Справа № 404/5809/21
Номер провадження 1-кп/404/262/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року Кіровський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0001052 від 17.05.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, вважається таким, що не має судимостей,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3 ст.115 ч.2 п.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Кіровським районним судом м.Кіровограда розглядається вказане кримінальне провадження, у якому стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 02.10.2023 року. Проте, завершити судовий розгляд до вказаного часу об`єктивно неможливо у зв`язку із допитом свідка та зміною обвинувачення, а тому на обговорення учасників судового розгляду винесено питання, передбачені ч.3 ст.331 КПК України.

Заслухавши прокурора, який просив суд продовжити термін дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , обвинуваченого, його захисника та потерпілого, які заперечували проти продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою, вказавши про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та просили обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_8 цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.5 ч.1, ч.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст.5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 , хоч і має місце реєстрації, однак не одружений, дітей також не має, офіційно не працює, в силу ст.89 КК України, вважається таким, що не має судимостей, що вказує на відсутність в останнього сталих як соціальних так і виробничих зв`язків, при цьому обвинувачується у вчиненні незакінченого замаху на особливо тяжкий злочин, а тому вищеперелічені обставини дають достатні підстави вважати суду про наявність обґрунтованого ризику того, що ОСОБА_8 у разі зміни йому раніше застосованого запобіжного заходу на інший більш м`який, може вчинити спроби направлені на переховування від суду, вчинити вплив на свідка, яка в судовому засіданні не допитувалася.

При цьому, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні також не встановлено.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали обвинувального акту, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а також те, що на території України введено воєнний стан, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід продовжити строк тримання під вартою на два місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 369-372, 392, 615 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_7 про зміну її підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, - відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, тобто з 21.09.2023 року до 21.11.2023 року, включно.

У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці, тобто до 21 січня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3