Справа №:755/9191/23
Провадження №: 1-кс/755/1933/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" серпня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 3 відділу (з дислокацією у м. Херсон) слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 01.05.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Новокузнецька, Кемеровської обл., громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.111-? КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий в особливо важливих справах 3 відділу (з дислокацією у м. Херсон) слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим під процесуальним керівництвом прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 01.05.2023 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-? КК України, у ході якого встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи уродженцем Автономної Республіки Крим, маючи стійкий, виниклий за невстановлених досудовим розслідуванням обставин умисел, направлений на добровільне зайняття посад, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території України - Автономній Республіці Крим (ТОТУ АР Крим), у тому числі в окупаційній органах виконавчої влади держави-агресора, з 2014 року активно сприяв окупаційній владі рф на ТОТУ АР Крим та займався незаконним веденням господарської діяльності на ТОТУ АР Крим.

Зокрема, у період з 2014 року до жовтня 2022 року ОСОБА_4 займав посаду директора «Общества с ограниченой ответственностью «СПК Агромакс» Советского района», яке спеціалізується на вирощуванні зернових, зернобобових культур і насіння олійних культур, де здобув значний досвід ведення господарської діяльності в сфері сільського господарства за законодавством рф.

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на ТОТУ АР Крим, за власною згодою був призначений 18.10.2022 згідно «Указу Главы Республики Крым ОСОБА_8 № 266-У», на посаду т.зв. «Министра сельского хозяйства Республики Крым» (далі - «Министр»).

Вказане стало можливим за наступних умов.

Впроваджуючи протиправну політику щодо окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу рф, на території АР Крим було прийнято низку нормативно-правових актів, що суперечать законам України, з метою регулювання питань проходження державної служби на ТОТУ АР Крим.

Так, 29.05.2014 окупаційними органами влади на ТОТУ АР Крим прийнято «Закон Республики Крым № 7-3РК «О государственной гражданской службе Республики Крым», у ст. 1 якого зазначено перелік державних органів «Республики Крым», а саме: «Государственный Совет Республики Крым», «Совет министров Республики Крым», їх апарати, «Администрация Глави Республики Крым», інші державні органи, що утворюються у відповідності до законодавства «Республики Крым». У ст. 2 йдеться про те, що державна цивільна служба «Республики Крым» - професійна службова діяльність громадян на посадах цивільної служби по забезпеченню виконання повноважень «Республики Крым», а також повноважень органів та осіб, які заміщують державні посади «Республики Крым». Відповідно до наявної класифікації посад, категорію «керівники» займають особи, які є керівниками та заступниками керівників державних органів, структурних підрозділів державних органів, призначені на певний час повноважень, або безстроково.

У подальшому, 15.07.2022 окупаційними органами влади на ТОТУ АР Крим прийнято «Закон № 307-ЗРК/2022 «Об исполнительных органах Республики Крым», у ст. 1 якого вказано, що система виконавчих органів «Республики Крым», спрямована на забезпечення діяльності виконавчої влади шляхом державного управління, наділених з цією метою державно-владними повноваженнями, які закріплені в конституції рф, федеральних конституційних законах, федеральних законах та інших нормативно-правових актах рф, конституції «Республики Крым», а також в угодах з федеральними органами виконавчої влади.

У свою чергу, вказаний закон визначає виконавчі органи «Республики Крым» як частину єдиної системи публічної влади на ТОТУ АР Крим, наділених в межах компетенції здійснювати державне управління по питанням, віднесеним до предметів їх відання, в складі «Респубілки Крым» як структурного підрозділу єдиної системи виконавчої влади рф.

Відповідно до ч.1 ст.24 згаданого вище «закону», задачі, функції, компетенція та організація діяльності виконавчого органу «Республики Крым», визначається зазначеним законом та положенням про цей орган. Положення про виконавчий орган «Республики Крым» (за винятком виконавчого органу в сфері протидії корупції), затверджуються «Советом министров Республики Крым».

Постановою «Совета министров Республики Крым №146 от 27.06.2014» затверджено «Положение о Министерстве сельского хозяйства Республики Крым» (далі - «Положение»). У наведеному документі зазначено, що «Министерство сельского хозяйства Республики Крым» (далі - «Министерство») є виконавчим органом державної влади «Республики Крым», підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед «Главою Республики Крым и Советом министров Республики Крым». Зокрема, у п. 5.1 вказаного «Положения» передбачено, що «Министерство» очолює міністр, який призначається на посаду і звільняється з посади «Главою Республики Крым».

Згідно до п.5.2 вищезазаченого «Положения» ОСОБА_4 , займаючи посаду «Министра», був наділений повноваженнями, що дозволяли йому в повній мірі визначати напрями діяльності «Министерсва», забезпечувати загальне керівництво «Министерсвом» та організовувати його роботу, шляхом виконання представницьких функцій у взаємодії з окупаційними органами, установами та організаціями на ТОТУ АР Крим, призначати та звільняти з посад своїх заступників, керівника апарату, розпоряджатися грошовими коштами, виділених на «Министерство», застосовувати заходи заохочення та стягнення відносно підлеглих, організовувати мобілізаційну підготовку в «Министрестве».

Таким чином, на ТОТУ АР Крим було створено та врегульовано вертикаль незаконних органів влади, діяльність яких є протиправною і спрямованою на шкоду державним інтересам України, її суверенітету та територіальній цілісності.

В свою чергу, Постановою Пленуму Верховного суду України № 5 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про хабарництво», роз`яснено визначення понять адміністративно-господарських функції (обов`язків) та організаційного-розпорядчих функції (обов`язків).

Так, адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Враховуючи вищезазначене, заняття посади «Министра» ОСОБА_4 , передбачає виконання адміністративно-господарських функції (обов`язків) та організаційно-розпорядчих функції (обов`язків).

Із огляду на зазначене, ОСОБА_4 , зайнявши посаду та виконуючи функції (обов`язки) «Министра», будучи службовою особою вказаної установи, мав вирішальні адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі повноваження щодо визначення напрямку поточної діяльності незаконно створеного рф органу влади на ТОТУ АР Крим, мав можливість здійснювати вплив на процес прийняття необхідних для цього рішень та контролювати процес їх виконання, як одноособово так і за участю підпорядкованих осіб / підрозділів.

У свою чергу, діяльність ОСОБА_4 на посаді т.зв. «Министра сельского хозяйства Республики Крым», в контексті реалізації наданих йому повноважень, активно висвітлювалася останнім у соціальних мережах «Вконтанкте» та месенджері «Telegram», чим здійснювалося умисне сприяння реалізації політики окупаційної влади рф на ТОТУ АР Крим.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється в добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

16.06.2023 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-? КК України.

На виконання вимог ст.135 КПК України, 21.06.2023 повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістки про його виклик на 25.06.2023, 26.06.2023, 27.06.2023 опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск № 123 (7521) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Поряд з тим, інформацію щодо повідомлення про підозру та виклики ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено на офіційну електронну пошту т.зв. «Министерства сельского хозяйства Республики Крым» - ІНФОРМАЦІЯ_4

Викладені обставини та повідомлена ОСОБА_4 підозра підтверджується сукупністю доказів, отриманих в ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, у тому числі: рапортом про виявлене кримінальне правопорушення від 27.04.2023, в якому містяться відомості щодо зайняття посади пов`язаної з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарським функціями ОСОБА_4 на ТОТУ АР Крим; протоколом огляду мережі Інтернет (т.зв. «Министерства сельского хозяйства Республики Крым») від 09.05.2023, яким підтверджується відомості щодо зайняття ОСОБА_4 в незаконно створених органах держави-агресора посади пов`язаної з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій, його посадові обов`язки та прийняті ним рішення; відповіддю на доручення Головного управління «Д» Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 30.05.2023 щодо перебування ОСОБА_4 на ТОТУ АР Крим; реєстраційною справою ТОВ «СПК «Агромакс», в якій містяться відомості про ще, за ОСОБА_4 є одним із засновників вказаного товариства; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка працювала приватним нотаріусом в Криму та видавала на ОСОБА_4 довіреності; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.06.2023, згідно до якого ОСОБА_9 , впізнає на фотознімках ОСОБА_4 ; відповіддю Державної прикордонної служби України щодо відсутності відомостей про факти перетину державного кордону України ОСОБА_4 за останні 5 років; протоколом огляду від 12.06.2023, а саме: диску, який є додатком до протоколу тимчасового доступу до речей і документів, що знаходяться у володінні АТ «КБ Приватбанк», яким підтверджується паспортні дані ОСОБА_4 ; проколом огляду від 06.06.2023 мережі Інтернет, а саме: месенджеру «Телеграм», в якому міститься особистий телеграм-канал ОСОБА_4 , де він висвітлює свою діяльність на посаді т.зв. «Министра сельского хозяйства Республики Крым»; рапортом щодо доручення матеріалів АРМА від 05.06.2023, в якому містяться відомості щодо діяльності ОСОБА_4 в ТОВ «СПК «Агромакс»; протокол огляду від 22.06.2023 мережі Інтернет, а саме веб-сайту електронного видання центральних органів виконавчої влади України - газети «Урядовий кур`єр», випуску №123(7521) від 21.06.2023, в якому опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_4 та виклики до слідчого підрозділу; протокол огляду від 22.06.2023 мережі Інтернет, а саме офіційного веб-сайту Офісу Генерального прокурора, на якому опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_4 та виклики до слідчого підрозділу; протоколом огляду від 22.06.2023 мережі Інтернет, згідно до якого повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістки про його виклик до слідчого підрозділу скеровані на електронну пошту т.зв. «Министерства сельского хозяйства Республики Крым» - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На виконання вимог ст. 135 КПК України, 21.06.2023 повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістки про його виклик на 25.06.2023, 26.06.2023, 27.06.2023 опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск № 123 (7521) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Поряд з тим, інформацію щодо повідомлення про підозру та виклики ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено на офіційну електронну пошту т.зв. «Министерства сельского хозяйства Республики Крым» - ІНФОРМАЦІЯ_4

Проте, ОСОБА_4 за вказаними повістками не прибув, причин неприбуття та жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надав. У зв`язку із викладеним у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування та суду.

У зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме, 27.06.2023 ОСОБА_4 оголошено у розшук.

На даний час встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території АР Крим, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується протоколом огляду від 06.06.2023, відомостями Державної прикордонної служби України та матеріалами оперативного підрозділу: відповідь на доручення за №5/6/2/5-3468 від 26.05.2023.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Вказане підтверджує наявність ризиків, передбачених п.п.1-3 ч.1 ст.177 КК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Вказані обставини, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у здійсненні колабораційної діяльності, тобто добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, перебуває на тимчасово окупованій території України, що підтверджується рядом доказів, свідчать про те, що він переховується від органів досудового розслідування та суду, органи досудового розслідування не можуть впливати на його процесуальну поведінку, а він може незаконно впливати на свідків чи продовжувати вчинення злочину, у якому підозрюється, а також іншим чином перешкоджати розслідуванню даного злочину.

Із урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам у інший спосіб, ніж обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не вбачається.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала у повному обсязі, прохав його задовольнити з підстав, викладених у ньому, зокрема, зазначив, що на даний час, підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на окупованій території АР Крим, на виклики до слідчого не з`являється, хоча викликався належним чином, відповідно до норм КПК України. Крім того, ОСОБА_4 оголошено в розшук, останній переховується від органу досудового розслідування, може знищити або спотворити речі, які мають значення для даного кримінального провадження, зокрема, може незаконно впливати на свідків.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки органом досудового розслідування в разі неявки його підзахисного на виклики, могло б бути відносно нього застосовано привід. Крім того, відповідно до норм КПК України, у підозрюваного ОСОБА_4 можливо є поважні причини його неявки до органу досудового розслідування, зокрема, останній міг не з`являтися і не за власним бажанням, у зв`язку з чим, прохав відмовити у задоволенні даного клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, місцезнаходження відокремленого підрозділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим за адресою: м. Київ, вул. Поправки Юрія, 14-А.

16.06.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-? КК України, яке опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуск №123 (7521) від 21.06.2023 року.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об?єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Із метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення, в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції гарантовано кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч.6 ст.193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст.25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена ч.6 ст.193 КПК, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , який добровільно погодився на співпрацю з представниками окупаційної влади, має стійкі зв`язки з представниками окупаційної адміністрації, в той же час перебуває на тимчасово окупованій території України - АР Крим, не виїхав з неї до теперішнього часу, та не з`явився на виклики слідчого, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_4 переховується на вказаній території від органів досудового розслідування та суду, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим, а усвідомлення підозрюваним цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак, виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч.1, п.1 ч.2 ст.575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому, час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 днів - тримання під вартою за ст.59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 днів - тимчасовий арешт заст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 днів - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч.1 ст.197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч.6 ст.193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

При цьому слідчий суддя роз`яснює, що ч.6 ст.193 КПК України передбачено, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Керуючись вимогами ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 3 відділу (з дислокацією у м. Херсон) слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новокузнецька, Кемеровської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя