ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1606/23 Справа № 175/1711/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 , подану на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2023 року, якою щодо підозрюваного за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового, тобто до 20.07.2023 року включно. Визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 30 (тридцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 80520,00 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) грн., із покладенням на нього обов`язків, передбачених КПК України, -

встановила:

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2023 року задоволено клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20.07.2023 року включно, з визначенням застави у сумі 80520,00 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) грн. щодо підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України ОСОБА_7 ..

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений під час досудового розслідування дату та час, але не пізніше 19.07.2022 року, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_8 вступив у змову з раніше знайомими ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, направлену на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) з використанням електронно-обчислювальної техніки, на що останні надали свою згоду.

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 розробили план дій направлений на досягнення злочинної мети, а саме незаконного збагачення, який передбачав наступне: підшукання аккаунтів громадян в месенджері «Telegram» з метою подальшого створення їх основі максимально наближених копій, які інформаційно та візуально схожі на оригінал, проте не є його повною копією; створення аккаунтів-клонів громадян в месенджері «Telegram»; ведення спілкування в месенджері «Telegram» з аккаунтів-клонів зі знайомими осіб, яким належать оригінали аккаунтів в месенджері «Telegram»; введення в оману вказаних осіб, шляхом прохання надати матеріальну допомогу у борг та, таким чином, у схилянні до переведення грошових коштів на банківські карткові рахунки підконтрольні учасникам групи; підшукання осіб, які нададуть згоду щодо реєстрації на їхні ім`я банківських карткових рахунків та передадуть їх у користування учасникам групи, куди у подальшому будуть надходити незаконні прибутки; розподілення незаконно отриманих, внаслідок протиправної діяльності, грошових коштів між собою в залежності від виконуваної ними ролі та функцій.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці у невстановлену дату та час, але не пізніше 19.07.2022 року, підшукали у месенджері «Telegram» аккаунт ОСОБА_10 , створили його клон та відправляли з нього повідомлення його знайомим.

Зокрема 19.07.2022 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з використанням клону аккаунта ОСОБА_10 відправили в месенджері «Telegram» потерпілій ОСОБА_11 повідомлення з проханням надати в борг грошові кошти в сумі 2500 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 , що оформлений на ОСОБА_12 , яка не була обізнана про існування злочинного плану та рахунком якої із невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 19.07.2022 року, користувались ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .. Потерпіла ОСОБА_11 , будучи введеною в оману, не розуміючи, що спілкується з клоном аккаунтом ОСОБА_10 , який перебував під контролем ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , не сумніваючись у правомірності своїх дій, 19.07.2022 року о 12:10 год., у невстановленому досудовим розслідуванням місці за допомогою сервісу онлайн переказів коштів «Ощад 24» добровільно перерахувала на повідомлений їй картковий рахунок № НОМЕР_1 , оформлений на ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 2500 грн., якими заволоділи ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та розпорядилися на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, підшукали у месенджері «Telegram» аккаунт ОСОБА_13 та створили його клон, з якого відправляли повідомлення її знайомим.

Зокрема, 19.08.2022 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з використанням клону аккаунта ОСОБА_14 , відправили в месенджері «Telegram» потерпілій ОСОБА_15 повідомлення з проханням надати в борг грошові кошти в сумі 2500 гривень на картковий рахунок № НОМЕР_2 , оформлений на ОСОБА_16 , який не був обізнаний про існування злочинного плану, рахунком якого із невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 19.08.2022 року, користувались ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_17 .. Потерпіла ОСОБА_15 , будучи введеною в оману, не розуміючи, що спілкується з клоном аккаунтом ОСОБА_14 , який перебував під контролем ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , не сумніваючись у правомірності своїх дій, 19.08.2022 року о 22:16 год., у невстановленому досудовим розслідуванням місці за допомогою сервісу онлайн переказів коштів «Приват 24» добровільно перерахувала на повідомлений їй картковий рахунок № НОМЕР_2 , оформлений на ОСОБА_16 , грошові кошти в сумі 2500 грн., якими ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заволоділи 19.08.2022 року та розпорядились ними на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, підшукали у месенджері «Telegram» аккаунт ОСОБА_18 , створили його клон та відправляли з нього повідомлення знайомим останньої.

Зокрема, 30.08.2022 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з використанням клону аккаунта ОСОБА_18 , відправили в месенджері «Telegram» потерпілому ОСОБА_19 повідомлення з проханням надати в борг грошові кошти в сумі 2500 грн на картковий рахунок № НОМЕР_3 , оформлений на ОСОБА_20 , який не був обізнаний про існування злочинного плану, рахунком якого із невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 30.08.2022 року користувались ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ..

Потерпілий ОСОБА_19 , будучи введеним в оману, не розуміючи, що спілкується з клоном аккаунта ОСОБА_18 , який перебував під контролем ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , не сумніваючись у правомірності своїх дій, 30.08.2022 року о 19:30 год. у невстановленому досудовим розслідуванням місці за допомогою сервісу онлайн переказів коштів «Приват24» добровільно перерахував на повідомлений йому картковий рахунок № НОМЕР_3 оформлений на ОСОБА_20 грошові кошти в сумі 2500 грн., заволодівши якими ОСОБА_7 та ОСОБА_9 розпорядились на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці підшукали у месенджері «Telegram» аккаунт ОСОБА_21 , та створили його клон, з якого відправляли повідомлення його знайомим.

Зокрема, 02.09.2022 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з використанням клону аккаунта ОСОБА_21 відправили в месенджері «Telegram» потерпілому ОСОБА_22 повідомлення з проханням надати в борг грошові кошти в сумі 2500 грн на картковий рахунок № НОМЕР_3 , оформлений на ОСОБА_20 , який не був обізнаний про існування злочинного плану, рахунком якого із невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 30.08.2022 року користувались ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .. Потерпілий ОСОБА_22 , будучи введеним в оману, не розуміючи, що спілкується з клоном аккаунтом ОСОБА_21 , який перебував під контролем ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , не сумніваючись у правомірності своїх дій, 02.09.2022 року о 14:00 год. та 14:07 год., у невстановленому досудовим розслідуванням місці за допомогою сервісу онлайн переказів коштів «Приват24» добровільно перерахував на повідомлений йому картковий рахунок № НОМЕР_3 , оформлений на ОСОБА_20 грошові кошти в сумі 1500 та 1000 грн., якими заволоділи ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та розпорядились ними на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, підшукали у месенджері «Telegram» аккаунт з ім`ям ОСОБА_23 , та створили його клон, з якого відправляли повідомлення знайомим останнього.

Зокрема, 03.09.2022 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з використанням клону аккаунта з ім`ям ОСОБА_23 , відправили в месенджері «Telegram» потерпілому ОСОБА_24 повідомлення з проханням надати в борг грошові кошти в сумі 2500 грн на картковий рахунок № НОМЕР_3 , оформлений на ОСОБА_20 , який не був обізнаний про існування злочинного плану, рахунком якого із невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 30.08.2022 року користувались ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .. Потерпілий ОСОБА_24 , будучи введеним в оману, не розуміючи, що спілкується з клоном аккаунтом з ім`ям ОСОБА_23 , який перебував під контролем ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , не сумніваючись у правомірності своїх дій, 03.09.2022 року о 15:20 год., у невстановленому досудовим розслідуванням місці за допомогою сервісу онлайн переказів коштів «Приват24» добровільно перерахував на повідомлений йому картковий рахунок № НОМЕР_3 , оформлений на ОСОБА_20 грошові кошти в сумі 2500 грн., якими заволоділи ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та розпорядились на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, підшукали у месенджері «Telegram» аккаунт ОСОБА_25 , створили його клон та відправляли з нього повідомлення знайомим останньої.

Зокрема, 22.09.2022 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з використанням клону аккаунта ОСОБА_25 , відправили в месенджері «Telegram» потерпілій ОСОБА_26 повідомлення з проханням надати в борг грошові кошти в сумі 1500 грн на картковий рахунок № НОМЕР_4 , оформлений на ОСОБА_27 , який не був обізнаний про існування злочинного плану, рахунком якого із невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 22.09.2022 року, користувались ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .. Потерпіла ОСОБА_26 , будучи введеною в оману, не розуміючи, що спілкується з клоном аккаунтом ОСОБА_25 , який перебував під контролем ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , не сумніваючись у правомірності своїх дій, 22.09.2022 року о 07:38 год., у невстановленому досудовим розслідуванням місці за допомогою сервісу онлайн переказів коштів «Приват24» добровільно перерахувала на повідомлений їй картковий рахунок № НОМЕР_4 , оформлений на ОСОБА_27 грошові кошти в сумі 1500 грн., якими заволоділи ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , розпорядившись ними на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, підшукали у месенджері «Telegram» аккаунт ОСОБА_28 , створили його клон та відправляли з нього повідомлення знайомим останньої.

Зокрема, 13.12.2022 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з використанням клону аккаунта ОСОБА_28 , відправили в месенджері «Telegram» потерпілій ОСОБА_29 повідомлення з проханням надати в борг грошові кошти в сумі 9500 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_5 , оформлений на ОСОБА_30 , який не був обізнаний про існування злочинного плану, рахунком якого із невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 13.12.2022 року користувались ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .. Потерпіла ОСОБА_29 , будучи введеною в оману, не розуміючи, що спілкується з клоном аккаунтом ОСОБА_28 , який перебував під контролем ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , не сумніваючись у правомірності своїх дій, 13.12.2022 року о 13:39 год., у невстановленому досудовим розслідуванням місці за допомогою сервісу онлайн переказів коштів «Моно» добровільно перерахувала на повідомлений їй картковий рахунок № НОМЕР_5 , оформлений на ОСОБА_30 грошові кошти в сумі 9500 грн., якими заволоділи ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , розпорядились ними на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, підшукали у месенджері «Telegram» аккаунт ОСОБА_31 , створили його клон та відправляли з нього повідомлення знайомим останньої.

Зокрема, 14.01.2023 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з використанням клону аккаунта ОСОБА_31 , відправили в месенджері «Telegram» потерпілій ОСОБА_32 повідомлення з проханням надати в борг грошові кошти в сумі 4500 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_6 , оформлений на ОСОБА_33 , який не був обізнаний про існування злочинного плану, рахунком якого із невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 14.01.2023 року користувались ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .. Потерпіла ОСОБА_34 , будучи введеною в оману, не розуміючи, що спілкується з клоном аккаунтом ОСОБА_31 , який перебував під контролем ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , не сумніваючись у правомірності своїх дій, 14.01.2023 року о 19:54 год., у невстановленому досудовим розслідуванням місці за допомогою сервісу онлайн переказів коштів «Приват24» добровільно перерахувала на повідомлений їй картковий рахунок № НОМЕР_6 , оформлений на ОСОБА_33 грошові кошти в сумі 4500 грн., якими заволоділи ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , розпорядившись ними на власний розсуд.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 3 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що у судовому засіданні встановлено наявність обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Слідчим суддею прийнято до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого продовжуваного кримінального правопорушення, вчиненого у складі попередньою змовою групою осіб, створеної з цією метою, у зв`язку з чим слід дійти висновку про те, що він має можливість переховуватись від суду та слідства, незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків, що свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та про неможливість запобіганню вказаним ризикам, застосуванням до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою з альтернативою у вигляді застави.

Крім того, слідчим суддею, при вирішенні питання щодо встановлення застави, прийнято до уваги обставини кримінального правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_7 , майновий стан підозрюваного, інші дані про нього, прийнято до уваги можливий розмір заподіяних збитків, встановлено, що визначений раніше розмір застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є непомірним для підозрюваного та його родити, та прийшов до висновку про необхідність встановлення розміру застави у межах ч. 5 ст. 182 КК України, а саме 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Не погоджуючись із судовим рішенням, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , або зменшити визначений слідчим суддею альтернативний запобіжний захід у вигляді застави до 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 50 000 грн..

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, підозрюваний посилається на необґрунтованість судового рішення зі сторони обставин, які засвідчуються матеріалами кримінального провадження, а застосована міра запобіжного заходу на підставі оскаржуваної ухвали суду є неспівмірно жорстокою відносно нього.

ОСОБА_7 посилається на те, що він активно співпрацює за слідством, повністю визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Крім того, підозрюваний зазначає, що готовий відшкодувати понесені потерпілими виплати, готовий з`являтися до слідчого чи суду за першої іх вимогою, готовий влаштуватися на роботу, для того, щоб мати офіційні доходи.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

- прокурор просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника, підозрюваного та прокурора, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За приписами ч.3 ст.331 КПК незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.2 ст.331 КПК вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що вказані обставини кримінального провадження свідчать про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, оскільки інший запобіжний захід, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження.

З такими висновками місцевого суду погоджується й суд апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, який з дотриманням вимог ст.ст.197,199 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, та належним чином мотивував своє рішення щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 20 липня 2023 року, включно. На переконання апеляційного суду вищенаведені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою та відсутні підстави для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту, на чому наполягає сам підозрюваний, оскільки вони не забезпечать його належної процесуальної поведінки на даному етапі кримінального провадження.

Апелянт у поданій апеляційній скарзі не оскаржує обґрунтованість підозри та не спростовує встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України. Доводи апеляційної скарги підозрюваного фактично зводяться до його незгоди з прийнятим слідчим суддею рішення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що практика Європейського суду з прав людини розширила дію гарантій частини 4 статті 5 Конвенції, яка зокрема згідно з доктриною Суду Конвенція вимагає періодичного перегляду тривалого тримання.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Позбавлення свободи та особистої недоторканості має бути обґрунтованим. Відсутність будь-яких підстав у рішеннях судових органів, які санкціонують тримання під вартою протягом тривалого періоду часу, може бути несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим п. 1 ст. 5 (рішення у справі «Сташайтіс проти Литви» від 21.03.2002 р..

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду в межах поданої апеляційної скарги щодо продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічного з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення, зазначивши, що обраний стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на даний час відповідає особі підозрюваного, характеру та тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, а встановлені судом ризики не відпали та продовжують існувати.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому, на переконання апеляційного суду подальше продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 не порушує його права на свободу та особисту недоторканність, гарантованого статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також права, передбачені Конституцією України.

Водночас, на переконання апеляційного суду, посилання підозрюваного на його співпрацю з органами слідства, визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, можливість відшкодування шкоди потерпілим та працевлаштування не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду, оскільки це не спростовує висновку суду про те, що він може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Разом з тим, визначаючи розмір застави, слідчий суддя взяв до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 цього Кодексу та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як убачається, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до приписів ст.12 КК України відносить до тяжкого злочину.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Взявши до уваги відомості про особу підозрюваного, його матеріальний стан, тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, зважаючи на обґрунтованість підозри та доведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 застави у розмірі, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статями 404, 405, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою відносно підозрюваного за ч.3 ст.190 КПК України ОСОБА_7 до 20 липня 2023 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4