Справа № 357/5650/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква, Київської області кримінальне провадження № 0001515, внесеному 30.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Вахнівка, Липовецького району, Вінницької області, громадянки України, з середньою освітою, непрацевлаштованої, неодруженої, яка має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 25.11.2022 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку два роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_5 ,

захисник адвокат: ОСОБА_6 ,

обвинувачена: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , а під час судового провадження до суду надійшла угода про визнання винуватості.

Так, судом встановлено, що в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до ст. 1 Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України за № 133/2022 від 14.03.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Разом з цим, відповідно до Указу Президента України за № 259/2022 від 18.04.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, затвердженим Законом України від 23.08.2022 № 2500-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.08.2022 строком на 90 діб до 21.11.2022.

Указом Президента України від 7.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб до 19.02.2023.

Указом Президента України від 14.02.2023 №2915-IX «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.

Однак, встановлено, що 27.03.2023 приблизно о 18 години 50 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні торгової зали магазину «Велмарт», який належить ТОВ «ФУДКОМ», що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Грибоєдова, 10А, де в цей час у останньої виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу зі стелажу магазину викрала портативний зарядний пристрій «ПристЗарядПортат20000mAhPD 20W2BB186SБМГ», вартістю 1495 гривень 99 копійок, який сховала до карману куртки, в яку була одягнена та не маючи наміру на оплату вказаного товару вийшла із приміщення магазину не розрахувавшись за вказаний товар.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ТОВ «ФУДКОМ» майнової шкоди на суму 1495 гривень 99 копійок.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

27.06.2023 відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , за письмовою згодою представника потерпілого ТОВ «ФУДКОМ» укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до даної угоди, прокурор та обвинувачена, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачена повністю визнала свою винуватість за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на п`ять роки та на підставі ст. 71 ч. 1 КК України до покарання призначеного ОСОБА_3 за цим вироком, частково приєднати невідбуту нею частину покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.11.2022 та визначити їй остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості від 27.06.2023 укладена між прокурором та обвинуваченою у присутності захисника подана до суду під час судового засідання, суд відповідно до вимог, передбачених ч. 3 ст. 474 КПК України невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у висунутому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю, щиро розкаювалася, підтвердила обставини вчинення нею кримінального правопорушення, погодилася з встановленими фактичними обставинами, у зв`язку з чим відмовилася від дачі показань та наполягала на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстав, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, а саме щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, а також враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше судима, новий умисний, корисливий злочин вчинила під час іспитового строку, призначеного за попереднім вироком, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має місце проживання та місце реєстрації, які не співпадають, не працевлаштована, неодружена, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також судом встановлено, що обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Судом установлено, що під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2023 відносно ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком по 20.06.2023, який на час прийняття остаточного рішення по справі сплинув. Підстав у суду для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченої немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду від 27.06.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 , визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні по ч. 4 ст. 185 КК України, за якою призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27.06.2023 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбуте нею покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.11.2022 та остаточне призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць.

Після набрання вироком законної сили доручити Білоцерківському районному Управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Київській області затримати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направити для відбування покарання.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме: портативний зарядний пристрій «ПристЗарядПортат20000mAhPD 20W2BB186SБМГ», який повернуто на відповідальне зберігання ТОВ «ФУДКОМ», залишити у останнього, як у власника майна.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Обвинувачена та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Суддя: ОСОБА_7