Справа № 521/5004/23
Номер провадження:1-кп/521/1217/23
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

11 травня 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

із секретарем судового засідання - ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0000543 від 23.11.2022 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Херсон, громадянина України, не одружений, не працює, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії підготовчого провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник - адвокат ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1.Судом проводився розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

1.2.Питання розглядалось за ініціативою прокурора.

2.Встановлені судом обставини. Судовий виклик учасників кримінального провадження.

2.1.Малиновським районним судом м. Одеси, здійснюється судовий розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК.

2.2.В теперішній час всі учасники судового провадження знаходяться на стадії судового провадження.

3.Позиції сторін кримінального провадження.

3.1.Прокурор оголосив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки ризики заявлені стороною обвинувачення не зменшились.

3.2.Захисник виступив із запереченням до клопотання. Вважав, що клопотання не мотивоване та необґрунтоване. Фактичні обставини сторона захисту не оспорює, разом з тим, ризиків які б підтверджували необхідність тримання особи під вартою не існує. Прокурор довести в судовому засіданні такі ризики не зміг, відповідно є підстави для відмови в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

3.3.Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.

4.1.Питання яке було поставлено перед судом полягає в тому, чи існують підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 та чи потреби правосуддя виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні прокурора?

4.2.Для відповіді на таке питання необхідно оцінити фактичні обставини правопорушення, в якому обвинувачується особа та особистість ОСОБА_3 ,

4.3.Фактичні обставини показують нам, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України. Суспільна небезпека вказаного злочину пов`язана із небезпекою для всієї держави, оскільки свідомі дії громадян України, які направлені на підрив національних інтересів держави, максимально тяжко впливають на існування Української Держави. У даному випадку, особа обвинувачується у добровільному зайнятті посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території. Така діяльність підриває авторитет власних державних органів України та підтримує ілюзію існування незалежного державного утворення поза межами України. Це фактично сприяння ворогу в утвердженні незаконної влади на територіях України.

4.4.Обґрунтованість підозри, яка є підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вимагає раціональних підстав, так би мовити об`єктивних доказів, які б змогли переконати незалежного спостерігача: по-перше у тому, що вони існують, а по-друге, що вони підтверджують обставини правопорушення.

4.5.Обґрунтованість правової позиції прокурора безумовно можливо перевірити лише під час судового розгляду. Разом з тим, суд вважає, що відомостей, які повідомлені прокурором під час судового засідання, достатньо у даній стадії процесу, для висновку про те, що раціональні підстави для підозри у скоєнні зазначеного злочину об`єктивно існують і підтверджують обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину.

4.6.Продовження запобіжного заходу у даному випадку у вигляді тримання під вартою, є необхідним засобом контролю держави за особою, яка може вдатись до спроб переховування від правосуддя.

4.7.Обставини, що враховуються при продовженні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК, також були перевірені судом.

4.8.Особистість обвинуваченого, відповідно до обставин ст. 178 КПК, свідчить про наступне. ОСОБА_3 знаходиться у віці 19 років, має середньо-спеціальну освіту (автослюсар). Проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з батьками. Відомостей про тяжкі захворювання, які перешкоджають обвинуваченому в теперішній час триматись під вартою, суду не надані. Не одружений.

4.9.Даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, які можуть свідчити про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою, або про скасування запобіжного заходу, в судовому засіданні не встановлено. Вказані ризики виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .

4.10.Строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити на строк 60 (шістдесят) днів.

4.11.При цьому суд зазначає, що в подальшому після дослідження всіх необхідних доказів по провадженню та з урахуванням думки учасників судового розгляду, судом може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, з метою не допустити перетворювання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення свободи.

4.12.Право суду на обмеження у застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави встановлено у ч. 4 ст. 183 КПК.

4.13.Питання щодо альтернативного запобіжного заходу у вигляд застави, судом також оцінено. Суд вважає, що суспільна небезпека злочину, виключно негативні наслідки від злочину для держави, та допоки ще невстановлена у судовому розгляді роль обвинуваченого у таких діях, надають право на думку про обмеження у праві на заставу. Приймає до уваги суд також ту обставину, що сторона захисту не забезпечила суд розумними гарантіями добропорядної поведінки обвинуваченого у випадку надання можливості для застосування застави. Станом на день постановлення ухвали, суд не вбачає менш суворого контролю за діями обвинуваченого. Таким чином підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу не має.

4.14.Постановляючи ухвалу, суд керується ст. ст. 331, 350, 372, 534 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.

1.1.Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - задовольнити.

1.2.Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 (шістдесят) днів.

1.3. На підставі ч. 4 ст. 183 КПК розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК - не визначати.

1.4.Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

2.1.Строк дії ухвали суду щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 11.05.2023 року. Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 10.07.2023 року.

2.2.Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

2.3.Ухвала суду, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

2.4.Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

С У Д Д Я: ОСОБА_1