ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/411/23 Справа № 711/2776/22 Категорія: виконання вироку Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисниці - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 на ухвалу Черкаського райсуду Черкаської обл. від 25.04.2023 р.,-

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисниці ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про скасування арешту на майно.

Дана ухвала мотивована тим, що під час винесення вироку, цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 задоволено частково та з засудженого на користь потерпілої стягнуто 150 000 грн. моральної шкоди. Вирок в цій частині виконано частково, засуджений сплатив потерпілій 2000 грн., тому суд дійшов висновку, що скасування арешту майна може ускладнити або унеможливити виконання вироку в цій частині, та вважав необхідним відмовити в задоволенні клопотання.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисниця ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та задовольнити її клопотання про скасування арешту на легковий автомобіль марки «Renault Logan» р/номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського райсуду м. Черкаси.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що після постановлення вироку Черкаського райсуду Черкаської обл. від 6.02.2023 р., яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з призначенням покарання та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 роки, задоволенням цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_8 в розмірі 150 000 грн., залишилося відкритим питання про зняття арешту з автомобіля засудженого, тому захисниця звернулася з клопотанням про скасування арешту з автомобіля. Апелянт вважає, що суд формально дослідив клопотання захисника.

Так, під час досудового розслідування 5.01.2022 р. слідчий суддя Придніпровського райсуду м. Черкаси задовольнила клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській обл. та наклала арешт на автомобіль «Renault Logan» р/номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 . Підставою для задоволення клопотання про арешт автомобіля стала мотивація слідчого, що вказаний автомобіль визнаний речовим доказом та під час досудового розслідування необхідно встановити механізм наїзду на пішохода та встановити технічний стан транспортного засобу, тому виникла необхідність проведення відповідних судових експертиз, методика проведення яких передбачає надання експертам для дослідження відповідних об`єктів.

При постановленні вироку 6.02.2023 р. стосовно ОСОБА_8 суд вирішив питання про повернення автомобіля марки «Renault Logan» р/номер НОМЕР_1 за належністю ОСОБА_8 , але питання про скасування арешту на майно не було вирішено.

Ні в ході досудового, ні в ході судового розгляду кримінального провадження потерпіла ОСОБА_9 не ставила питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а тому суд його не вирішував.

Крім того, потерпіла ОСОБА_9 звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування, до страхової компанії, в якій застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_8 .

На думку захисниці, при вирішенні питання про скасування арешту на автомобіль, суд не врахував прецедентну судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Заслухавши доповідь судді, захисницю ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити по викладених у ній доводам, думку прокурора ОСОБА_6 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисниці ОСОБА_7 , вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, 6.02.2023 р. закінчився судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України розглядом по суті з ухваленням судового рішення, а саме обвинувального вироку. Спеціальної конфіскації майна ОСОБА_8 - автомобіля марки «Renault Logan», застосовано не було. Також, не було застосовано до цього ж майна конфіскації майна як виду покарання.

Питання про збереження даного автомобіля як речового доказу, втратило свою актуальність після постановлення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_8 . Захисниця відповідно до вимог ст. ст. 537 та 539 КПК України звернулась до суду першої інстанції з клопотанням в порядку виконання вироку.

Що стосується висновку місцевого суду про те, що під час винесення вироку, цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 задоволено частково та з засудженого на користь потерпілої стягнуто 150 000 грн. моральної шкоди, а вирок в цій частині, на час постановлення ухвали від 25.04.2023 р., був виконаний частково, тому суд дійшов висновку, що скасування арешту майна може ускладнити або унеможливити виконання вироку в цій частині та вважав необхідним з цих підстав відмовити в задоволенні клопотання, то суд апеляційної інстанції вважає такий висновок невірним, оскількипідставою для задоволення клопотання про арешт автомобіля, згідно ухвали слідчого судді, стала мотивація слідчого, що вказаний автомобіль визнаний речовим доказом та під час досудового розслідування необхідно встановити механізм наїзду на пішохода та встановити технічний стан транспортного засобу, тому виникла необхідність проведення відповідних судових експертиз, методика проведення яких передбачає надання експертам для дослідження відповідних об`єктів.

Крім того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, захисником були надані копії документів, які підтверджують факт часткового виконання рішення засудженим на користь потерпілої ОСОБА_9 та виплату страховою компанією ТДВ "СК "Гардіан" страхового відшкодування в розмірі 92000 грн. та 39064,00 грн.

Суд апеляційної інстанції також враховує практику ЄСПЛ щодо необхідності дотримання справедливого балансу між суспільними інтересами та втручанням у право на мирне володіння майном, яке є вкрай важливим для встановлення наявності порушення прав, які захищені ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд апеляційної інстанції вважає, що у даному кримінальному провадженні, рішенням суду, яким майно повернуто законному власнику, проте питання про скасування арешту на майно не було вирішено не дотримано справедливого балансу між суспільними інтересами та втручанням у право на мирне володіння майном, чим суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, ні в ході досудового, ні в ході судового розгляду кримінального провадження потерпіла ОСОБА_9 не ставила питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Таким чином, суд першої інстанції не повно дослідив матеріали провадження та доводи клопотання захисниці, не дав їм належної оцінки, що відповідно до вимог ст. 410 КПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового. Доводи апеляційної скарги захисниці ОСОБА_7 про те, що місцевий суд неповно розглянув клопотання є слушними та підлягають до задоволення.

Керуючись, ст. ст. 405, 407, 410 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Ухвалу Черкаського райсуду Черкаської обл. від 25.04.2023 р., якою відмовлено у задоволенні клопотання захисниці ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про скасування арешту на автомобіль - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання захисниці ОСОБА_7 та скасувати арешт на легковий автомобіль марки «Renault Logan» р/номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Renault Logan» НОМЕР_2 , видане 5.04.2012 р. Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській обл., накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського райсуду м. Черкаси від 5.01.2022 р.

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді