Справа № 953/4636/23
н/п 1-кс/953/4913/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000426 від 04.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 204 КК України,

у с т а н о в и в:

26.06.2023 ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова із клопотанням, яким просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.06.2023 на вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 .

1. Зміст поданого клопотання

На обґрунтування доводів клопотання заявник зазначив, що у подальшому арешті відпала потреба, оскільки експертне дослідження вже проведене.

2. Позиції учасників у судовому засіданні

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати клопотання за його відсутністю та задовольнити у повному обсязі.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою, у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Таким чином, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, клопотання можливо розглянути по суті і у відсутності сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

Слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 судове засідання не прибув, звернувся з заявою в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності проти скасування арешту майна не заперечує.

Зважаючи на викладене, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності прокурора на підставі наданих сторонами матеріалів.

При цьому, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно яких, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Релевантне законодавство

В силу ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Водночас заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. (ч. 3 ст. 132 КПК України)

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою: 1) забезпечення збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті (ст. 98 КПК України).

Статтею 99 КПК України визначено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати: (1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані). Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Частинами 1, 2 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

4. Встановлені судом обставини.

Відділом розслідування злочинів учинених у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000426 від 03.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 204 КК України за фактом того, що група осіб здійснює збут неякісної тютюнової продукції та лікеро-горілчаних виробів у великих розмірах під видом тютюнових і спиртних виробів вітчизняного виробника та іноземного виробництва на території м. Харкова, Харківської області та інших областей, тим самим шляхом обману заволодівають грошовими коштами споживачів у великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.06.2023 за клопотанням прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 (справа № 953/4636/23, 1-кс/953/4671/23) накладено арешт (із тимчасовим позбавленням власника (володільця) права на відчуження, розпорядження та користування) на тимчасово вилучені під час обшуків речові докази: в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 ; в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , , яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; в магазині за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; в магазині кальянів «Golden Shiska», розташованому в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_6 », який знаходиться в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Підставою для накладення арешту на майно, згідно ухвали слідчого судді від 22.06.2023, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КК України є забезпечення збереження речового доказу.

5. Оцінка та висновки слідчого судді

Вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя зобов`язаний урахувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно суспільний інтерес; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Під час судового розгляду клопотання про скасування арешту майна слідчим суддею встановлено, що в подальшому відпала потреба у застосуванні такого заходу, як арешт майна, оскільки арештоване майно не є об`єктом кримінального правопорушення, а також не містить на собі сліди злочину та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, арештоване майно не відповідає критеріям, наведеним у ст. 98 КПК України.

Разом із цим, слідчий суддя зазначає, що до основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950), учасником яких є України. Статтею 1 Протоколу № 1 (1952) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом загальними принципами міжнародного права.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22.09.1994, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та скасування арешту майна.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000426 від 04.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 204 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.06.2023 які належать ОСОБА_6 , а саме: на вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме тютюнова суміш для кальяну «420», 100 гр., різні смаки, в кількості 35 банок; тютюнова суміш для кальяну «420», 250 гр., різні смаки, в кількості 8 банок; тютюнова суміш для кальяну «420», без вказаної ваги, в коробці, різні смаки, в кількості 4 коробки; тютюнова суміш для кальяну «Cult», 100 гр., різні смаки, в кількості 10 банок; тютюнова суміш для кальяну «Unity Carma», 100 гр., різні смаки, в кількості 3 банок; тютюнова суміш для кальяну «Unity», 100 гр., різні смаки, в кількості 5 банок; тютюнова суміш для кальяну «Spirit», 40 гр., різні смаки, в кількості 37 пачек; тютюнова суміш для кальяну «Buta», 50 гр., різні смаки, в кількості 137 пачек; тютюнова суміш для кальяну «JBR», 50 гр., різні смаки, в кількості 21 пачек; грошові кошти від реалізації товару (безакцизних тютюнових виробів) в сумі 14 950 грн.; флеш-накопичувач; блок персонального комп`ютеру; мобільний телефон «Redmi AI Camera», не розблокований, відомості про імей відсутні; мобільний телефон «Xiomi», не розблокований, відомості про імей відсутні; мобільний телефон з надписом «POCO», не розблокований, відомості про імей відсутні.

Скасувати арешт майна на вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_6 , НОМЕР_1 , а саме: тютюновмістні товари без марок акцизного податку, а саме упаковки з тютюном для кальянів (запечатані): 420 100 гр. 17 шт.; UNITY 100 гр. 7 шт.; Cult 100 гр. 15 шт.; 420 light 100 гр. 14 шт.; Spirit 40 гр. 29 шт.; Buta 50 гр. 87 шт.; Jibiar 50 гр. 35 шт.; Bagator без позначення ваги 3 шт.; Bagator без позначення ваги 4 шт.; Buta 100 гр. 2 шт.; Рідина для паління без позначень українською мовою та інформації про виробника (імпортера)Shogun 30 ml. - 9 шт. грошові кошти в сумі 7639 грн. купюрами номіналом:1000 грн. - 2 шт.,500 грн. - 9 шт.,200 грн. - 2 шт.,100 грн. - 6 шт.,50 грн. - 2 шт.,20 грн. - 1 шт.,10 грн. - 1 шт., 5 грн. - 1 шт.,1 грн. - 4 шт.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1