Дата документу 26.06.2023Справа № 554/5577/23
Провадження № 1-кс/554/7842/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2023 м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання заступника начальника ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_4 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000488 від 25.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, студента 3-го курсу Полтавського державного аграрного університету, неодруженого, дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 24.06.2023, близько 21 год. 40 хв. ОСОБА_5 , керуючи власним автомобілем марки AUDI А6 д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України (надалі ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, рухався по проїзній частині вулиці Республіканської у м. Кременчуці Полтавської області від вул. Лікаря Бончука у напрямку вул. Олександра Білаша, та проїжджаючи в районі зупинки громадського транспорту «Вагонний Завод», в порушення вимог п. 18.1 ПДР України, наближаючись до пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, проявив неуважність, не зменшив швидкість свого руху та не зупинився, щоб дати їм дорогу та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перетинали проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходові, позначеному дорожніми знаками та дорожньою розміткою, справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від отриманих травм загинули на місці пригоди.

Причиною дорожньо-транспортної події та наслідків, що настали, є порушення вимог пункту 18.1 ПДР України водієм ОСОБА_5 , а саме:

п.18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вказаних вимог ПДР України водієм ОСОБА_5 з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події.

ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної події, а саме уникнути наїзду на пішоходів, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати вимоги вищевказаних норм ПДР України.

Таким чином, за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що спричинили загибель кількох осіб, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

У вчиненні даного правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кременчука, українець, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, студент 3-го курсу Полтавського державного аграрного університету, неодружений, дітей на утриманні не має, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

25.06.2023 року о 03 год. 25 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання.

25.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України та він допитаний у якості підозрюваного.

Вина ОСОБА_5 , на даний час підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом огляду місця пригоди, поясненнями лікаря психіатра ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду трупів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,копії протоколів яких додаються до клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, просив його задовольнити.

Слідчий просив задовольнити клопотання з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що вину визнає частково, вказав, що не вживав ніяких наркотичних засобів та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник підозрюваного просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати до його підзахисного домашній арешт або заставу. Приєднав до матеріалів клопотання документи на 4 арк. характеризуючі особу підозрюваного.

Заслухавши сторін, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 286-1 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права керувати транспортними засоби на строк від семи до десяти років.

Метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років, може ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення.

2) Незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні. Так, потерпілими, свідками у кримінальному провадженні є місцеві мешканці, на яких підозрюваний зможе вплинути, що приведе до зміни ними своїх показів або до відмови від дачі показів.

3) Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як ОСОБА_5 розуміє невідворотність свого покарання за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі та може вчинити інші злочинні дії з метою приховування обставин вчиненого кримінального правопорушення, досудове розслідування якого перебуває на початковій стадії.

4) Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться і в положеннях статей 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, розмір майнової шкоди, у завданні якої пдозрюється, тощо.

Інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин:

- особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, може переховуватися від органів слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення;

-особиста порука на адресу слідчого управління та прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість;

-застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу;

- домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи зазначене та передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення щодо злочину, який спричинив загибель людей дає право суду не застосовувати альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, тому слідчий суддя не визначає розмір застави.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалила:

Клопотання - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, українця, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, студент 3-го курсу Полтавського державного аграрного університету, неодружений, дітей на утриманні не має, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 в межах строку досудового розслідування, з 25.06.2023 року 03 год. 25 хв. до 23.08.2023 року 03 год. 25 хв. включно.

Строк дії ухвали суду до 23.08.2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Зобовязати слідчого, який вніс клопотання про обрання міри запобіжного заходу утримання під вартою, повідомити родичам заарештованого про взяття під варту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1