Справа № 638/3645/23
Провадження №1-кп/638/1176/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000379 від 07.04.2023 у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Ізюм, Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не військовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого :

- 15.02.2006 вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ст.ст. 186 ч. 1, 153 ч. 3, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі;

- 27.02.2014 вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 роки та покладенням відповідних обов`язків;

- 16.05.2014 вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ст.ст. 185 ч.ч. 2, 3, 70 ч.ч. 1, 4 КК України до 4 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 роки та покладенням відповідних обов`язків;

- 10.07.2018 вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ст.ст. 185 ч. 2, 395, 49, 74, 70 ч. 4, 71, 72 ч.ч. 1, 5 КК України до 4 років 3 місяців 25 днів позбавлення волі;

- 28.05.2020 ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого за ст.185 ч. 2 КК України, застосовано відносно ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, які ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2020 були припинені;

- 29.07.2021 вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 3 роки та покладенням відповідних обов`язків;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України,

за участю :

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підсудного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, в тому числі корисних злочинів, при цьому судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, діючи умисно, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, при наступних обставинах :

21 липня 2022 року, близько 22 години 30 хвилин підсудний ОСОБА_3 перебував на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_7 раптово виникла сварка на грунті наявних раніше особистих неприязних стосунків, яка згодом переросла у бійку.

Після припинення бійки сторонньою особою, у підсудного ОСОБА_3 , який не мав реальних підстав побоювання за своє життя та подальшого заподіяння шкоди його здоров`ю з боку ОСОБА_7 та який відчував у відношенні останнього особисту неприязнь у зв`язку з виниклою конфліктною ситуацією та застосування щодо нього фізичного насильства, виник прямий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 підсудний ОСОБА_3 , використовуючи малозначний привід у вигляді раніше початого конфлікту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, а саме настання смерті ОСОБА_7 та бажаючи її настання, діючи умисно, озброївшись наявним у розташованому поблизу приміщенні літньої кухні кухонним ножем, з метою протиправного заподіяння смерті, прицільно наніс ОСОБА_7 три удари ножем в область грудної клітини та живота, тобто в життєво важливий орган, чим заподіяв проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням підшкірної жирової клітковини, пересікання мечоподібного відростка та проникаюче колото-різане поранення живота в нижньому його поверсі, а саме в лівій клубовій ділянці з ушкодженням підшкірної жирової клітковини та м`язів живота, що за своєю тяжкістю належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Після чого, підсудний ОСОБА_3 будучи впевненим, що ним вчинені всі необхідні дії для настання смерті ОСОБА_7 , залишив останнього на місці заподіяння ушкоджень та з місця вчинення злочину зник.

Внаслідок злочинних дій підсудного ОСОБА_3 , від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці.

Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок заподіяння підсудним ОСОБА_3 вищезазначених колото-різаних поранень грудної клітки та живота.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України визнав повністю, при цьому показав, що дійсно, при вищевказаних в обвинувальному акті обставинах, він 21.07.2022, близько 22:30 години перебував за місцем свого мешкання, на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де між ним та раніше йому знайомим ОСОБА_7 виникла сварка на грунті наявних раніше особистих неприязних стосунків, яка згодом переросла у бійку, під час якої він падав на землю, де ОСОБА_7 застосовував до нього фізичне насильство, та яка була припинена свідком ОСОБА_8 . Після чого, відчуваючи до ОСОБА_7 неприязнь у зв`язку з конфліктною ситуацією та застосування до нього фізичного насильства, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, він в приміщенні літньої кухні взяв кухонного ножа, яким наніс ОСОБА_7 один удар в область живота, розуміючи, що наносить удар в життєво важливий орган людини та можливість поранення життєво-важливих органів людини. Після чого його дії були припинені свідком ОСОБА_9 , який ногою вибив у нього з руки ніж. Внаслідок отриманих ушкоджень ОСОБА_7 впав на землю та через декілька хвилин помер, він же пішов до літньої кухні де ліг спати. Він розумів, що внаслідок своїх дій вчиняє вбивство ОСОБА_7 . У вчиненні вказаного кримінального правопорушення щиро кається, жалкує що так сталося, під час досудового розслідування активно сприяв вказаного злочину.

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, крім визнання ним своєї провини, в повному обсязі доведена доказами і ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 щодо подій, які мали місце 21.07.2022, близько 22:30 години, в частині обставин перебування разом з потерпілим ОСОБА_7 , підсудним ОСОБА_3 , свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на території домоволодіння АДРЕСА_2 , а також обставин які відбулись до початку конфлікту між ОСОБА_7 і ОСОБА_3 , дала показання аналогічні показанням підсудного ОСОБА_3 . При цьому наголошувала на тому, що при вищезазначених обставинах в її присутності між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 винила сварка на побутовому грунті, яка згодом переросла у бійку, під час якої ОСОБА_3 падав на землю, де ОСОБА_7 застосовував до нього фізичне насильство, та яка була нею припинена. Після чого, вона залишилася поряд з ОСОБА_7 та тримала його за руку, ОСОБА_3 же в приміщенні літньої кухні взяв кухонного ножа та тримаючи його у правій руці підійшов до ОСОБА_7 та зненацька, мовчки, наніс останньому три удари ножем в область живота та грудей, від яких ОСОБА_7 впав на землю та через декілька хвилин помер. Після нанесення ножових поранень ОСОБА_7 , дії ОСОБА_3 були припинені свідком ОСОБА_9 , який ногою вибив у нього з руки ніж. При цьому, свідок ОСОБА_8 наголошувала на тому, що ОСОБА_3 , який тримав ніж у правій руці, було нанесено ОСОБА_7 саме три ножових поранення в область живота та грудей, так як вона під час нанесення ударів перебувала впритул до ОСОБА_7 , а тому в кількості ударів та локалізації їх нанесення помилитися не могла.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 щодо подій, які мали місце 21.07.2022, близько 22:30 години, в частині обставин перебування разом з потерпілим ОСОБА_7 , підсудним ОСОБА_3 , свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на території домоволодіння АДРЕСА_2 , а також обставин які відбулись до початку конфлікту між ОСОБА_7 і ОСОБА_3 , дав показання аналогічні показанням підсудного ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_8 . При цьому наголошував на тому, що при вищезазначених обставинах в його присутності між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 винила сварка на побутовому грунті, яка згодом переросла у бійку, під час якої ОСОБА_3 падав на землю, де ОСОБА_7 застосовував до нього фізичне насильство, та яка була припинена ОСОБА_8 , яка потім залишилася поряд з ОСОБА_7 та тримала його за руку. ОСОБА_3 в приміщенні літньої кухні взяв кухонного ножа та тримаючи його у правій руці підійшов до ОСОБА_7 та зненацька, мовчки, наніс останньому три удари ножем в область живота та грудей, від яких ОСОБА_7 впав на землю. Після нанесення ножових поранень ОСОБА_7 він ногою вибив у ОСОБА_3 з руки ніж та відкинув його у бік, після чого пішов додому. Наступного дня йому стало відомо, що ОСОБА_7 від отриманих поранень помер на місці. При цьому, свідок ОСОБА_9 наголошував на тому, що ОСОБА_3 , який тримав ніж у правій руці, було нанесено ОСОБА_7 саме три ножових поранення в область живота та грудей, так як він під час нанесення ударів перебував на незначної відстані від ОСОБА_7 , а тому в кількості ударів та локалізації їх нанесення помилитися не міг.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 щодо подій, які мали місце 21.07.2022, близько 22:30 години, в частині обставин перебування разом з потерпілим ОСОБА_7 , підсудним ОСОБА_3 , свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на території домоволодіння АДРЕСА_2 , а також обставин які відбулись до початку конфлікту між ОСОБА_7 і ОСОБА_3 , дав показання аналогічні показанням підсудного ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . При цьому наголошував на тому, що при вищезазначених обставинах в його присутності між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 винила сварка на побутовому грунті, яка згодом переросла у бійку, під час якої вони застосовували один до одного фізичне насильство, та яка була припинена ОСОБА_8 , яка потім залишилася поряд з ОСОБА_7 та тримала його за руку. Так як він відволікся, то не бачив яким чином ОСОБА_3 взяв з літньої кухні ніж, який там раніше знаходився, та як наносив ОСОБА_7 ножові поранення. Про це йому повідомила ОСОБА_8 , яка безпосередньо перебувала поряд з ОСОБА_7 та бачила обставини заподіяння йому ОСОБА_3 ножових поранень. Від отриманих поранень ОСОБА_7 помер на місці. ОСОБА_9 повідомив, що він викинув ніж, який він згодом знайшов та на якому були сліди крові. Всі події відбувались швидко, ОСОБА_3 діяв мовчки.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 щодо подій, які мали місце 21.07.2022, близько 22:30 години, в частині обставин перебування разом з потерпілим ОСОБА_7 , підсудним ОСОБА_3 , свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 на території домоволодіння АДРЕСА_2 , а також обставин які відбулись до початку конфлікту між ОСОБА_7 і ОСОБА_3 , дала показання аналогічні показанням підсудного ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 . При цьому наголошувала на тому, що при вищезазначених обставинах в її присутності між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 винила сварка на побутовому грунті, яка згодом переросла у бійку, під час якої вони застосовували один до одного фізичне насильство, ОСОБА_3 падав на землю, та яка була припинена ОСОБА_8 , яка потім залишилася поряд з ОСОБА_7 . Причиною сварки були залицяння до неї з боку ОСОБА_7 , на що вона поскаржилися ОСОБА_3 , який на той час перебував в приміщенні літньої кухні. Після припинення бійки ОСОБА_3 пішов до приміщення літньої кухні, звідки швидко вийшов та підійшовши до ОСОБА_7 наніс йому ножем поранення, куди саме вона не пам`ятає, так як перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння та на значної відстані від місця події. ОСОБА_7 впав на землю та почав хрипіти, вона ж пішла додому.

Також, вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами :

- протоколом огляду місця події від 21.09.2022, відповідно до якого в результаті огляду ділянки місцевості, розташованої поряд з кладовищем по вул. Шекспіра в м. Ізюм, було виявлено поховання за № 421, в якому перебував труп чоловіка (№ 3555), який згодом був ідентифікований як ОСОБА_7 , під час огляду якого була встановлена наявність поранень грудної клітки та живота, а також пошкоджень наявного на трупі одягу. (т. 1, а.с.а.с. 87-96);

- протоколом огляду трупу від 29.09.2022, відповідно до якого в результаті огляду трупу чоловіка (№ 3555), який згодом був ідентифікований як ОСОБА_7 , з поховання за № 421 розташованої поряд з кладовищем по вул. Шекспіра в м. Ізюм, було встановлено наявність поранень грудної клітки та живота. (т. 1, а.с.а.с. 97-98);

- протоколом огляду місця події від 20.03.2023, відповідно до якого в результаті огляду приміщення літньої кухні, розташованої за адресою : м. Ізюм, вул. Приладобудівників, 88, в якої мешкав підсудний ОСОБА_3 , дозвіл на огляд якого, відповідно до приписів ст. 233 ч. 3 КПК України, було надано ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Харкова від 24.03.2023, був виявлений на вилучений належний останньому одяг : спортивні штани та кофта, в які ОСОБА_3 був одягнутий 21.07.2022 під час вчинення вбивства ОСОБА_7 , а також полімерна кружка. (т. 1, а.с.а.с. 99-105, 106, 107, 108-111);

- постановами про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 21.03.2023, 25.10.2023 та 10.11.2023, відповідно до яких, виявлені та вилучені 20.03.2023 під час огляду місця події за місцем проживання підсудного ОСОБА_3 належні йому речі : кофта, штани, кружка; отриманні 25.10.2022 та 10.11.2022 зразки для експертного дослідження, а саме : фрагмент лівої стегнової кістки загиблого ОСОБА_7 та слина від сина загиблого ОСОБА_12 , були визнані речовими доказами, долучені до матеріалів кримінального провадження та передані на відповідальне зберігання до камери схову СУ ГУНП в Х/О. (т. 1, а.с.а.с. 112-113, 114, 115);

- протоколом слідчого експерименту від 14.04.2023 за участю підсудного ОСОБА_3 , який фіксувався на відповідний електронний носій - Kingston Micro SD та інформація з якого була відтворена та досліджена у судовому засіданні, в ході якого ОСОБА_3 виклав обставини, які передували заподіянню ним ОСОБА_7 ножового поранення живота, вказав механізм та локалізацію нанесеного ним ОСОБА_7 удару ножем в область живота, від якого останній помер на місці. При цьому наголошувала, що причиною заподіяння ОСОБА_7 одного удару в живіт ножем, є те, що ОСОБА_7 під час подій, які мали місце 21.07.2022, спровокував своїми діями виникнення між ними конфлікту. (т. 1, а.с.а.с. 116-122, 123);

Підсудний ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що дійсно за його участі проводився слідчий експеримент в присутності захисника та інших учасників слідчої дії. Всі події в протоколі слідчого експерименту викладені та зафіксовані об`єктивно, з його слів, без будь - якого примусу. Він пояснюв обставини вказаних подій та відображав механізм заподіяння ножового поранення ОСОБА_7

- протоколом слідчого експерименту від 20.03.2023 за участю свідка ОСОБА_9 ,

який фіксувався на відповідний електронний носій - відеодиск DVD-R та інформація з якого була відтворена та досліджена у судовому засіданні, в ході якого ОСОБА_9 виклав обставини, які передували заподіянню підсудним ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 ножових поранень живота та грудної клітини, відтворив та вказав на механізм і локалізацію нанесених ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 3 ударів ножем в область живота та грудної клітини, їх місце розташування під час нанесення ножових поранень. При цьому свідок ОСОБА_9 наголошував, що ОСОБА_3 було нанесено ОСОБА_7 саме три удари ножем в живіт та грудну клітину, при цьому ніж перебував у правій руці ОСОБА_3 (т. 1, а.с.а.с. 124-126, 127, 128-134);

- протоколом слідчого експерименту від 20.03.2023 за участю свідка ОСОБА_8 ,

який фіксувався на відповідний електронний носій - відеодиск DVD-R та інформація з якого була відтворена та досліджена у судовому засіданні, в ході якого ОСОБА_8 виклала обставини, які передували заподіянню підсудним ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 ножових поранень живота та грудної клітини, відтворила та вказала на механізм і локалізацію нанесених ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 3 ударів ножем в область живота та грудної клітини, їх місце розташування під час нанесення ножових поранень. При цьому свідок ОСОБА_8 наголошувала, що вона перебувала поряд з ОСОБА_13 , якому ОСОБА_3 було нанесено саме три удари ножем в живіт та грудну клітину, при цьому ніж перебував у правій руці ОСОБА_3 (т. 1, а.с.а.с. 135-137, 138, 139-144);

- протоколом огляду документів від 27.03.2023 та безпосередньо дослідженою у судовому засіданні інформацією, яка міститься в наданих СВ УСБУ в Х/О документах, станом на 22.07.2022, окупаційного органу - ізолятора тимчасового утримання м. Ізюму, які були вилучені органами служби безпеки України після звільнення території м. Ізюм від російських загарбників, відповідно до яких підсудного ОСОБА_3 22.07.2022, тобто на наступний день після вчинення вбивства ОСОБА_7 , яке мало місце 21.07.2022, було затримано за вчинення зазначеного злочину та поміщено до ізолятора тимчасового утримання м. Ізюму. (т. 2, а.с.а.с. 31, 32, 36-50, 51, 52-73);

Вказаною наданою СВ УСБУ в Х/О інформацією підтверджені показання підсудного ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , в частині дати вчинення підсудним ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину - умисного вбивства ОСОБА_7 , а саме 21.07.21022, яка в ході досудового розслідування була уточнена постановою ст. слідчого СУ ГУНП в Х/О від 27.03.2023. (т. 2, а.с. 33-34).

- висновком судово - медичної експертизи № 10-12/3555-Дм/22 від 28.10.2022, відповідно до якого при судово - медичному дослідженні трупу невідомого чоловіка (з поховання № 421), було встановлено, що труп знаходиться в стані виражених гнилісних змін (груп холодний на дотик, по всім поверхням тіла, трупне заклякнення відсутнє в усіх досліджуваних групах м`язів (у м`язах обличчя, шиї, верхніх та нижніх кінцівок), шкіряні покриви тіла, взагалі, сіро-зеленого та зелено- коричневого кольору: будь-яких наслідків уроджених та набутих анатомічних та індивідуальних особливостей, а також висипок візуально па тілі немає, трупні плями не розрізняються (14:45), гнилісні зміни виражені у вигляді: смердючого гнилісного замах), сіро-зеленого та зелено-коричневого кольору, з гнилісним розплавленням внутрішніх органів, які представлені єдиним безструктурним конгломератом темно-коричневого кольору пастоподібної консистенції, що легко руйнується з різким гнилісним запахом.

При дослідженні одягу від трупа були виявлені його пошкодження тканини одягу, а на тіла трупа були виявлені ушкодження, а саме проникаючі колото-різані поранення грудної клітки та живота, які брали свій початок раною №1 на передній поверхні грудної клітки з ушкодженням підшкірної жирової клітковини та пересікання мечоподібного відростка груднини, а також початок раною № 2 на передній поверхні живота в нижньому його поверсі, а саме в лівій клубовій ділянці з ушкодженням підшкірної жирової клітковини га м`язів живота.

Пошкодження на одязі та вказані проникаючі колото-різані поранення грудної клітки та живота утворилися ймовірніше за життя.

Проникаючі колото-різані поранення грудної клітки та живота утворилися від неодноразової (не менше двократної) дії одного клинка колючо-ріжучого знаряддя, який був плаский, гострокінцевий, мав з одного боку ріжучий край (лезо), а з іншого - обушок з «П»-подібним поперечним перерізом та вираженими ребрами.

При проведенні медико - криміналістичної експертизи шкірних клаптів з ранами в області ран, по краях, стінках і в глибині їх вбачаються множинні синтетичні волокна чорного кольору, довжиною 0,1-0,3 см. та пилоподібні частки чорного кольору, схожі на грунт, будь-яких інших сторонніх включень (часток металу, скла, деревини і тд.) не виявлено. При проведенні медико - криміналістичної експертизи шкірних клаптів з ранами встановлено, що на фотопапері, в місці контакту з ушкодженнями (ранами) фарбувань, характерних для наявності металів заліза, міді, свинцю і нікелю - не з`явилося, а в контролі маркерами, поза зоною контакту з ранами, з`явилося фарбування, характерне для наявності заліза зеленого кольору, міді чорного кольору, свинцю-червоно-оранжевого кольору, нікелю-синьо-фіолетового кольору.

За ступенем тяжкості п.4.8., п.2.1.1.п., 2.1.2.п., 2.1.3.(й.к.о) (Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень Наказ МОЗ України від 17.01.1995) вищевказані поранення носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Достовірно судити про причину смерті невідомого чоловіка (з поховання № 421), не виявляється за можливе, але не можна виключити, що смерть його могла настати від вище зазначених проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки та живота.

Вирішити питання про давність настання смерті можливо лише у вірогідній формі, враховуючи виражені пізні трупні зміни, які характерні для стадії кінцевого розкладання (мікробного, через муміфікацію, жировіск, розкладання комахами і тваринами чи змішане), яке при типовому перебігу процесу, відповідає посмертному період) від 1 місяця і більше. (т. 2, а.с.а.с. 74-77);

- протоколом отримання зразків для експертного дослідження від 25.10.2022, відповідно до якого були отримані біологічні зразки, а саме фрагмент лівої стегнової кістки, від виявленого 21.09.2022 під час огляду місця події, трупа невідомого чоловіка № 3555 з могили № 421 розташованої по вул. Шекспіра в м. Ізюмі, з метою подальшого проведення молекулярно-генетичної експертизи. (т. 2, а.с. 78);

- висновком судово - молекулярно - генетичної експертизи № СЕ-19/121-22/14506-БД від 26.12.2022, відповідно до якого встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) кісткових решток трупа № 3555 (могила № 421) (об`єкти №№ 1.2, 1.3), які належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі (таблиця 1.1, додаток 1). Встановити генетичні ознаки кісткових решток трупа № 3555 (могила № 421) (об`єкт № 1.1) не є можливим, у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом (або відсутністю) ДНК в даному об`єкті. (т. 2, а.с.а.с. 79-88);

- протоколом отримання зразків для експертного дослідження від 10.11.2022, відповідно до якого були отримані біологічні зразки (слина) від ОСОБА_12 , який є рідним сином загиблого ОСОБА_7 , з метою подальшого проведення молекулярно-генетичної експертизи для ідентифікації особи виявленого 21.09.2022 під час огляду місця події, трупа невідомого чоловіка № 3555 з могили № 421 розташованої по вул. Шекспіра в м. Ізюмі. (т. 2, а.с.а.с. 90, 91);

- висновком судово - молекулярно - генетичної експертизи № СЕ-19/107-22/10309-БД від 14.02.2023, відповідно до якого встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка слини (букального епітелію) ротової порожнини ОСОБА_12 (об`єкти №№ 1.1, 1.1Y, 2.1Y), який є родичем (рідним сином) ОСОБА_7 . (т. 2, а.с.а.с. 93-101);

- інформацією викладеною у листі Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, відповідно до якого за результатом перевірки за центральним обліком генетичних ознак людини Експертної служби МВС ДНК-профіля ОСОБА_12 , сина зниклого безвісти ОСОБА_7 (об`єкт №1.1, 1.1Y, установлений у висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України від 14.02.2023 № СЕ-19/107-22/10309-БД за кримінальним провадженням від 15.09.2022 № 0000624) станом на 09.03.2023 встановлено збіг спорідненості з ДНК-профілем кісткових решток трупа № 3555 (могила № 421) (об`єкт № 1.3,1.4Y, установлений у висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС від № СЕ-19/121-22/14506-БД за кримінальним провадженням І від № 0000624). (т. 2, а.с. 102);

- висновком судово - імунологічної експертизи № 14/673-Дм/23 від 28.03.2023, відповідно до якого при судово - імунологічному дослідженні на футболці ( об`єкти №№2,4,6-8,10,13-16) підсудного ОСОБА_3 , яка була вилучена 20.03.2023 під час огляду місця події за місцем проживання підсудного - приміщення літньої кухні за адресою : м. Ізюм, вул. Приладобудівників, 88, виявлена кров людини. (т. 2, а,с.а.с. 103-104);

- висновком судово - медичної експертизи № 57/10-12/3555-Дм/22 від 09.04.2023, відповідно до якого показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , які вони повідомили в ході проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать судово-медичним даним, щодо способу та локалізації спричинених тілесних ушкоджень, що виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа невідомого чоловіка (поховання № 421), особа якого була встановлена як ОСОБА_7 . (т. 2, а.с.а.с. 107-114);

- висновком судово - медичної експертизи № 10-14/59-Дм/23/10-12/3555-Дм/22 від 25.04.2023, відповідно до якого показання підсудного ОСОБА_3 , які він повідомив в ході проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать судово-медичним даним, щодо способу та локалізації спричинених тілесних ушкоджень на животі, що виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа невідомого чоловіка (поховання № 421), особа якого була встановлена як ОСОБА_7 . Проте показання підсудного ОСОБА_3 які він повідомив в ході проведення слідчого експерименту не відповідають кількості ушкоджень, які були виявлені при проведенні судово-медичної експертизи і відповідно не віддзеркалили механізм утворення ушкодження на передній поверхні грудної клітки. (т.2, а.с.а.с. 115-118);

Суд не бере до уваги твердження підсудного ОСОБА_3 з приводу того, що він під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення-злочину, яке мало місце 21.07.2022 у відношенні ОСОБА_7 , а саме умисного вбивства останнього, завдав ОСОБА_7 лише один удар ножем, який тримав лівою рукою, в область живота, та розцінює їх критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою пом`якшення кримінального покарання за скоєне, з наступних підстав.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 наголошували на тому, що 21.07.2022 перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , вони були очевидцями заподіяння підсудним ОСОБА_3 ножових поранень ОСОБА_7 , внаслідок чого настала смерть останнього. При цьому зазначені свідки наголошували на тому, що ОСОБА_3 з приміщення літньої кухні взяв кухонного ножа та тримаючи його у правій руці підійшов до ОСОБА_7 та зненацька, мовчки, наніс останньому три удари ножем в область живота та грудей, від яких ОСОБА_7 впав на землю та через декілька хвилин помер.

Окрім того свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні наголошувала на тому, що під час протиправних дій ОСОБА_3 , вона перебувала впритул до ОСОБА_7 , а тому кількість здійснених ОСОБА_3 ударів ножем ОСОБА_7 , їх локалізацію та механізм заподіяння вона добре розгледіла, а тому наполягає на своїх показанням, щодо зазначених обставин.

Також свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні наголошував на тому, що під час протиправних дій ОСОБА_3 , він перебував безпосередньо на близької відстані від ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , а тому кількість здійснених ОСОБА_3 ударів ножем ОСОБА_7 , їх локалізацію та механізм заподіяння він добре розгледів, так як саме він ногою вибив ножа з правої руки ОСОБА_3 , тим самим припинивши його можливі подальші протиправні дії, а тому він наполягає на своїх показанням, щодо зазначених обставин.

Вказані показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були підтверджені останніми під час проведених за їх участю слідчих експериментів 20.03.2023, під час яких останні відтворили та вказали на механізм і локалізацію нанесених ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 3 ударів ножем в область живота та грудної клітини, їх місце розташування під час нанесення ножових поранень. При цьому зазначені свідки наголошував, що ОСОБА_3 було нанесено ОСОБА_7 саме три удари ножем в живіт та грудну клітину, при цьому ніж перебував у правій руці ОСОБА_3 .

Судом також зазначається, що показання підсудного ОСОБА_3 в частині нанесення ним удару ножем в область живота ОСОБА_7 , були ним підтверджені та відтворені під час проведення за його участю слідчого експерименту 14.04.2023, під час якого він вказав на механізм і локалізацію нанесеного ОСОБА_7 ударів ножем в область живота.

Між тим, відповідно до висновків судово-медичних експертиз № 57/10-12/3555-Дм/22 від 09.04.2023 та № 10-14/59-Дм/23/10-12/3555-Дм/22 від 25.04.2023, проведених за результатами слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також підсудного ОСОБА_3 , експертом в своїх висновках зазначено, що показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в цілому не суперечать судово-медичним даним, щодо способу та локалізації спричинених тілесних ушкоджень, що виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 № 10-12/3555-Дм/22 від 28.10.2022, відповідно до висновку якої при дослідженні одягу від трупа ОСОБА_7 були виявлені його пошкодження тканини одягу, а на тіла трупа ОСОБА_7 були виявлені ушкодження, а саме множинні проникаючі колото-різані поранення грудної клітки та живота.

Показання підсудного ОСОБА_3 , які він повідомив в ході проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать судово-медичним даним, щодо способу та локалізації спричинених тілесних ушкоджень на животі, що виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , проте зазначені показання підсудного ОСОБА_3 не відповідають кількості ушкоджень, які були виявлені при проведенні судово-медичної експертизи № 10-12/3555-Дм/22 від 28.10.2022 і відповідно не віддзеркалили механізм утворення ушкодження на передній поверхні грудної клітки.

Судом зазначається, що вказані показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зокрема в частині механізму нанесення ОСОБА_3 ножових поранень ОСОБА_7 , їх кількості та локалізації, є послідовними на протязі всього судового розгляду, в повної мірі узгоджуються як між собою, так і з іншими дослідженими по кримінальному провадженні доказами, зокрема з висновками судово - медичних експертиз, протоколами слідчих експериментів за їх участю, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для сумнівів в їх об`єктивності, правдивості та відвертості, тому суд їм довіряє.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що будь - яких відносин, в тому числі і неприязних, між свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та підсудним ОСОБА_3 до вчинення останнім вказаного кримінального правопорушення-злочину не було, що не заперечувалось у судовому засіданні також підсудним ОСОБА_3 , а тому вказані обставини свідчать про відсутність у свідків підстав для наклепу на підсудного.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 зазначив, що ініціатором конфлікту був ОСОБА_7 , який своїми діями, а саме застосуванням щодо нього насильства, спровокував подальші події, під час яких він вчинив вбивство останнього.

Суд вважає, що хоча у судовому засіданні і встановлено, що саме неправомірні дії ОСОБА_7 , а саме його агресивна поведінка у відношенні ОСОБА_3 спровокували виникнення зазначеної ситуації, яка стала причиною скоєння підсудним ОСОБА_3 вказаного кримінального правопорушення-злочину, однак вибраний ним спосіб вирішення конфліктної ситуації є завідомо злочинним, так як при даних обставинах підсудний ОСОБА_3 діяв умисно, цілеспрямовано, з метою заподіяння ОСОБА_7 смерті, саме у вибраний ним спосіб та з застосуванням відповідного знаряддя - ножа, яким заздалегідь озброївся, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання.

У судовому засіданні, дослідженими доказами не встановлено та не підтверджено наявність підстав, які об`єктивно свідчили про те, що підсудний ОСОБА_3 в даній ситуації перебував у стані необхідної оборони, та які б давали останньому можливість вчинити у відношенні ОСОБА_7 інкриміновані йому дії з метою уявного захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів, а тому його дії не містять ознак передбачених приписам ст. 36 КК України, а саме перебування у стані необхідної оборони.

Вирішуючи питання про наявність у підсудного ОСОБА_3 прямого умислу на вбивство ОСОБА_7 , суд виходить із сукупності всіх встановлених судом обставин вчиненого діяння, зокрема, враховує спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, поведінку ОСОБА_3 і ОСОБА_7 , що передувала події, їх стосунки.

Суд вважає, що про направленість злочинного прямого умислу ОСОБА_3 на вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 свідчать цілеспрямовані дії ОСОБА_3 , який в результаті конфлікту з ОСОБА_7 болісно сприймав раніше застосоване останнім у відношенні нього насильство, а також образи в його адресу, і після припинення між ними конфлікту, не маючи реальних підстав щодо загрози його життю та здоров`ю, раптово прийняв рішення про вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 , після чого зразу ж реалізував свій злочинний умисел, озброївшись наявним та підходящим для зазначеної цілі ножем, яким наніс цілеспрямовані, прицільні удари в область живота та грудної клітки ОСОБА_7 , тобто в життєво важливий орган, повною мірою усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання злочинного результату - смерті ОСОБА_7 , яка за даним характером заподіяних поранень, була невідворотною, тобто в даній злочинній ситуації підсудний ОСОБА_3 виконав всі дії безпосередньо спрямований на вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 та досяг бажаного результату - смерті ОСОБА_7 на місці вчинення злочину.

Також щодо направленості умислу підсудного ОСОБА_3 на вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 свідчить той факт, що після нанесення ножових поранень останньому, він до подальшої його долі віднісся байдуже, не намагався надати йому невідкладну допомогу, викликати катеру швидкої медичної допомоги тощо, а навпаки залишивши в безпорадному стані ОСОБА_7 , повернувся до літньої кухні та ліг спати.

Таким чином, ступінь вини підсудного ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного протиправного діяння, в повній мірі встановлена аналізом вище приведених доказів, у об`єктивності, правдивості та відвертості яких у суду відсутні підстави для сумнівів.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 115 ч. 1 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення-злочину, данні про особу підсудного, який раніше неодноразово був судимий за вчинення умисних, в тому числі корисних злочинів, при цьому судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, інкримінований злочин вчинив в період іспитового строку встановленого при звільненні від відбуття покарання за скоєння злочину за попереднім вироком суду, не працює, на диспансерному обліку в ОДН не перебуває, за інформацією наданою ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключений з військового обліку згідно ст. 20 графи 1 розкладу хвороб Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого НМОУ від 04.01.1994 №2 (розумова відсталість), за місцем мешкання характеризується задовільно, за висновком судово - психіатричної експертизи № 205 від 19.04.2023 за своїм психічним станом визнаний осудним, так як під час скоєння злочину, а також на теперішній час, за своїм психічним станом, міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними, на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі легкої розумової відсталості з порушенням поведінки та синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, під час вчинення злочину перебував у стані вищевказаних хронічних психічних захворювань, поза тимчасового розладу психічної діяльності, на теперішній час відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (т. 2, а.с.а.с. 105-108, 153-157, 158, 159, 160-163, 164, 165-166, 167, 168, 169-170).

У відповідності до приписів п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнаються щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка відповідно до приписів ч. 1 п. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнається рецидив злочинів.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги дані, які характеризують особу підсудного ОСОБА_3 , наявність обставин, які пом`якшують покарання, так і обставини, яка обтяжує покарання, обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення-злочину та відношення підсудного до скоєного, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах санкції ст. 115 ч. 1 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Підсудний ОСОБА_3 вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29.07.2021 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України підсудний ОСОБА_3 був звільнений від відбуття покарання, визначеного вироком суду з випробуванням, з встановленням іспитового строку в 3 роки та покладенням відповідних обов`язків, і знов, протягом іспитового строку, вчинив вищевказане умисне кримінальне правопорушення-злочин. (т. 2, а.с.а.с. 169-170).

При таких обставинах, суд вважає за необхідне відносно підсудного ОСОБА_3 застосувати приписи ст. 71 КК України, до новопризначеного за новим вироком покарання, частково приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29.07.2021.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_3 тримається під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 11.04.2023 та утримується в Державній установі « Харківський слідчий ізолятор », у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне рахувати строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_3 з вказаного числа. (т. 2, а.с. 157).

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_3 , до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, суд вважає необхідним залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор ».

Потерпілим ОСОБА_12 у вказаному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

При проведенні судово - молекулярно генетичних експертиз, експертами державних спеціалізованих установ - Харківський НДЕКЦ МВС України та Закарпатський НДЕКЦ МВС України, були витрачені кошти у загальній сумі 25110 гривен 01 копійка, які цільовим призначенням були виділені цім установам з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат. (т. 2, а.с.а.с. 35, 89, 92).

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_3 на користь держави.

Ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Харкова від 27.03.2023, з метою забезпечення збереження речових доказів, було накладено арешт на вилучене 20.03.2023 під час огляду місця події за місцем мешкання ОСОБА_3 в домоволодінні АДРЕСА_2 майно, а саме : кофту, штани, кружку. (т. 2, а.с.а.с. 173-177).

Приймаючи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна.

Речові докази : зазначені в постановах про визнання речовими доказами від 21.03.2023, 25.10.2023 та 10.11.2023, а саме : належні підсудного ОСОБА_3 речі - кофта, штани, кружка; отриманні зразки для експертного дослідження - фрагмент лівої стегнової кістки загиблого ОСОБА_7 та слина від сина загиблого ОСОБА_12 , які зберігаються в камері схову СУ ГУНП в Х/О, - підлягають знищенню. (т. 1, а.с.а.с. 112-113, 114. 115).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого 115 ч. 1 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 8 років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до новопризначеного покарання ОСОБА_3 , частково приєднати не відбуту ним частину покарання за попереднім вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29.07.2021 у виді 1 року позбавлення волі, остаточно ОСОБА_3 визначити до відбуття покарання у виді 9 років позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально - виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 11 квітня 2023 року.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_3 , до набранням вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор ».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 25110 гривен 01 копійка.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Харкова від 27.03.2023 на речові докази, а саме : кофту, штани, кружку.

Речові докази : кофту, штани, кружку, фрагмент лівої стегнової кістки ОСОБА_7 , зразок слини від ОСОБА_12 , які зберігаються в камері схову СУ ГУНП в Х/О, - знищити.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_3 той же строк, з моменту вручення йому копій вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя : ОСОБА_1