду на вимоги ч.3 ст.306 та ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без участі сторін.

Мотиви апеляційного суду.

Дослідивши матеріали провадження та доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальний процесуальним законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.

Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону.

Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом апеляційної скарги представника ОСОБА_6 убачається, що остання вимоги такої скарги обґрунтувала доводами, які були предметом розгляду слідчим суддею Іллічівського міського суду Одеської області.

Разом з тим, з оскаржуваної ухвали убачається, що мотивом прийняття рішення про відмову у задоволені скарги представника потерпілого став факт того, що наведені в постанові слідчого про закриття кримінального провадження підстави для закриття кримінального провадження відповідають вимогам закону.

Так, апеляційним судом встановлено, що 01.11.2022 р., власник автомобілів ОСОБА_7 звернувся до поліції з проханням встановити місцезнаходження належних йому транспортних засобів, які знаходились на зачиненій території. При цьому заявник не повідомив поліцію, що ним укладалися угоди стосовно оренди чи викупу цих транспортних засобів.

02.11.2022 р. ОСОБА_7 , будучи допитаним слідчим, повідомив, що транспортні засоби перебували під відповідальним зберіганням ОСОБА_8 на підставі договору, копію якого заявник обіцяв надати пізніше). До поліції він звернувся після того, як 31.10.2022 р. йому повідомили про необхідність сплати штрафу через порушення цими транспортними засобами вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Свідок ОСОБА_8 , відповідно до даних протоколу допиту від 26.12.2022 р. пояснив, що в 2019 році власником транспортних засобів та ТОВ «Вайн Транспортейшн Кінг», директором якого був ОСОБА_9 , за його посередництва уклали договір оренди вказаних транспортних засобів з подальшим викупом. Отримавши грошові кошти в сумі 80 000 грн. власник передав їм техпаспорти на транспортні засоби та напівпричепи і надав згоду на їх експлуатацію. Протягом 2019 2020 року він особисто та ОСОБА_10 передавали власнику грошові кошти за транспортні засоби, однак після обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в серпні 2021 року він не зміг більше виконувати умови договору.

Свідок ОСОБА_11 , відповідно до протоколу допиту від 22.12.2022 р. підтвердив укладення угоди про викуп автомобілів у ОСОБА_7 , умовою якого було їх зберігання без експлуатації на стоянці, після декількох платежів ОСОБА_12 передали техпаспорти на транспортні засоби.

Під час допиту 26 грудня 2022 року ОСОБА_7 підтвердив наявність договірних відносин з ОСОБА_8 , те, що передав тому ключі від транспортних засобів, однак зазначив, що це необхідно було для того, щоб час від часу запускати двигун без експлуатації транспортних засобів. На запитання слідчого ОСОБА_7 не зміг відповісти, чи отримував він від ОСОБА_8 грошові кошти за транспортні засоби.

За таких обставин, 30.12.2022 р. слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2) ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення. Постанова слідчого обґрунтована тим, що були встановлені обставин про те, що транспортні засоби були добровільно передані власником в оренду з подальшим викупом, у зв`язку з чим транспортні засоби не були протиправно вилучені у власника всупереч його волі, що є обов`язковою ознакою злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Під час судового розгляду слідчий ОСОБА_13 слідчому судді пояснила, що оскільки ОСОБА_7 була подана заява, що невстановлені особи заволоділи його транспортними засобами, які перебували на автостоянці в смт.Таїрове, то кримінальне провадження здійснювалося за ознаками злочину, передбаченого ст. 289 КК України. Однак, було встановлено, що ОСОБА_7 добровільно передав іншій особі ОСОБА_12 транспортні засоби, ключі та реєстраційні свідоцтва під умовою викупу в розстрочку. Невиконання ОСОБА_8 умов договору про сплату вартості транспортних засобів не утворює склад злочину, передбаченого ст. 289 КК України, оскільки транспортні засоби вибули з володіння власника, який добровільно передав іншій особі ключі і документи, що дають право керування транспортним засобом.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Частина 1 ст. 289 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом. Під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі (п. 1 Примітки до ст. 289 КК України).

Обов`язковою ознакою цього діяння є те, що воно полягає лише в активній поведінці дії, яка проявляється в отриманні можливості керувати транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.2. Правил дорожнього руху, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

З огляду на викладені обставини, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що зібрані органом досудового розслідування докази є достатніми для висновку про відсутність активної дії на заволодіння транспортними засобами, оскільки ОСОБА_7 добровільно передав транспортні засоби, ключі та реєстраційні документи, тобто передав транспортні засоби у користування відповідно до п. 2.2. Правил дорожнього руху.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в даному випадку слідчий суддя не здійснює перевірку доводів щодо неефективності досудового розслідування, а лише встановлює наявність правових підстав для закриття кримінального провадження.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування постанови слідчого від 30 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження №0001144, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги представника ТОВ «ВАГОНСЕТ» адвоката ОСОБА_6 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 303, 304, 306, 309, 376, 405, 407, 409, 412, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «ВАГОНСЕТ» адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 24 травня 2023 року, якою було відмовлено в задоволенні скарги ТОВ «Вагонсет» про скасування постанови слідчого від 30 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження №0001144, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3