ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1684/23 Справа № 182/2808/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Орджонікідзе (Покров) Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працюючого, фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 22.03.2023 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України (далі - КК) до покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік, на підставі ст.ст. 75, 76 КК звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК,-

В С Т А Н О В И Л А :

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Епізод 1.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 будучи раніше судимим за вчинення кримінального проступку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисні корисливі злочини в період випробувального строку.

Так, в період воєнного стану, котрий був введений на території України 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а саме 30.04.2023 в обідній час (точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим) ОСОБА_7 знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де в нього з корисливих спонукань виник злочинний намір, направлений на крадіжку кабелів телекомунікаційної мережі, належних ПрАТ «Київстар», з під`їздів вказаного будинку.

В той же день, в обідній час (точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим). ОСОБА_7 прийшов до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , де, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, діючи таємно, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою ножа, котрий був при ньому, перерізав кабель зв`язку марки КПП-ВП (100) 25*2*0,51 та КПП-ВП (100) 12*2*0,51 відрізками різної довжини та в подальшому з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд

Після цього, в той же день у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна, а саме кабелів телекомунікаційної мережі, належних ПрАТ «Київстар», повернувся до будинку АДРЕСА_2 , де зайшов до під`їзду № 2 вказаного будинку, та переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, діючи таємно, умисно, корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою ножа, котрий був при ньому, перерізав кабель зв`язку марки КПП-ВП (100) 25*2*0,51 та КПП-ВП (100) 12*2*0,51 відрізками різної довжини та в подальшому з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Після цього, в той же день у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме кабелів телекомунікаційної мережі, належних ПрАТ «Київстар», повернувся до будинку АДРЕСА_2 , де зайшов до під`їзду № 3 вказаного будинку та переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, діючи таємно, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою ножа, котрий був при ньому, перерізав кабель зв`язку марки КПП- ВП (100) 25*2*0,51 та КПП-ВП (100) 12*2*0,51 відрізками різної довжини та в подальшому з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Після цього, в той же день у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме кабелів телекомунікаційної мережі, належних ПрАТ «Київстар», повернувся до будинку АДРЕСА_2 , де зайшов до під`їзду № 4 вказаного будинку та переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, діючи таємно, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою ножа, котрий був при ньому, перерізав кабель зв`язку марки КПП- зник, ВП (100) 25*2*0,51 та КПП-ВП (100) 12*2*0,51 відрізками різної довжини та в подальшому з викраденим майном 3 місця вчинення злочину розпорядившись ним на власний розсуд.

Після цього, в той же день у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна, а саме кабелів телекомунікаційної мережі, належних ПрАТ «Київстар», повернувся до будинку АДРЕСА_2 , де зайшов до під`їзду № 5 вказаного будинку, та переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, діючи таємно, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою ножа, котрий був при ньому, перерізав кабель зв`язку марки КПП-ВП (100) 25*2*0,51 та КПП-ВП (100) 12*2*0,51 відрізками різної довжини та в подальшому з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта № 2798 від 19.06.2023 вартість 243 метрів кабелю зв`язку марки КПП-ВП (100) 25*2*0,51 та 243 метрів кабелю зв`язку марки КПП-ВП (100) 12*2*0,51 складає 10694 гривень 43 копійки та 5542 гривень 83 копійки відповідно.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив ПрАТ «Київстар» матеріальний збиток на загальну суму 16237 гривень 26 копійки.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Епізод 2.

Крім того, в період воєнного стану, котрий був введений на території України 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а саме 01.06.2023 близько 12 години ОСОБА_7 знаходився на 3 поверсі, другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний намір, направлений на повторне вчинення крадіжки чужого майна з квартири АДРЕСА_4 вищевказаного будинку, у якій тимчасово не проживали її власники.

В той же день та час, знаходячись там же, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадання чужого майна з квартири АДРЕСА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, використовуючи допомогу ОСОБА_9 , який не був обізнаний про злочинний намір ОСОБА_10 , та який відчинив верхній замок вхідних дверей вказаної квартири за допомогою інструментів, які належать ОСОБА_9 , ОСОБА_7 протиправно проник до вказаної квартири, належної ОСОБА_11 .

Після чого, в той же день та час, знаходячись там же, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно із корисливих спонукань, викрав майно належне ОСОБА_11 , а саме:

- холодильник сірого кольору марки «Samsung» моделі R34EG, вартість якого згідно висновку експерта №2665 від 12.06.2023 складає 7049,33 грн;

- пральну машинку марки «Whirlpool» моделі «AWO/D 43115» білого кольору, вартість якої, згідно висновку експерта №2665 від 12.06.2023 складає 5166,33 грн.;

- відеокамеру марки «Samsung» моделі «Model SMX-F34BP/NWT» чорного кольору, вартість якої, згідно висновку експерта №2665 від 12.06.2023 складае 766,67 грн.;

- електричну плиту марки «gorenje» моделі «К634XF», вартість якої згідно висновку експерта №2665 від 12.06.2023 складає 8999,67 грн;

- системний блок марки «Cooler Master», який матеріальної цінності для потерпілого не складає та згідно висновку експерта №2665 від 12.06.2023 встановити вартість не надалося можливим.

Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 21982 гривні 00 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

За даними фактами 01.06.2023 та 14.06.2023 внесені відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування кримінальних проваджень №0000218 та 0000236 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК, які постановою прокурора Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_12 від 20.06.2023 року були об`єднані в одне провадження за №0000218.

20.06.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , погоджене прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково та обрано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 18 серпня 2023 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_7 покладені такі обов`язки:

- в період часу з 20.00 год. до 06.00 год. наступної доби не залишати місце свого проживання, за винятком часу пов`язаного з виконанням робочих обов`язків, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час;

- повідомляти про зміну місця свого проживання, роботи.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю, необґрунтованістю та порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування зазначає, що відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , в порушення вимог 2 ст.183 КПК, слідчий суддя обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який на переконання сторони обвинувачення, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків. Аргументує тим, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, а тому усвідомлюючи невідворотність покарання в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, на час вчинення інримінованих злочинів ОСОБА_7 не був офіційно працевлаштований, раніше засуджений за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, та в період іспитового строку вчинив тяжкі злочини, що на переконання сторони обвинувачення, свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та схильність до вчинення корисливих злочинів.

Водночас, прокурор наголошує, що ОСОБА_7 за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за якою йому слідчим суддею встановлено домашній арешт, не зареєстрований, а тільки іноді навідує свою бабусю похилого віку, яка зареєстрована та постійно проживає за вказаною адресою. При цьому, слідчим суддею при вирішенні питання щодо встановлення підозрюваному ОСОБА_7 адреси, за якою він повинен перебувати під час строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не з`ясовано думку власниці житла з цього приводу.

Тому прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, просив скасувати рішення слідчого судді та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, але в межах строку досудового розслідування, вислухавши пояснення підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив відмовити у її задоволенні, а рішення слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до положень ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК.

Відповідно до положень ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Згідно позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

У своїх численних рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно з уставленою практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Більш того, відповідно до рішення ЄСПЛ від 15.11.1996 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

Положеннями ч.4 ст.194 КПК передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Мотивуючи своє рішення про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 та обираючи стосовно нього інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, слідчий суддя послався на доведеність стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185КК, а також на наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення. Ці висновки не оспорюються в апеляційній скарзі, а тому відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК апеляційним судом не перевіряються.

Натомість слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Так, всупереч доводам апелянта, слідчий суддя у своєму рішенні зазначив, що прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК, тобто ризику того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він має постійне місце проживання, де мешкає разом з бабусею, на теперішній час заробляє випадковими заробітками і може утримувати себе самостійно, а також постійно з`являється на виклики слідчого і прокурора. Такі висновки слідчого судді є правильними, оскільки вони випливають із змісту поданого клопотання та не спростовуються доданими до клопотання письмовими доказами (а.с.1-8).

Отже, всупереч доводам прокурора, сам по собі факт вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень та ймовірність призначення йому тяжкого покарання, за відсутності конкретних фактів його переховування від органу досудового розслідування, на що посилається прокурор в апеляційній скарзі, не свідчить про недостатність обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того, прокурор не надав апеляційному суду будь-яких об`єктивних даних про те, що підозрюваний ОСОБА_7 після застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, порушував умови та не дотримувався покладених на нього обов`язків, або намагався переховуватися від слідства. Навпаки, під час апеляційного розгляду прокурор зазначив, що у сторони обвинувачення наразі відсутні зауваження щодо процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та який своєчасно з`являється за викликом до слідчого і прокурора, свою причетність до інкримінованих йому злочинів визнає.

Таким чином, на думку колегії суддів, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі доведеності його винуватості у скоєному, та даних про особу підозрюваного, віку та стану його здоров`я, репутації, сімейного та майнового стану, який не одружений, працює не офіційно, має постійне місце проживання, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що саме такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт, забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 під час досудового розслідування, а покладені на нього згідно ч.5 ст.194 КПК обов`язки будуть достатнім стримуючим фактором для запобігання встановленому ризику, передбаченому п.5 ч.1 ст.177 КПК. У випадку недотримання ОСОБА_7 умов запобіжного заходу визначеного ухвалою слідчого судді, слідчий або прокурор не позбавлені права звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді про зміну запобіжного заходу в порядку визначеному статтею 200 КПК.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строком на два місяця, тобто до 18 серпня 2023 року та покладенням відповідних обов`язків - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4