Провадження №: 1-кп/752/1927/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2023 рокум. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000405 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має середню освіту, перебуває в цивільному шлюбі, має дитину 2014 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, працює неофіційно вантажником, раніше судимий:

вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2007 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим стрком 3 роки,

вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14.01.2008 року за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2012 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі;

вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 04 серпня 2014 року за ч.1 ст. 309, ст. 71 КК України на 4 роки позбавлення волі,

вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2022 року за ч.1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі,

вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 03.07.2023 року за ч. 4 ст.185 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 із 5 год. 30хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває. ОСОБА_3 , достовірно знаючи про введення та дію на території України воєнного стану, приблизно 10.05.2023 року о 10 год. 41 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. В. Касіяна, буд. 8 на вулиці поблизу приміщення "ЖЕД №110", побачив велосипед марки "Leon XC90", темно-червоного кольору, придбавного у 2018 році, який був обладнаний за допомогою спеціального замку та який було приєднано до труби, поблизу вказаного приміщення, який належав ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_3 в той же день о 10 год. 54 хв., знаходячись за вищевказаною адресою, умисно, повторно, протиправно, таємно за допомогою заздалегідь підготовлених предметів, пошкодив спеціальний замок, яким було обладнано велосипед марки "Leon XC90", що був приєданий до труби поблизу приміщення "ЖЕД №110", потім взяв руками вказий велосипед, сів за кермо велосипеду та зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 10833 грн. 33 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив, що дійсно 10.05.2023 року за адресою: м. Київ, вул. В. Касіяна, буд. 8 викрав велосипед, який був обладнаний спеціальним замком. Вид та вартість велосипеду не оспорює. У вчиненому щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому їм органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі, за вчинення аналогічних корисливих злочинів, не має постійного місце проживання, за місцем реєстрації не проживає через конфлікт з рідними, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, зі слів перебуває в циивільному шлюбі, проте сім"я знаходиться в евакуації, обставини, що пом`якшують покарання - визнання вини, наяність малолітньої дитини, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_3 вчинив вказаний у вироку злочин до постановлення відносно нього, зокрема, останнього по часу вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 03.07.2023 року, яким йому було призначено остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, яке він відбуває і нині, тому до нього слід застосувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України та за сукупністю злочинів остаточно визначити покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. У строк остаточно визначеного покарання зарахувати покарання частково відбуте за попереднім вироком за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових проступків та злочинів.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, більш суворим покаранням, остаточно призначеним вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 03.07.2023 року у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України у строк покарання остаточно визначеного ОСОБА_3 зарахувати покарання частково відбуте ним за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 03.07.2023 року, починаючи з 03.07.2023 року по 06.08.2023 року включно.

Строк остаточно визначеного покарання ОСОБА_3 обчислювати з 07.08.2023 року.

Речовий доказ: компакт диск, що зберігається при матеріалах кримінального првадження № 0000405, - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_3 документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 200 грн. на користь держави.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1