Справа № 936/479/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.07.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806//23 за апеляційною скаргою начальника Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 02.05.2023.
Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання дізнавача про накладення арешту на автомобіль марки «Man» номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Дольчі Фантазії»; ключі від транспортного засобу вантажного автомобіля марки «Man» номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.05.2023 близько 03 год 50 хв, працівниками Управління патрульної поліції в Закарпатській області біля стаціонарного поста поліції в с. Нижні Ворота, Мукачівського району, було зупинено автомобіль марки «Man» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 та під час проведення
огляду зазначеного автомобіля в кабіні водія було виявлено паперовий згорток з кристалічною речовиною білого кольору, два скляні пристрої для куріння, круглу циліндричну коробку всередині із речовиною рослинного походження, металеву люльку для куріння та дві таблетки з маркуванням на них «235».
01.05.2023 з метою перевірки даного повідомлення було проведено огляд місця події, під час якого було вилучено автомобіль марки «Man» номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію даного ТЗ серії НОМЕР_2 , ключі від вищевказаного транспортного засобу, паперовий згорток із купюри з кристалічною речовиною білого кольору, скляний пристрій для куріння із залишками речовини невідомого походження, круглу циліндричну коробку всередині із речовиною рослинного походження, зеленуватого кольору, скляний пристрій для куріння із залишками речовини невідомого походження, металеву люльку для куріння із залишками речовини невідомого походження, дві таблетки білого кольору з маркуванням на них «235».
Підставою накладення арешту на майно є збереження речового доказу, оскільки, даний автомобіль марки «Man» номерний знак НОМЕР_1 являється знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, а саме у кабіні вище вказаного вантажного автомобіля, водій ОСОБА_6 перевозив вище вказані речовини ззовні схожі на наркотичні та пристрої для куріння із залишками невідомих речовин, що є ознакою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. З урахуванням цих обставин, з метою збереження речових доказів та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, дізнавач просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно.
Ухвала слідчого судді в частині задоволення клопотання слідчого про арешт майна мотивована тим, що вилучене під час проведення огляду місця події майно, має значення речових доказів у кримінальному проваджені № 0000056 від 01.05.2023та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому з метою використання майна як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, прийшов до висновку про наявність достатніх підстав накладення арешту на паперовий згорток із купюри з кристалічною речовиною білого кольору, скляний пристрій для куріння із залишками речовини невідомого походження, круглу циліндричну коробку всередині із речовиною рослинного походження, зеленуватого кольору, скляний пристрій для куріння із залишками речовини невідомого походження, металеву люльку для куріння із залишками речовини невідомого походження, дві таблетки білого кольору з маркуванням на них «235». Одночасно, слідчим суддею встановлено, що вантажний автомобіль марки «Man» номерний знак НОМЕР_1 , разом з ключами та документами про його реєстрацію, не є предметом даного кримінального правопорушення, а тому, приймаючи до уваги принципи розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, прийшов до висновку про те, що вказаний транспортний засіб не відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні клопотання про арешт вказаного майна.

В апеляційній скарзі прокурор Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури просить скасувати ухвалу слідчого судді від 02.05.2023, як таку, що постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та

-3-

постановити нову, якою клопотання прокурора задовольнити в повному обсязі та накласти арешт на майно зазначене у клопотанні дізнавача з метою збереження речових доказів.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, власника майна та його представника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Також враховується подана представником власника майна заява про можливість розгляд судового провадження без його участі.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до вимог ст. 370, 372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

За змістом ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 02.05.2023 відповідає у повній мірі.

Як вбачається з клопотання, в провадженні сектору дізнання ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні, відомості про яке 01.05.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000056, за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України.

01.05.2023 дізнавач СД ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000056, вилучене під час огляду місця події 01.05.2023, а саме: паперовий згорток із купюри з кристалічною речовиною білого кольору, яку поміщено до спеціалізованого пакету «Національна поліція України» № PSP 1519152; скляний пристрій для куріння із залишками речовини невідомого походження, який поміщено до спеціалізованого пакету «Національна поліція України» № PSP 1519153; круглу циліндричну коробку всередині із речовиною рослинного походження, зеленуватого кольору, яку поміщено до спеціалізованого пакету «Національна поліція України» № PSP 1519154; скляний пристрій для куріння із залишками речовини невідомого походження, який поміщено до спеціалізованого пакету «Національна поліція України» № PSP 1519148; металеву люльку для куріння із залишками речовини невідомого походження, яку поміщено до спеціалізованого пакету «Національна поліція України» № PSP 1519149; дві таблетки білого кольору з маркуванням на них «235», які поміщено до спеціалізованого пакету «Національна поліція України» № PSP 1519150, а також автомобіль марки «Man» номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Дольчі Фантазії»; ключі від транспортного засобу вантажного автомобіля марки «Man» номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

-4-

Ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 02.05.2023, частково задоволено клопотання дізнавача та накладено арешт на майно вилучене у ході огляду місця події від 01.05.2023 , а саме: паперовий згорток із купюри з кристалічною речовиною білого кольору, яку поміщено до спеціалізованого пакету «Національна поліція України» № PSP 1519152; скляний пристрій для куріння із залишками речовини невідомого походження, який поміщено до спеціалізованого пакету «Національна поліція України» № PSP 1519153; круглу циліндричну коробку всередині із речовиною рослинного походження, зеленуватого кольору, яку поміщено до спеціалізованого пакету «Національна поліція України» № PSP 1519154; скляний пристрій для куріння із залишками речовини невідомого походження, який поміщено до спеціалізованого пакету «Національна поліція України» № PSP 1519148; металеву люльку для куріння із залишками речовини невідомого походження, яку поміщено до спеціалізованого пакету «Національна поліція України» № PSP 1519149; дві таблетки білого кольору з маркуванням на них «235», які поміщено до спеціалізованого пакету «Національна поліція України» № PSP 1519150, шляхом заборони розпорядження та користування.

Висновки слідчого судді в частині накладення арешту на вищевказане майно ніким з учасників судового провадження не оскаржується, а тому законність ухвали в цій частині, в силу положень ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряється.

Також з ухвали від 02.05.2023 вбачається, що висновок слідчого судді з приводу відсутності підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб марки «Man» номерний знак НОМЕР_1 ; ключі від вказаного транспортного засобу та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_2 , ґрунтується на матеріалах справи та вимогах КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ст. 94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

-5-

За приписами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

За приписами ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя відповідно до вимог ст. 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірив наведені в клопотанні прокурором доводи щодо необхідності накладення арешту на майно, а саме: транспортний засіб «Man» номерний знак НОМЕР_1 , ключі від транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 іприйшов до правильного висновку про не доведення прокурором необхідності арешту цього майна, у зв`язку з відсутністю обґрунтування мети та підстав, з якими потрібно здійснити арешт майна відповідно до вимог ст. 170,171 КПК України.

Слідчим суддею належно враховано, що згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, на майно може бути накладено арешт, коли встановлено, що воно є предметом кримінального правопорушення, а не в разі припущення, що майно може бути предметом кримінального правопорушення, як про це зазначає у клопотанні прокурор, до того ж, не визначивши правову природу та належність тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя правильно врахував той факт, що обмеження права власності є недопустимим, відтак рішення слідчого судді в частині відмови в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог ст. 170-173 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом.

Крім того, слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «Man», номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ТОВ «СУ-ІП» «Дольчі Фантазії» Львівська область, Пустомитівський район, с. Солонка, дорога 553 кілометр + 200 метрів. Вказане підприємство володіє та користується транспортним засобом на законних підставах з метою здійснення господарської діяльності, стороною обвинувачення не доведено необхідність подальшого втручання у володіння даним товариством своїм майном, а посилання прокурора в апеляційній скарзі на факт визнання автомобіля, ключів та свідоцтва про його реєстрацію речовими доказами не може слугувати єдиною підставою для накладення арешту на майно. Тим більше, що ОСОБА_6 , як і допитаний в ході досудового розслідування ОСОБА_7 , працює водієм ТОВ «Спільно Українсько-Італійське підприємство «Дольчі Фантазії» та використовує транспортний засіб виключно в робочих цілях спільно з іншими водіями.

-6-

Вказані обставини у сукупності, колегія суддів вважає таким, що підтверджують те, що прокурором не дотримано вимоги ч. 2 ст. 171, ч. 5 ст. 132 КПК України, згідно яких при підготовці клопотання про арешт майна і під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на транспортний засіб марки «Man», номерний знак НОМЕР_1 , разом з ключами та реєстраційним документом, слідчий суддя правильно врахував той факт, що клопотання прокурора не містить обґрунтування мети і підстав для арешту відповідно до вимог ст. 170, 171 КПК України, відтак рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог ст. 170-173 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Наведені в апеляційній скарзі прокурора інші доводи були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і накладення арешту на майно в арешті якого відмовлено.

З урахуванням вищевикладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді, колегія суддів відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги.

На інші дані, які б могли вплинути на законність та обґрунтованість судового рішення, та які б могли слугувати безумовною підставою для його скасування, в апеляційній скарзі не вказується, і такі в матеріалах судового провадження відсутні.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час розгляду судової справи прокурор не заявляв клопотань про приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б підтверджували обґрунтованість доводів поданого ним клопотання чи могли б істотно вплинути на вищевказані висновки апеляційного суду; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 02.05.2023 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000056 від 01.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді