УХВАЛА

Справа № 495/9067/23

Номер провадження 1-кс/495/1884/2023

01 вересня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , затриманого ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), перекладача - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування тимчасового арешту відносно:

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Навірнет, Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 01 вересня 2023 року надійшло клопотання керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_9 про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Республіки Молдова ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

30.08.2023 співробітниками НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України в пункті пропуску «Старокозаче» було виявлено громадянина Республіки Молдова ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на міжнародному рівні розшукується правоохоронними органами Федеративної Республіки Німеччини для виконання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.

Згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу станом на 31.08.2023 громадянин ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться у міжнародному розшуку (з 21.07.2023 року) з метою арешту та подальшої екстрадиції до ФРН для виконання покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років за вчинення злочину, передбаченого ч. 243 (1), 242 (1), 244 (1), (4), 303 (1) - крадіжка, умисне знищення або пошкодження майна, хуліганство та грабіж КК Німеччини.

Співробітниками ВКП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області 30.08.2023 складений протокол про затримання ОСОБА_10 в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України.

За ініціативою компетентних органів ФРН 21.07.2023 до міжнародної бази Інтерпол внесені відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_5 .

Підставою для затримання ОСОБА_5 та застосування у подальшому відносно нього тимчасового арешту є документи, що містять дані про те, що особа розшукується з метою арешту та подальшої екстрадиції до Федеративної Республіки Німеччини для відбуття покарання зав вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 242, ч. 1 ст. 243, ч. 1, ч. 4 ст. 244, ч. 1 ст. 303 КК Німеччини.

Так, відповідно до інформації, наданої Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва від 30.08.2023 за №19965/23/01-2023 вбачається, що станом на 30.08.2023 гр. ОСОБА_5 значиться в базах даних Генерального секретаріату Інтерполу, як розшукуваний з метою арешту та екстрадиції до ФРН, за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 242, ч. 1 ст. 243, ч. 1, ч. 4 ст. 244, ч. 1 ст. 303 КК Німеччини крадіжка, пошкодження майна, хуліганство.

НЦБ Інтерполу в ФРН поінформоване про факт виявлення на території Одеської області розшукуваної особи та підтвердило дійсність розшуку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою арешту та екстрадиції.

Особу затриманого встановлено на підставі посвідки на повернення громадянина Республіки Молдови НОМЕР_2 виданий 30.08.2023 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, Європейською конвенцією про видачу правопорушників прокурор просив клопотання задовольнити.

Доводи сторін.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.

В судовому засіданні ОСОБА_5 не надав згоду на його видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції), його захисник - ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала думку свого підзахисного.

Мотивація суду.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання прокурора, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Частиною другою ст.8 КПК України встановлено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так статтею п`ятою Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права особи, щодо якої застосовується тимчасовий арешт, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників (Париж, 13 грудня 1957 року), ратифікованої Україною 16.01.1998 року, передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Під час дослідження матеріалів клопотання обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування тимчасового арешту, не встановлено.

Згідно ч.1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Частиною 6 ст. 583 КПК України встановлено порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування до затриманої особи тимчасового арешту.

Так, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує особі зробити заяву, роз`яснює особі її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію), з`ясовує бажання особи скористатися цими правами, перевіряє добровільність надання особою згоди на її видачу (екстрадицію), відмови від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, усвідомлення особою правових наслідків такої згоди (відмови), перевіряє наявність документів, передбачених пунктом 2 частини четвертої цієї статті, вислуховує думку прокурора та інших учасників.

Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Статтею 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників (Париж, 13 грудня 1957 року) встановлено, що у термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства. У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12, і намір надіслати запит про видачу правопорушника. В ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи.

За результатами розгляду слідчий суддя постановляє ухвалу про: 1) застосування тимчасового арешту; 2) відмову у застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав; 3) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту; 4)затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмову особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту; 5)застосування тимчасового арешту та відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію). Зазначений перелік є вичерпним.

Відповідно до протокол у затримання від 30.08.2023 року в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України о 17 годині 40 хвилин оперуповноваженим ВКП Білгород-Дністровським РВП ГУНП в Одеській області затримано ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), громадянина Республіки Молдова, який згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу, станом на 30.08.2023 року значиться у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Німеччина для відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 242, ч.1 ст. 243, ч.1, ч.4 ст. 244, ч.1 ст. 303 КК Німеччини - крадіжка, пошкодження майна, хуліганство.

Вищезазначені злочини не належать до військових злочинів і не мають політичного характеру.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 1 Європейської Конвенції про видачу правопорушників Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої сторони за вчинення правопорушення.

В силуст. 541 КПК України тимчасовим арештом є взяття під варту особи, розшукуваної за вчинення злочину за межами України, на строк, визначений цим Кодексом або міжнародним договором України, до отримання запиту про видачу (екстрадицію).

Метою тимчасового арешту відповідно до ст.ст. 541, 583 КПК є виключення можливості особі переховуватись від компетентних органів державної влади до отримання запиту про видачу (екстрадицію).

Відповідно до ч. 6 ст.583 КПК України під час розгляду клопотання про тимчасовий арешт слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує особі зробити заяву, роз`яснює особі її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію), з`ясовує бажання особи скористатися цими правами, перевіряє добровільність надання особою згоди на її видачу (екстрадицію), відмови від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, усвідомлення особою правових наслідків такої згоди (відмови), перевіряє наявність документів, передбачених пунктом 2 частини четвертої цієї статті, вислуховує думку прокурора та інших учасників.

У разі якщо затримана особа надала згоду на її видачу (екстрадицію) або надала згоду на її видачу (екстрадицію) і відмовилася від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, суд вирішує питання про затвердження згоди особи на видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту або про відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію) і застосування тимчасового арешту.

Згідно з ч. 8 ст. 583 КПК України, особа, до якої застосовано тимчасовий арешт, має право до надходження запиту про її видачу (екстрадицію) подати на розгляд слідчого судді суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, письмову заяву про згоду на її видачу (екстрадицію), в якій може зазначити про відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності. Така заява підлягає невідкладному розгляду слідчим суддею у порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, за участю прокурора, особи, яка подала заяву, її захисника та за потреби перекладача.

На підставі наведеного слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до останнього абзацу ч. 6 ст.583 КПК України копія ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду питання щодо затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), невідкладно направляється уповноваженому (центральному) органу України через відповідну обласну прокуратуру разом із копією письмової заяви особи про згоду на її видачу (екстрадицію).

За змістом ч. 7 ст.583 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, до якої застосовано тимчасовий арешт, її захисником чи законним представником, прокурором, крім ухвал слідчого судді про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту, про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту, які оскарженню не підлягають.

Згідно з ч. 2 ст.581 КПК України особі, стосовно якої розглядається питання про видачу (екстрадицію), і яка не володіє державною мовою, забезпечується право робити заяви, заявляти клопотання, виступати в суді мовою, якою вона володіє, користуватися послугами перекладача, а також отримати переклад судового рішення та рішення центрального органу України мовою, якою вона користувалася під час розгляду.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 376, 582, 583 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити .

Застосувати відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасовий арешт строком на 40 діб, до надходження запиту про видачу особи.

Строк тимчасового арешту рахувати з моменту затримання, тобто з 30.08.2023 року.

Конвоювати та утримувати ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку тимчасового (екстрадиційного) арешту в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 05.09.2023 року о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1