Провадження № 1-кс/344/3920/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000767 від 02.11.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст.209 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з вказаним в обґрунтування якого посилається на те, що 02 квітня 2019 року між ТОВ «Еко-Енергопром» та ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», укладено договір №ІД-19-10 на здійснення технологічних операцій з очищення та утилізації нафтового шламу, який накопичився в резервуарах для зберігання нафти ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття». В ході виконання робіт із очищення резервуарів, з метою особистого збагачення, був розроблений злочинний план із заволодіння залишків нафти Товариства, яка зберігалась у резервуарі Р-67 території цеху №3 ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», який передбачав відкачування нафти та вивезення її з території Товариства під виглядом продукту залишкового переробки нафти для подальшого продажу.

Створена та очолювана ОСОБА_7 організована злочинна група в складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , діючи у відповідності до злочинного плану розробленим ОСОБА_7 та погодженим з усіма учасниками злочинної групи, розпочала здійснення розкрадання та заволодіння нафти ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття».

Так, 03.03.2021, 04.03.2021, 10.03.2021, 22.03.2021, у відповідності до погодженого з усіма учасниками злочинного плану, ОСОБА_4 спільно із іншими особами, здійснив безоблікове перекачування нафти загальною кількості 83 560 кг на загальну суму 1 313 236,48 грн та вивезення її у резервуари та причепи вантажного транспорту, які знаходилися на території орендованій підприємством ТОВ «Еко-Енергопром» за адресою: м. Надвірна, вул. Майданська, 1.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав наведених в ньому, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки вважає, що досудове розслідування СВ УСБУ в Івано-Франківській області здійснюється з порушенням правил підслідності, ризики наведені прокурором не обґрунтовані, підстав для застосування такого запобіжного заходу немає. Також адвокат повідомив, що в підозрюваного міцні соціальні зв`язки, він одружений, має постійне місце проживання, на утриманні троє дітей, з них двоє неповнолітніх та з інвалідністю. Просив обрати щодо підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, також пояснив, що стабільного доходу немає, оскільки офіційно не працевлаштований, переховуватись наміру немає, про кримінальне провадження було відомо раніше, але він не переховувався та не тікав.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

31.05.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст.209 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України.

Крім цього, прокурором частково доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Що стосується ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, то такий ризик не може вважатися обґрунтованим зважаючи на те, що кримінальне провадження зареєстровано в 2020 році. Злочини, в яких підозрівається ОСОБА_4 вчинені ще в 2020 році. Також слідчі та процесуальні дії були проведені ще в 2021 році, зокрема обшук, огляд місця події, допит свідка, пред`явлення особи до впізнання, огляд речей та документів, тому учасникам організованої злочинної групи про такі слідчі дії було відомо ще в 2021 році, але з того часу ОСОБА_4 жодних дій щодо переховування від органу досудового розслідування не вчиняв, таких доказів прокурором слідчому судді не надано.

Але, прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Не може впливати на застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є особливо тяжким та санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, оскільки вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину ще не доведена.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 зазначених злочинів, його вік, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, неповнолітніх дітей на утриманні.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити частково та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло цілодобово з покладенням на нього додаткових обов`язків і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Строк дії ухвали слід визначити до 30 липня 2023 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193-194, 196, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонити йому залишати квартиру АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 30 липня 2023 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали оголошено 08 червня 2023 року о 16.30 год.