Справа № 159/1298/21
Провадження № 1-кп/0158/130/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Ківерці клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000713, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2019, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Ківерцівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №0000713, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2019, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Захисником ОСОБА_5 подано до суду клопотання про повернення прокурору обвинувального акту через його невідповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Так, клопотання обґрунтоване тим, що в обвинувальному акті у порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України відсутній розділ «фактичні обставини кримінального правопорушення», а фабули кримінальних правопорушень, викладені лише у формулюванні обвинувачення.

Також формулювання обвинувачення не містить ознак, невід`ємних від складів інкримінованих злочинів, а описані слідчим обставини вказують на неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 187 КК України і повну його непричетність до вчинення кримінальних правопорушень, кваліфікованих за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Крім цього, опис обставин діяння за ч. 4 ст. 187 КК України є неконкретним з огляду на те, що слідчим не розкрито змісту способу заволодіння чужим майном, не наведено розподілу ролей між співучасниками злочину та кваліфікуючих ознак норми ч. 4 ст. 187 КПК України, не вказано дій обвинуваченого відносно ОСОБА_7 та про його перебування в кімнаті під час погроз та застосування насильства останньому. У фабулі діяння за п. 6 та п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України мета інкримінованого злочину про позбавлення життя потерпілих в разі вчинення ними активного опору не співвідносить з викладеною в обвинувальному акті метою діяння за ч. 4 ст. 187 КК України. Виклад обставин щодо вбивства ОСОБА_8 свідчить про його повне виконання невстановленою органом досудового розслідування особою одноособово, а обвинувачений лише надав мовчазну згоду. Не міститься в обвинувальному акті чіткого описання обставин інкримінованого діяння за ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Тому, у зв`язку з неконкретністю пред`явленого обвинувачення, суперечливістю у викладенні суті інкримінованих злочинів, на думку сторони захисту, особа, яка притягається до кримінальної відповідальності, позбавлена права на захист та справедливий судовий розгляд.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 у підготовчому засіданні клопотання підтримали.

Прокурор у підготовчому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта, оскільки обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Тобто, виключною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є його невідповідність вимогам закону, а саме, наявність таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

За змістом ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні, перелік відомостей, що має містити обвинувальний акт, а також тих процесуальних документів, які в обов`язковому порядку мають бути долучені до нього, наведено у ст. 291 КПК України.

Так, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження:

- обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні підписано слідчим і затверджено прокурором;

- до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки;

- обвинувальний акт містить усі відомості, які передбачені пунктами 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, релевантні до цього кримінального провадження.

Доводи сторони захисту зводяться до того, що підставами для повернення обвинувального акта прокурору є: невідповідність обвинувального акту п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, неконкретність та неповнота викладених у ньому обставини кримінального провадження, неправильність кваліфікації діяння ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 187 КК України та непричетність обвинуваченого до кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п.1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Положенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт повинен містити: 1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) формулювання обвинувачення.

Поданого до суду обвинувального акта вбачається, що вимоги, передбачені вказаною нормою дотримані. Так, обвинувальний акт містить, зокрема й, виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими.

Водночас, суд звертає увагу, що обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є предметом дослідження під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

Також суд враховує, що за змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначення обсягу фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються в обвинувальному акті, належить до дискреційних повноважень прокурора, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість співставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Крім того, законом прямо передбачено, що фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються в такій формі і в такому обсязі, які прокурор вважає встановленими за результатами проведеного досудового розслідування.

З клопотання захисника вбачається, що у якості підстав для повернення обвинувального акта прокурору ним зазначаються фактичні обставини кримінального провадження, зокрема, обставини присутності чи відсутності обвинуваченого ОСОБА_4 в приміщенні, де вчинявся напад, відсутність чи наявність зброї в самого обвинуваченого, обставини її застосування іншими співучасниками відносно потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Тобто клопотання захисника ОСОБА_5 містить доводи, які стосуються суті обвинувачення, та за своїм змістом полягають у запереченні ним вини обвинуваченого ОСОБА_4 .

У цьому контексті суд наголошує, що в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як їх було встановлено під час досудового розслідування, при цьому суд позбавлений процесуальної можливості вимагати від сторони обвинувачення вказувати чи не вказувати ті обставини, які були чи не були, відповідно, нею встановлені. Суд виходить з того, що формулювання обвинувачення викладено в обвинувальному акті так, як це вважав за необхідне прокурор, при цьому суд не може вийти за межі підготовчого судового засідання, під час якого фактичні обставини справи не досліджуються.

Крім того, судом у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам, зазначеним в обвинувальному акті, а вирішується виключно питання щодо можливості або неможливості призначення судового розгляду на підставі цього акта. Кримінальний процесуальний кодекс України не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором формулювання обвинувачення, зобов`язувати його змінювати це формулювання, оскільки, як вже зазначалося вище, визначення форми та обсягу обвинувачення належить виключно до дискреційних повноважень прокурора.

Суд відхиляє також доводи захисника щодо неправильності кваліфікації інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_4 діянь, як підставу для повернення обвинувального акта, оскільки правова кваліфікація кримінальних правопорушень є предметом дослідження під час судового розгляду кримінального провадження по суті, а не на стадії підготовчого провадження.

Отже, при розгляді клопотання судом не встановлено таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд. Водночас, розгляд судом відповідних доводів сторони захисту можливий на стадії судового розгляду, під час якої суд, за участю сторін, на підставі дослідження наданих доказів, здійснює розгляд кримінального провадження і ухвалює за наслідками цього судове рішення.

З огляду на перелік обов`язкових відомостей, які повинен містити обвинувальний акт відповідно до ст. 291 КПК, та підставу для повернення обвинувального акта прокурору, яка зазначена в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК, суд дійшов висновку, що вказані стороною захисту обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 314-318, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000713, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2019, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

ОСОБА_9

ОСОБА_3