єдиний унікальний номер справи 531/899/23
номер провадження 1-кп/531/141/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження № 0000147 від 14.03.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Карлівка, Полтавської області, зареєстрований та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з базовою середньою освітою, безробітній, не одружений, не депутат, малолітніх дітей на утриманні не має, військовозобов`язаний, інвалід ІІІ групи, в силу ст. 89 КК України не судимий, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на території України введено воєнний стан, який діє і на даний час.

10.03.2023 року близько 20:00 год., ОСОБА_4 , підійшов до господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , помітивши, що у господарстві нікого немає, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_4 шляхом руйнування частини стіни поруч з замкненими вхідними дверима до сарайного приміщення та проникнувши до нього побачив складені в ньому листи 6-ти хвильового шиферу. Далі ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, користуючись відсутністю господаря та тим, що його ніхто не бачить, розуміючи, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану, умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, здійснив крадіжку 46 листів 6-ти хвильового шиферу, що належить ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому матеріальних збитків на суму 5520,00 грн. (п`ять тисяч п`ятсот двадцять гривень).

В подальшому, викраденими 46 листами 6-ти хвильового шиферу ОСОБА_4 , розпорядився на власний розсуд у повному обсязі, а саме 35 листів 6-ти хвильового шиферу збув до магазину «Будівельний майданчик», що за адресою: вул. Полтавський шлях, м. Карлівка, Полтавського району. Полтавської області. Цього ж дня ОСОБА_4 збув ще 11 листів 6-ти хвильового шиферу ОСОБА_7 18.03.2023 року вказані листи 6-ти хвильового шиферу було вилучено працівниками поліції.

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

01 травня 2023 року між начальником Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості.

Угода містить формулювання та обсяг обвинувачення, а також правову кваліфікацію дій ОСОБА_4 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка відповідає тим, що зазначені в обвинувальному акті та істотні для відповідного кримінального провадження обставини.

Сторони визначили кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Угода містить інформацію про беззастережне визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Угодою про визнання винуватості встановлено, що ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення та зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вказаному обсязі в судовому провадженні.

Крім цього, при укладенні угоди враховано наступні обставини, які викладені у пункті 2 Угоди, а саме: наявність письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 на укладення угоди.

При вирішенні питання щодо міри покарання прокурором у відповідності до вимог ст. 470 КПК України враховано наведені вище обставини та узгоджено із ОСОБА_4 міру його покарання, яку запропоновано призначити суду за результатами затвердження угоди.

Сторони запропонували суду призначити ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України узгоджене покарання на підставі ст. 69 КК України (враховуючи обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення з урахуванням особи винного, який в силу ст. 89 КК України не судимий, є інвалідом ІІІ групи, характеризується позитивно, має на утриманні непрацездатну матір, яка є інвалідом ІІІ групи, враховуючи думку потерпілого, добровільне відшкодування завданого збитку, необхідність наповнення державного бюджету у зв`язку з відкритою агресією РФ проти України), шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Кримінального Кодексу за це кримінальне правопорушення - у виді штрафу у розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно та повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому та погоджуються на призначення узгодженого покарання. Обставини, викладені в угоді про визнання винуватості не оспорював. Разом з тим пояснив, що він має на утриманні непрацездатну матір, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом ІІІ групи, має значні проблеми зі здоров`ям та потребує стороннього догляду.

Захисник обвинуваченого вказав, що у його присутності між прокурором та обвинуваченим було укладено угоду про визнання винуватості у відповідності нормам КПК. Обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно та повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому та погоджуються на призначення узгодженого покарання. Захисник просив суд затвердити угоду та визначити обвинуваченому з урахуванням ст. 69 КК України міру покарання у вигляді штрафу.

Потерпілий ОСОБА_6 просив також угоду затвердити та призначити узгоджене покарання, пояснивши, що претензій до обвинуваченого не має, завдану шкоду обвинуваченим відшкодовано у повному обсязі, ним надана письмова згода прокурору на укладення між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості.

Прокурор подану угоду про визнання винуватості підтримав в повному обсязі, просив суд про її затвердження з огляду на відповідність угоди вимогам чинного процесуального законодавства та добровільність її укладення. Просив призначити узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, після дослідження та аналізу змісту обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, наданих сторонами матеріалів, суд дійшов до таких висновків.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Судом установлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також установлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до висновку викладеного у досудової доповіді, підготовленої Полтавським районним сектором № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобіганню вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання, суд бере до уваги викладене, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , всі пом`якшувальні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення з урахуванням особи винного, який в силу ст. 89 КК України не судимий, є інвалідом ІІІ групи, характеризується позитивно, має на утриманні непрацездатну матір, яка є інвалідом ІІІ групи, у лікарів на диспансерному обліку не перебуває. Суд враховує також думку потерпілого, який просить обвинуваченого не позбавляти волі, необхідність наповнення державного бюджету у зв`язку з відкритою агресією РФ проти України та відсутність обтяжуючих обставин. Наявність суспільного інтересу у швидкому досудовому розслідуванні та судовому провадженні, що забезпечить справедливе, своєчасне та невідворотне покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення у даному провадженні та запобіганні повторного вчинення кримінальних правопорушень як ОСОБА_4 , так і іншими особами.

Як вбачається зі змісту угоди про визнання винуватості, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст.69 КК України, тобто більш м`який вид основного покарання у виді штрафу.

Приписами ч. 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Судом встановлені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення під час досудового розслідування. Також, судом встановлено, що потерпілий не має до обвинуваченого жодних претензій матеріального та морального характеру.

З урахуванням вищенаведених обставин суд констатує, що укладена у цьому кримінальному проваджені угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність. Судом не встановлено підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України. З огляду на вказане суд приходить до висновку про необхідність її затвердження шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

По даному кримінальному провадженню експертизи не проводилися, витрати за залучення експерта відсутні.

Цивільний позов відсутній.

Доля речових доказів вирішується згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473-475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 01 травня 2023 року укладену між начальником Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання із застосування ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Речові докази:

- одинадцять листів шести хвильового шиферу, які передано на відповідальне зберігання громадянину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 . залишити у його власності;

- тридцять п`ять листів шести хвильового шиферу, які передано на відповідальне зберігання громадянці ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_4 , залишити у її власності.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду в порядку, передбаченому частиною 4 статті 394 КПК України. Апеляційна скарга може бути подана через Карлівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1