ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/232/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження №11-сс/817/232/23 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 вересня 2023 року про продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,- ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 вересня 2023 року задоволено клопотання слідчого, погоджене прокурором, про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , який продовжено до 31 жовтня 2023 року.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нове, якою застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обгрунтовує апеляційну скаргу тим, що під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею не доводено неможливості застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. Також звертає увагу суду на те, що ризики, які існували на початкових стадіях досудового розслідування зменшились, оскільки першочергові слідчі (розшукові) та процесуальні дії, пов`язані із збиранням доказів виконані, зокрема, обшуки, допити свідків тощо.

Вважає ризик переховування від органів досудового розслідування є мінімізованим та таким, що не переважає над принципом поваги до особистої свободи, і дає підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, як альтернативи тримання під вартою.

Стверджує, що сам по собі факт наявності підозри його у вчиненні кримінального правопорушення та ймовірність призначення суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про неефективність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Також просить суд врахувати факт визнання ним вини у скоєному злочині, не погоджується лише з його правововю кваліфікацією та відсутність наміру переховуватись від слідства оскільки він самостійно викликав швидку та поліцію.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів у ній викладених, прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчими слідчого управлінням ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000491 від 10.07.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України-умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині..

10.07.2023 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 115 КК України

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.07.2023 року щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.09.2023 року, який продовжено ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.08.2023 до 10.01.2024.

Колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про те, що наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує свої доводи, підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Приймаючи рішення про доцільність продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя також вірно врахував що заявлені прокурором ризики не зменшились та продовжують існувати з огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років та який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, усвідомлюючи те, що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі він може переслідувати мету його уникнення; незаконно впливати на свідків та підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки на даний час досудовим розслідуванням не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані, тому, враховуючи те, що деякі з них можуть бути відомі підозрюваному, останній особисто та через третіх осіб може незаконно впливати на них з метою дачі ними неправдивих, неповних показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розіслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів із застосування насильства, що свідчить про стійкість протиправної поведінки підозрюваного.

При цьому, колегія суддів зауважує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності ухилитися від суду, не виконати його процесуальні рішення, чинний КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, що, на думку колегії суддів, доведено прокурором у судовому засіданні з огляду на обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, тому відсутні підтави вважати, що менш суворі запобіжні заходи зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку та узабезпечити існуючі ризики.

З огляду на що колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, оскільки прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу, при цьому слідчий суддя виходив з неможливості завершення судового розгляду вказаного провадження до закінчення дії попереднього запобіжного заходу та врахував обставини передбачені ст.178 КПК України.

Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_7 та скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 вересня 2023 року про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді