Справа № 953/4253/22
н/п 1-кп/953/468/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду м.Харкова, клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню №0000910 від 23.02.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження №0000910 від 23.02.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під домашнім арештом обвинуваченої ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилалася на продовження існування ризиків, які були враховані при обрані запобіжного заходу, передбачені п.п 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК, а також на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що є особливо тяжким злочином. На думку прокурора, слід враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та особисті обставини, які можуть свідчити на користь збільшення ризиків переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого є неможливим, оскільки вони не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не можуть запобігти вищевказаним ризикам.

Сторона захисту проти задоволення клопотання сторони обвинувачення не заперечувала.

Заслухавши позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.03.2023 продовжено обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити обвинуваченій залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду строком на 2 (два) місяці до 17 травня 2023 року включно. Продовжено строк дії покладених на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язків: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілою у вказаному кримінальному провадженні

Дія запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченої ОСОБА_5 закінчується 17.05.2023, що стало підставою звернення сторони обвинувачення до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

Суд вважає встановленим продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам обвинуваченої переховуватися від суду.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Враховуючи те, що положення кримінального процесуального законодавства не розкриває зміст ризику втечі, передбачений ч.1 ст.177 КПК України, суд, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, при оцінці вказаного ризику враховує практику ЄСПЛ, яка розкриває зміст такого ризику.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Суд вважає за необхідне зазначити, що ризик переховування від суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання. А в контексті з тим, що 24.02.2022 Російська Федерація розпочала військову агресію проти України, у зв`язку з чим цього ж дня Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який триває до тепер, і на даний час, для громадян України існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, зокрема, отриманням дозволу на проживання в певній країні, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, поданням документів на отримання статусу біженця тощо.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо продовження застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілу та свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обстави, з огляду на стадію судового розгляду даного кримінального провадження, а також те, що свідки та потерпіла у данному кримінальному провадженні безпосередньо допитані судом, суд приходить до висновку про недоведеність стороною обвинувачення продовження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд враховує, що:

- ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, а саме злочином проти життя та здоров`я особи, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років;

-дані щодо особи ОСОБА_5 , яка раніше не судима, незаміжня, яка на території України офіційно непрацевлаштована, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має.

Суд зазначає, що зазначені дані про особу обвинуваченої, не зменшують існування вищевказаного ризику, оскіль вони існували як на час вчиненого інкримінованого їй кримінального правопорушення, так і на час обрання та продовження обвинуваченій запобіжного заходу, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані обвинуваченою моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити їй дії, передбачені п. 1ч.1 ст.177 КПК України.

Розглядаючи можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої під час дії воєнного стану.

Отже, враховуючи продовження існування ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин передбачених ст. 178 КПК України, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, за таких обставин клопотання про продовження строку тримання під домашнім арештом обвинуваченої ОСОБА_5 , який полягає в забороні обвинуваченій залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з продовженням строку дії покладених на обвинувачену обов`язків, визначених ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 12.10.2022, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 199, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити обвинуваченій залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду строком на 2 (два) місяці до 17 липня 2023 року включно.

Продовжити строк дії покладених на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язків: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченої через прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова в Харківській області ОСОБА_3 .

Встановити строк дії ухвали до 17.07.2023 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя- ОСОБА_1