Справа № 215/1602/19
У Х В А Л А

Іменем України

11 травня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі в залі судового засідання № 7 клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченим у кримінальному провадження внесене до ЄРДР за №0002203 від 27.12.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурор, посилаючись на залишення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, заявив письмове клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, мотивуючи клопотання тим, що останні обвинувачуються у скоєні тяжкого злочину, тому усвідомлюючи можливість застосування до них покарання можуть переховуватися від суду. Також обвинувачений ОСОБА_4 неодноразовий судимий, не має міцних соціальних зв`язків, а обвинувачений ОСОБА_5 є засудженим за аналогічне кримінальне правопорушення, тому можуть продовжити злочину діяльність та вплинути на свідків, стосовно яких обрано заходи безпеки.

Обвинувачений ОСОБА_4 , вирішення клопотання прокурора залишають на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 , вирішення клопотання прокурора залишають на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_6 , підтримуючи правову позицію підзахисного, зазначила що прокурор не вказав на наявність ризиків.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та обвинувачений.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено позбавлення волі строком до 10 років, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності провини, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може впливати на свідків у кримінальному провадженні, переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення. На теперішній час обставини по справі не змінилися, ризики, передбачені п. 1-3, 5, ч.1 ст. 177 КПК України, не відпали, обвинувачений може переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, впливати на свідків, що підтверджується постановою слідчого про застосування заходів безпеки та які були допитані слідчим суддею, обвинувачується у вчиненні злочину у період умовно - дострокового звільнення, раніше судимий, не одружений, не працює, відсутні міцні соціальні зв`язки, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Як вбачається зі змісту обвинувачення, обвинуваченим передано молоток ОСОБА_5 яким було нанесено потерпілому ОСОБА_7 не менше шести ударів молотком в область голови, та не менше 16 ударів у співучасті з ОСОБА_5 ногами та руками в область голови та тулубу, що дає підстави суду стверджувати про високу суспільну небезпеку інкримінованого обвинуваченому злочину.

Зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним п.35 рішення ЄСПЛ «Летельєв проти Фрації», суд дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеним КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

З огляду на викладене, з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність продовжити застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Також із матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини, може переховуватись від суду, раніше не судимий, але притягається до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, не працевлаштований, постійного доходу не має. На теперішній час обставини по справі не змінилися, ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, не відпали, обвинувачений може переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, впливати на свідків, що підтверджується постановою слідчого про застосування заходів безпеки та їх допитом слідчим суддею, тому більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Як вбачається зі змісту обвинувачення, обвинуваченим було нанесено потерпілому ОСОБА_7 на менше шести ударів молотком в область голови та не менше 16 ударів у співучасті з ОСОБА_4 ногами та руками в область голови та тулубу, що дає підстави суду стверджувати про високу суспільну небезпеку інкримінованого обвинуваченому злочину.

Також наявність у обвинуваченого постійного місце реєстрації, перебування у фактичних шлюбних стосунках та наявність на утриманні малолітньої дитини, не є виключним стимулюючим фактором для запобігання ризикам визначених ст.177 КПК України.

Зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним п.35 рішення ЄСПЛ «Летельєв проти Фрації», суд дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеним КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

З огляду на викладене, з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність продовжити застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 199, 331 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, по 09 липня 2023 року, включно.

Продовжити застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою, в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, по 09 липня 2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: