ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків клопотання захисника ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Київського районного суду м.Харкова від 05 грудня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному 11 листопада 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000990, за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.343, ч.1 ст.376, ч.2 ст.345, ч.1 ст.371 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

На зазначений вирок місцевого суду захисником ОСОБА_6 подана апеляційна скарга разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку Київського районного суду м.Харкова від 05 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 .

В обґрунтування посилається на те, що про ухвалення вирок суду та про його фактичне оскарження прокурором йому стало відомо значно пізніше ніж він мав дізнатись. Після чого, ним було подано заяву про ознайомлення з вироком суду і апеляційною скаргою прокурора, з якими 08 червня 2023 року він ознайомився.

Окрім цього, захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив про те, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступні рішення без зазначення прізвищ.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників, щодо поданого клопотання, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

На підставі п.1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному в ухвалі від 17 червня 2020 року у справі № 51-1599км20, поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення за відповідним клопотанням в порядку, передбаченому ст. 117 КПК України, може бути необізнаність заінтересованих осіб з мотивами постановленого рішення (відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в Постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18), а також захворювання учасника провадження та інші непереборні обставини.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження оскаржений вирок суду був ухвалений 05 грудня 2022 року (т.4 а.с.37) та 07 грудня 2022 року, відповідно до наявного супровідного листа, вирок суду був направлений обвинуваченому ОСОБА_7 (т.4 а.с.46).

Як вбачається з поданого клопотання про поновлення строку на оскарження, причиною пропуску процесуального строку послугувало, те що про оскаржуваний вирок та апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_6 дізнався пізніше, а також те, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступні рішення без зазначення прізвищ, у зв`язку з чим апеляційна скарга була подана лише 08 червня 2023 року, тобто більш ніж через 6 місяців після ухвалення вироку.

Однак, на думку колегії суддів такі підстави не свідчать про поважність пропущення строку, виходячи з наступного.

Так, посилання захисника на те, що про оскаржуваний вирок від 05 грудня 2022 року та апеляційну скаргу прокурора він дізнався пізніше і ознайомився лише 08 червня 2023 року, не є переконливим мотивом поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду, виходячи з наступного.

Відповідно до журналу судового засідання від 30 листопада 2022 року, яке відбулося за участю захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , суд видалився до нарадчої кімнати та згідно пояснень прокурора ОСОБА_5 наданих нею суду апеляційній інстанції, суддя виходячи до нарадчої кімнати зазначила дату проголошення вироку, однак захисником, як фахівцем в галузі права не вжито жодних заходів отримання копії вироку.

Таким чином, враховуючи обізнаність захисника про дату проголошення вироку, а також те, що захисник є фахівцем в галузі права, використання ним своїх процесуальних прав пов`язано безпосередньо з його професійною діяльністю, не потребує сторонніх знань чи правової допомоги, підстави на які він посилається не свідчать про поважність пропущення зазначеного процесуального строку.

Враховуючи вищезазначене, в клопотанні захисника переконливих мотивів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду не наведено, причини, на які посилається останній, колегія суддів не вважає об`єктивно непереборними, такими, що унеможливлювали як в загальному розумінні, так й з точки зору вимог кримінального процесуального закону та практики Європейського суду з прав людини, з огляду на процесуальний статус апелянта і його повноваження, визначені державою, скористатися йому правом на оскарження даного судового рішення, вагомих правових підстав для поновлення такого строку колегія суддів не вбачає. Апелянт мав всі передбачені законом можливості для належної реалізації свого права на оскарження вироку Київського районного суду м.Харкова від 05 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 вчасно.

Відповідно до ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись ст. 399 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Київського районного суду м.Харкова від 05 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 05 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 - повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3