Справа №590/924/23
№ провадження 1-кп/590/109/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2023 Ямпільський районний суд

Сумської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ямпіль кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Шостка, Сумської області, неодруженого, військовослужбовця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ч.1 ст.286-1 КК України

за участі учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7

У С Т А Н О В И В :

24.07.2022 року близько 04 год. 25 хв., ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_3 Державної прикордонної служби України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Volkswagen» моделі «Polo» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі сполученням смт. Ямпіль - м. Середина Буда в районі с. Дорошівка, проявив злочинну недбалість, діючи всупереч вимогам п.п. 2.3.б, 2.9.а, 12.1, 12.6. ґ, 12.9.б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, відволікся від керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, перевищив максимально допустиму на даній ділянці дороги швидкість руху, а саме обравши швидкість не менше 90 км./год., не врахував дорожньої обстановки, що склалась в конкретних дорожніх умовах, не впорався з керуванням та виїхав на праве узбіччя допустивши перекидання автомобілю.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №82 від 06.03.2023 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю «Volkswagen» моделі «Polo» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці. Тілесне ушкодження у ОСОБА_5 утворилося від дії тупих предметів (тупого предмету), про що свідчить характер ушкодження та могло виникнути при обставинах вказаних потерпілим в протоколі допиту.

Відповідно до зібраних у кримінальному провадженні доказів та висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 30.06.2023 року №1163, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Volkswagen» моделі «Polo» н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 2.3.б, 2.9.а, 12.1, 12.6.ґ, 12.9.б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме:

- п.2.3.б. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;

- п.2.9.а. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

- п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

- п.12.6.г Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 6.61, дозволяється рух із швидкістю іншим транспортним засобам на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130км/год, на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110км/год, на інших автомобільних дорогах - не більше 90км/год;

- п.12.9.б. Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Допущені ОСОБА_3 порушення вимог п.п. п.п. 2.3.б, 2.9.а, 12.1, 12.6.ґ, 12.9.б Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1КК України - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час судового розгляду між сторонами кримінального провадження - потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника захисника обвинуваченого ОСОБА_7 та представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 була укладена угода про примирення від 31.08.2023. За змістом указаної угоди ОСОБА_3 повністю визнає свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаюється і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Приймаючи спільне рішення про примирення, сторони виходили з того, що матеріальна та моральна шкода потерпілому відшкодована і потерпілий не має претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру, в зв`язку з чим від цивільного позову відмовляється.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.286-1 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Розглядаючи угоду про примирення, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до вимог частини третьої статті 469КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачені ч.1 ст.286-1 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_3 визнав себе винним, ураховуючи положення статті 12 КК України належить до нетяжкого злочину.

У судовому засіданні обвинувачений обставин пред`явленого обвинувачення не оспорив, підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України та пояснив, що повністю розуміє права, передбачені частиною 5 статті 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення, вказав, що претензій до обвинуваченого не має, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі, від цивільного позову відмовляється.

Обвинуваченому та потерпілому судом роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Потерпілому також роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з частини шостої статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом у судовому засіданні з`ясовано думку прокурора, який вважав, що умови угоди про примирення відповідають законодавству, заперечення проти її затвердження відсутні.

Суд також дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для затвердження угоди. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та даним про особу обвинуваченого, а також санкції ч.1 статті 286-1 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст..100 КПК України.

Накладений арешт в порядку ст. 174 КПК України - скасувати.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувати.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 31 серпня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному 24.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000556, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 286-1 КК України, та призначити йому узгоджене покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 9511,12 грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення у ході досудового розслідування експертиз.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.07.2022 року /Справа №589/2078/22/ на рухоме майно, а саме автомобіль марки Volkswagen моделі Polo з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію т/з належить ОСОБА_3 - скасувати, та даний автомобіль повернути власнику - ОСОБА_3 .

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених частиною 3 статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1