У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2023 Справа №607/15418/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0001141 від 07 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Краматорськ, Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , не одруженого, особою з інвалідністю 2 групи, не судимого в силу ст. 89 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.185 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 на 60 (шістдесят) діб.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001141 від 07 серпня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

08 серпня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

Верховною Радою України 24 лютого 2022 року прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Крім цього, Верховною Радою України 21 травня 2022 року прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» №2212-ІХ, яким затверджено Указ Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 серпня 2022 року, близько 17 години 00 хвилин у внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_4 , який перебував по місцю свого тимчасового проживання адресою: АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 07 серпня 2022 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в загальній кімнаті на 5 поверсі будинку АДРЕСА_3 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрав із столу, який знаходився з правої сторони від входу у кімнату, мобільний телефон торговельної марки «Samsung» Galaxy J3 моделі «SM-J320H/DS», вартістю 854, 67 гривень, який належить ОСОБА_7 .

Із викраденим мобільним телефоном, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та, в подальшому, того ж дня о 17 годині 16 хвилин реалізував в ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім» (№ 42), що розташований за адресою: бульвар Т. Шевченка, 14 в м. Тернополі, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 854, 67 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

09.08.2022 ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів до 23:59 год. 05.10.2022.

12.09.2022 досудове розслідування за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України зупинено та підозрюваного оголошено у державний розшук і стороною обвинувачення було отримано на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області дозвіл на затримання з метою приводу останнього для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

10.08.2023 досудове розслідування в рамках кримінального провадження було відновлено, у зв`язку із встановленням місце знаходження підозрюваного ОСОБА_9 та 11.08.2023 відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/13715/22 застосовано останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.08.2023.

16.08.2023 ОСОБА_8 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, та існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_10 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставами для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою є те, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявність зазначених ризиків.

Слідчий вважає, що є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з метою забезпечення належної його поведінки та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконному впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а тому, слідчий просить клопотання задовольнити.

Також, слідчий зазначає, що 16.08.2023 у відповідності до вимог ст.290 КГІК України у кримінальному провадженні № 0001141 від 07.08.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, слідчим СВ Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 за дорученням в порядку ч. 1-3 ст. 290 КПК України прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 завершено досудове розслідування та сторонам кримінального провадження надано доступ до вказаних матеріалів досудового розслідування з метою їх ознайомлення.

Приймаючи до уваги об`єм матеріалів досудового розслідування, який надано для ознайомлення стороні захисту, тому провести вказану процесуальну дію у строк дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не можливо, а тому є необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просить його задовольнити.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 з приводу задоволення клопотання заперечив та просив застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Також просить врахувати, що підозрюваним відшкодовано суму заподіяних збитків потерпілому, а також те, що ОСОБА_4 проходив курс лікування у Краматорській психоневрологічній лікарні та на даний час продовжує лікуватись амбулаторно.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001141 від 07 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

08 серпня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

09 серпня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 05 жовтня 2022 року.

Постановою від 12 вересня 2022 року ОСОБА_4 оголошено в розшук у зв`язку із тим, що місцезнаходження підозрюваного невідоме та зв`язку із ним немає, через що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001141 від 07 серпня 2022 року - зупинено.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2023 року надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

10 серпня 2023 року, на підставі вказаної ухвали, ОСОБА_4 затримано в м. Краматорськ (протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10 серпня 2023 року)

Постановою слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 від 10 серпня 2023 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001141 від 07 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України відновлено.

11.08.2023 відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, у справі № 607/13715/22, обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.08.2023.

16.08.2023 ОСОБА_8 органом досудового розслідування повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме: Витягом з ЄРДР №0001141 від 07 серпня 2022 року; заявою про вчинення злочину від 07 серпня 2022 року; протокол огляду місця події в приміщенні кімнати, що знаходиться на 5 поверсі будинку АДРЕСА_3 від 07 серпня 2022 року в період часу з 18:20 год. по 19:40 год.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 07 серпня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07 серпня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 08 серпня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 08 серпня 2022 року; протоколом вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі за участі ОСОБА_4 від 07 серпня 2022 року; Договором № 467-22015812 від 07 серпня 2022 року укладений між ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім» (№ 42), що розташований за адресою: бульвар Т. Шевченка, 14 в м. Тернополі та ОСОБА_4 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07 серпня 2022 року; постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 07 серпня 2022 року; протоколом огляду - відеозапису від 09 серпня 2022 року; постановою про визнання відеозапису електронним документом та приєднання до кримінального провадження від 09 серпня 2022 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_14 від 08 серпня 2022 року; протоколом вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі за участі ОСОБА_14 від 08 серпня 2022 року; постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 08 серпня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 08 серпня 2022 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 15 серпня 2022 року; протоколом огляду - спеціального упакування за участі потерпілого ОСОБА_7 від 15 серпня 2022 року; висновком експерта № СЕ-19/120-22/7792-ТВ від 19 серпня 2022 року за результатами судової товарознавчої експертизи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і хоча на даному етапі не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р., ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що продовжують існувати ризики, визначені ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, є те, що ОСОБА_4 відомі місця проживання потерпілого та свідків, так як згідно їх протоколів допитів вказано, що він спільно із ними проживав в одному приміщенні будинку та інформація про них міститься в матеріалах кримінального провадження, з якими підозрюваний ознайомлений, та усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним діяння, може навмисно схиляти потерпілого та свідків до зміни наданих раніше показань чи до відмови давати показання, що негативно вплине на судовий розгляд кримінального провадження.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показання речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує, так як вказані вище свідки чи потерпілий не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту, можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Тому, в разі застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, орган розслідування не матиме можливості запобігти його спілкуванню з іншими співучасниками злочину та свідками, вчинення іншого кримінального правопорушення.

З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи підозрюваного, дійшов висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Також, слідчий суддя бере до уваги, що в ході досудового розслідування, 16.08.2023 у відповідності до вимог ст.290 КГІК України у кримінальному провадженні № 0001141 від 07.08.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, слідчим завершено досудове розслідування та сторонам кримінального провадження надано доступ до вказаних матеріалів досудового розслідування з метою їх ознайомлення.

Враховуючи вищевикладене та ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Ознайомлення з матеріалами кримінального провадження має вагоме значення для повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування, оскільки якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень ст. 290 КПК України, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

На підставі наведеного, провести вказану процесуальну дію у строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою не можливо, а тому є необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту не дають підстав для можливості застосування щодоОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки застосування таких запобіжних заходів не забезпечить в повній мірі дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчим суддею також взято до уваги дані про особу підозрюваного, а також враховуючи тяжкість інкримінованого йому злочину та за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження. При цьому застосований запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню, а тому слід продовжити на 30 днів строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , водночас в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, слід відмовити.

Також, слідчий суддя, ураховує пояснення підозрюваного та його захисника, відтак, вважає за необхідне звернути увагу установи, де підозрюваний перебуває під вартою, на перевірку наявності у ОСОБА_4 психічних розладів та забезпечення необхідності проходження ним своєчасного лікування, а також забезпечити проведення останньому медичного огляду та надання йому відповідної медичної допомоги.

Керуючись ст. ст.176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0001141 від 07 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят)гривень, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 серпня 2023 року до 01 жовтня 2023 року включно.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 01 жовтня 2023 року.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Звернути увагу установи, де підозрюваний перебуває під вартою, на перевірку наявності у ОСОБА_4 психічних розладів та забезпечення необхідності проходження ним своєчасного лікування, а також забезпечити проведення останньому медичного огляду та надання йому відповідної медичної допомоги.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк її подачі обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1