БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/340/23
Провадження № 1-кс/497/381/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

26.05.2023 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого про застосування?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселий Кут Арцизького (нині Болградського) району Одеської області громадянина України, учня 11 класу Веселокутського ліцею з початковою школою та гімназією Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України НОМЕР_1 виданого органом 5124 від 26.08.2020 року,

підозрюваного в кримінальному провадженні №0000099 від 15.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану,

ВСТАНОВИВ:? ?

26.05.2023 року слідчий відділення №1Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000099 від 15.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України, який продовжувався неодноразово, та в останнє відповідно до Указу Президента України ОСОБА_7 від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023 № 2915-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 19.02.2023 року строком на 90 діб, тобто до 20.05.2023 року.

Так, 14.02.2023, приблизно о 01:30 годині, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , діючи в умовах воєнного стану, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, відкрив руками хвіртку та незаконно проник на огороджене подвір`я вищезазначеного домоволодіння.

В подальшому, ОСОБА_4 реалізуючи свій протиправний умисел, знаходячись на території зазначеного домоволодіння, підійшов до вхідних металопластикових дверей житлового будинку, де з застосуванням фізичної сили, а саме наніс один удар ногою по нижній частині дверей, таким чином відчинив вхідні двері у будинок.

Знаходячись у приміщенні будинку ОСОБА_4 , з приміщення кухні таємно викрав електричну піч, чорного кольору, марки «ASTOR» СZ 1745, бувшої у використанні, вартістю 2100 грн. та фен марки «Remington» D2400, чорного кольору бувшого у використанні, вартістю 400 грн. Після чого, забезпечуючи можливість розпорядження викраденим на власний розсуд виніс викрадене майно за межі будинку.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного протиправного умислу, неповнолітній ОСОБА_4 повернувся на територію подвір`я зазначеного домоволодіння, після чого підійшов до приміщення літньої кухні, де відкривши руками дерев`яні двері, зачинені на засов, незаконно проник у вказане приміщення та звідки таємно викрав велосипед марки «Azimut Energy 29», чорного кольору, бувшого у використанні, вартістю 3733,33 грн. та забезпечуючи можливість розпорядження викраденим на власний розсуд, викотив вказаний велосипед за межі зазначеного домоволодіння.

Після чого ОСОБА_4 покинув місце події з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 6233,33 грн.

Враховуючи викладене, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за правовою кваліфікацією: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло, вчинена в умовах воєнного стану, 29.04.2023 року повідомлено про підозру неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вручення його батьку - ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді від 11.05.2023 року по справі №497/340/23 було надано дозвіл на затримання неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою доставки його в суд для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

26 травня 2023 року о 01:38 годині за адресою: пров. Політехнічний, №1/3, м. Київ на підставі ухвали слідчого судді було затримано неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

По твердженню слідчого підозра є обґрунтованою, що підтверджується зібраними доказами, та наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України такі як:

-переховування від органу досудового розслідування та суду;

-можливість впливу на свідків і потерпілого;

- вчинення іншого кримінального правопорушення.

А тому з метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання неповнолітнім підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органу досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

За викладених обставин слідчий вважає за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного.

В судовому засіданні:

- прокурор клопотання слідчого підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини та ризики. Стверджувала, що з метою більш повного та комплексного використання можливостей правоохоронних органів у встановленні об`єктивних обставин вчиненого злочину, виникла необхідність у затриманні та обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

По твердженню прокурора злочин, який вчинений ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, та зважаючи на покарання яке загрожує підозрюваному, останній може вчинити дії до приховування від органу досудового розслідування та суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Перебуваючи під дією іншого більш м`якого запобіжного заходу є ризик впливу на свідків і потерпілого, які є мешканцями того ж населеного пункту де наразі мешкає підозрюваний.

По твердженню прокурора, не має підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, оскільки підозра оголошена ОСОБА_4 є обґрунтованою, що підтверджується наразі вже зібраними доказами, та достатньо ризиків для задоволення клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, так як застава може бути внесена і вона не спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку цієї особи.

Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення вказаного клопотання. Просив відпустити його до дому за місцем проживання, де він зобов`язується постійно знаходитися, тобто під домашній арешт. Запевнював суд, що зобов`язується прибувати до слідчого чи суду за першою вимогою. Перебував у м.Києві де працював в офіс-центрі, займався тим, що обманював по телефону громадян Російської Федерації, за що отримував гарну зарплату. Так за три місці отримав півтори тисячі доларів США.

Знав, що перебуває у розшуку, але не мав коштів на квиток, щоб повернутися до дому.

Законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_9 просив надати сину шанс на виправленні та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зобов`язувався краще наглядати за своїм сином, якого буде залучати до господарських робіт, так як йому дуже важко самостійно справлятися з усім об`ємом робіт як по домашньому господарстві, так і на городі, в домоволодінні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання, покладався на розсуду суду.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною?2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.492 КПК України).

Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу (ч.2 ст.492 КПК України).

Про затримання і взяття під варту неповнолітнього негайно сповіщаються його батьки чи особи, які їх замінюють (ч.3 ст.492 КПК України).

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000099 від 15.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану (а.с.6).

Процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженні здійснюється Болградською окружною прокуратурою Одеської області (а.с.8-9).

29.04.2023 року повідомлено про підозру неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вручення його батьку - ОСОБА_9 (а.с.70-74).

Ухвалою слідчого судді від 11.05.2023 року по справі №497/340/23 було надано дозвіл на затримання неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою доставки його в суд для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу (а.с.106-107).

26 травня 2023 року о 01:38 годині за адресою: пров. Політехнічний, №1/3, м. Київ на підставі ухвали слідчого судді було затримано неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану (а.с.112-117).

Текст підозри від 29.04.2023 року особисто було вручено ОСОБА_4 після затримання 26.05.2023 року (а.с.120-124).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- показаннями свідка ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом добровільної видачі від 16.02.2023 року, під час якого ОСОБА_4 , добровільно видав співробітникам поліції електричну піч, чорного кольору, марки «ASTOR» СZ 1745, фен марки «Remington» D2400, чорного кольору, велосипеда марки «Azimut Energy 29», чорного кольору;

- висновком товарознавчої експертизи про вартість електричної пічки, марки «ASTOR» СZ 1745, фена марки «Remington» D2400, велосипеда марки «Azimut Energy 29»;

- протоколом огляду предмета від 16.02.2023, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала своє майно;

- показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , які були присутні при видачі викраденого майна, під час якої неповнолітній ОСОБА_4 повідомив, яким чином викрав майно у ОСОБА_8 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи? мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа

Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України слід зазначити про наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Крім цього, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 названого?кримінального злочину,?та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, та усвідомлення підозрюваного в тому, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що спонукало сховатись від слідства та суду, тобто вживав заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином, є вірогідність продовження вчинення інших кримінальних правопорушень;

- незаконний вплив на свідків та потерпілого, які є мешканцями цього ж населеного пункту де мешкає підозрюваний. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

- відсутність міцних соціальних зв`язків, які не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Так батько неповнолітнього підозрюваного підтвердив що не може справитися з сином, який зовсім його не слухає, не бажає навчатися, не бажає працювати тощо;

- ухиляється від навчання в школі та отримання освіти;

- введення військового стану на Україні, під час якого державні органи виконують свої обов`язки не в повному та необхідному обсязі, що також може зашкодити процесуальній поведінці підозрюваного.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними.

Тим паче, що усі необхідні і достатні докази не зібрані, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_9 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно для забезпечення проведення з останнім слідчих дій та позбавлення його можливості вчинення різного роду дій, спрямованих на уникнення покарання за вчинення умисного тяжкого злочину.

Слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою при фактичних обставинах викладених у клопотанні, та пред`явленої ОСОБА_9 підозри, з урахуванням наведених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його честь і гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, дозволить досягти мети застосування запобіжних заходів, визначеної статтею 177 КПК України.

Крім цього, слідчий суддя також звертає увагу, що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України, який продовжувався неодноразово, та діє до теперішнього часу.

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 20 названого Закону - правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах?воєнного стану?визначаються відповідно?до Конституції?України та?цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог ст.197 КПК України строк дії запобіжного заходу має бути визначений в рамках строку досудового розслідування, який спливає 16.07.2023 року.

Щодо визначення застави:

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

четверту статті 183 доповнено пунктом 4 згідно із Законом № 671-IX від 04.06.2020\

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Між тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України?слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Слідчий, за погодженням з прокурором, та прокурор в судовому засіданні просили не визначати розмір застави посилаючись на те, що альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у разі її внесення не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Разом з цим, слідчий суддя не може погодитися з такими доводами прокурора, оскільки вони не узгоджуються з вимогами ч.4 ст.183 КПК України і не надають в даному випадку слідчому судді право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч.5 цієї ж статті щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальне становище неповнолітнього підозрюваного, його законного представника (ніде офіційно не працює, періодично працює за наймом у приватних осіб, має домашнє господарство), являється громадянином України, має постійне місце проживання і реєстрації, тяжкість кримінального злочину, за яким він підозрюється, думку самого підозрюваного щодо розміру застави, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684.00 гривень х 20 = 53 680.00 гривень), що є мінімальною, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений протягом усього часу дії запобіжного заходу, вважаю за необхідне покласти наступні обов`язки: - прибувати за першою вимогою на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування та суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; - не відлучатися за межі Болградського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.??

Щодо доводів слідчого про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів, та прокурора в межах строку досудового розслідування до 14.07.2023 року, то суд розцінює їх критично, та вважає безпідставними.

Так відомості в ЄРДР в даному кримінальному провадженні внесені 15.02..2023 року за №00000991 (а.с.6).

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 було вручено його батьку ОСОБА_9 29.04.2023 року годині (а.с.70-74), та саме з цієї дати починає рахуватись строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

09.05.2023 року слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного в розшук та зупинення досудового розслідування (а.с.77-79).

26.05.2023 року о 01:38 годині підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий, про що складено відповідний протокол (а.с.112-117).

26.05.2023 року постановою слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 відновлено досудове розслідування (а.с.118-119).

Згідно вимог ст.197 КПК України строк дії запобіжного заходу має бути визначений в рамках строку досудового розслідування, який спливає 16 липня 2023 року.

Оскільки досудове розслідування майже завершено, та орган досудового розслідування має намір найближчим часом після виконання усіх необхідних і достатніх процесуальних дій, спрямувати обвинувальний акт до суду, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід терміном на 50 днів, тобто до 14.07.2023 року.

На підставі?викладеного,?керуючись ст.ст.176-178,?182,?183,?184,?395?КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №1 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -? задовольнити частково.

Обрати неповнолітньому підозрюваному у кримінальному провадженні №0000099 від 15.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 50 (п`ятдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали визначити до 14.07.2023 року включно.

Одночасно визначити розмір застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680.00 гривень (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят?гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.??

Покласти на неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за межі Болградського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 14.07.2023 року включно.

Роз`яснити неповнолітньому підозрюваному, що у разі внесення? застави у визначеному у даній??ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення неповнолітнього підозрюваного?з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, неповнолітній підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст даного судового рішення видано відразу ж після його проголошення.

Слідчий суддя: ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_12 .В.Кодінцева