Провадження № 1-кп/522/2727/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2023 Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

під час судового засідання у кримінальному провадженні №0000737 від 25.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Марі Республіки Туркменістан, туркмен, громадянин Республіки Туркменістану, з вищою освітою, який навчається на підготовчому курсі Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського, не одружений, раніше не судимий, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_6

інші учасники судового провадження:

потерпіла - ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000737 від 25.05.2023 стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений повністю примирився з потерпілим, обвинувачений відшкодував у повному обсязі заподіяну майнову та моральну шкоду, вперше притягується до кримінальної відповідальності та щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_7 підтримала клопотання захисника обвинуваченого, не заперечувала проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, підтвердивши факт відшкодування завданої шкоди у повному обсязі та примирення із обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою на підставі ст. 46 КК України.

Розглянувши клопотання, вислухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до обвинувального акту, 24 травня 2023 року приблизно о 21:30 год. у нічний час доби, в умовах увімкненого зовнішнього міського електричного освітлення і необмеженій видимості, без опадів і в умовах сухого дорожнього покриття водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по правій смузі свого напрямку руху проїзної частини вул. Успенська у Приморському районі м. Одеси з боку вул. Пушкінської в напрямку вул. Преображенська, на якій організовано двосторонній рух по двом смугам руху у кожному напрямку руху, які поділені відповідною дорожньою розміткою 1.3 і 1.5 згідно Правил дорожнього руху України і наявною на проїзній частині дорожньою розміткою 1.12, 1.14.1, 1.15 згідно Правил дорожнього руху України.

При під`їзді до регульованого перехрестя вул. Рішельєвська вул. Успенська, режим проїзду транспортних засобів на якому на момент дорожньо-транспортної пригоди регулювався в першу чергу автоматичними світлофорами, що працювали у справному штатному режимі та вищезазначеною дорожньою розміткою, видимість та оглядовість яких для водія ОСОБА_3 була необмеженою, водій ОСОБА_6 був не уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості свого руху, яка б дозволяла безпечно керувати транспортним засобом, постійно контролювати його рух та вчасно реагувати на можливу зміну для нього дорожньої обстановки, а саме перевищуючи максимально дозволену швидкість руху у населених пунктах, здійснював рух зі швидкістю руху 64 км/год. і в наступному при увімкненні у його напрямку руху миготливого зеленого сигналу світлофору, який попереджає про наступну зміну сигналів, а потім і жовтого сигналу світлофора, що забороняє рух, проігнорував вимоги вказаних сигналів світлофору і продовжив рух в напрямку перехрестя, перебуваючи при цьому ще до в`їзду на перехрестя.

Водій ОСОБА_6 при продовженні свого руху на заборонений червоний сигнал світлофору і перед проїздом даного перехрестя у прямому напрямку руху, не переконався в безпеці маневру, в тому що його маневр буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки для інших учасників дорожнього руху, маючи об`єктивну можливість не зупинив керований ним транспортний засіб перед перехрещуваною проїзною частиною вул. Рішельєвська, продовжив рух без зупинки на заборонений червоний сигнал світлофору у своєму напрямку руху, та в`їхав на перехрестя вул. Рішельєвська вул. Успенська для його проїзду у прямому напрямку руху, де допустив зіткнення з автомобілем «BMW 535», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював рух по другій смузі руху (при відліку справа наліво по ходу напрямку руху даного автомобіля) проїзної частини вул. Рішельєвська з боку вул. Троїцької в напрямку вул. Базарної та проїжджав вказане перехрестя у прямому напрямку руху на дозвільний зелений сигнал світлофору у своєму напряму руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження, з якими була доставлена до КНП «Міська клінічна лікарня № 1» ОМР.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого осколкового перелому правої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків.

Вказане тілесне ушкодження спричинене дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини салону легкового автомобіля в умовах ДТП (зіткнення автомобілів) 24.05.2023 року, і відноситься до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Також під час досудового розслідування встановлено, що в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1 , на ранньому етапі розвитку події, при русі в населеному пункті для забезпечення безпеки руху по відношенню до інших учасників руху необхідно було здійснювати рух зі швидкістю яка не перевищує дозволену 50 км/год., а під`їжджаючи до регульованого перехрестя, рух на якому регулювався світлофором, та для напрямку його руху горів червоний сигнал, заборонявся рух через перехрестя, тобто він повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 12.4, 12.9 (б), 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України.

В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти події, шляхом виконання ним вимог п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України.

В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «BMW 535», р.н. НОМЕР_2 з моменту коли він мав об`єктивну можливість виявити, що автомобіль «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1 , не зупиняється на червоний сигнал світлофора, та виїжджає на перехрестя не давши йому дорогу, повинен був оцінити сформовану дорожню обстановку як небезпечну для руху та негайно вжити заходів щодо зменшення швидкості руху аж до повної зупинки керованого транспортного засобу, тобто діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «BMW 535», р.н. НОМЕР_2 не мав технічної можливості зупинитись до місця зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування, як це регламентовано вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

Оскільки водій автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1 належним виконанням вимог пункту 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, а водій автомобіля «BMW 535», р.н. НОМЕР_2 шляхом виконання вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України не мав такої можливості, тому в причинному зв`язку з фактом ДТП перебувають фактичні дії водія автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1 , які не відповідали вимогам п. п. 12.4, 12.9 (б), 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України.

Таким чином, водій ОСОБА_6 своїми необережними діями допустив порушення вимог п. п. 2.3 (б); 8.7.3 (в, ґ, е); 8.10; 10.1, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що:

п. 2.3 ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 8.7.3 ПДР «Сигнали світлофора мають такі значення:

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух;

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух;

п. 8.10 ПДР «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 , якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів»;

п. 10.1 ПДР «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

п. 12.4 ПДР «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

п. 12.9 ПДР «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил»,

- чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, який характеризується необережною формою вини.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Приписи зазначеної норми КПК носять імперативний характер і не дають суду дискреційні повноваження вирішувати питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з вказаних підстав на власний розсуд.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, в повному обсязі усунув заподіяну моральну шкоду та збитки, примирився з потерпілою.

Сторони кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи, викладені у обвинувальному акті.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Будь-яких обставин, які згідно з кримінальним процесуальним законом перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим клопотанням, не встановлено.

З урахуванням викладених обставин, враховуючи особу обвинуваченого та ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, закривши кримінальне провадження згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз стягнути на користь держави з обвинуваченого у повному обсязі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України.

Застосовані заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню у зв`язку із постановленням кінцевого рішення по справі

Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат з ОСОБА_3 завданої внаслідок вчинення кримінально правопорушення суд залишає без розгляду у зв`язку із добровільним відшкодуванням обвинуваченим понесених витрат на лікування потерпілої.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 46 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат з ОСОБА_3 завданої внаслідок вчинення кримінально правопорушення залишити без розгляду.

Речові докази:

- DVD-R диск з відеозаписом від 21.05.2023 - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у загальному розмірі 10 515,12 гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 31.05.2023 з автомобіля «BMW 535», р.н. НОМЕР_2 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 31.05.2023 з автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_9

04.09.2023