Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/5517/22
Провадження № 1-кп/490/498/2023
У Х В А Л А

15 травня 2023 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобула середню освіту, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Під час судового розгляду кримінального провадження потерпілий від обвинувачення у ньому відмовився та просив це кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрити.

Обвинувачений проти задоволення клопотання не заперечував.

Прокурор вважала заявлене клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. Органами дізнання та публічним обвинуваченням ОСОБА_4 звинувачений у вчиненні кримінального проступку за таких обставин.

30.08.2022 приблизно о 18:30 годині вечора, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, у ОСОБА_4 , який перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , виник словесний конфлікт з сусідом ОСОБА_5 який перебував біля хвіртки домоволодіння останнього, на ґрунті раптового виниклих неприязних відносин, в ході якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_4 відчинив хвіртку свого домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та тримаючи в руках штикову лопату наніс полотном та ребром полотна лопати близько чотирьох ударів, а саме три удари в область голови та один удар в область 2-го пальця лівої кисті ОСОБА_5 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді рублених ран обличчя та 2-го пальця, що утворилися від чотирьох дій тупого твердого предмета, що мав рубаючі властивості, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

2. Вказані дій ОСОБА_4 органами дізнання та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 125 Кримінального Кодексу України - як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

3. В наданому суду обвинувальному акті не міститься жодних посилань на вчинення ОСОБА_4 злочину, пов`язаного з домашнім насильством. У вказаному процесуальному документі слідчі органи також констатували наявність лише однієї обставини, що обтяжує покарання, а саме - вчинення злочину щодо малолітньої дитини.

Отже, клопотання потерпілої підлягає задоволенню, а це кримінальне провадження закриттю.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

1. Відповідно до частини 1 статті 477 Кримінального Процесуального Кодексу України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 125 (умисне легке тілесне ушкодження).

2. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 284 Кримінального Процесуального Кодексу України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

3. Відповідно до правового висновку, що міститься у Постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 453/225/19 Об`єднаної палати Касаційного Кримінального Суду у складі Верховного Суду:

злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону № 2229-VIII, незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину. Встановлена у п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК заборона закриття кримінального провадження поширюється на осіб, які вчинили злочин, пов`язаний із домашнім насильством, за умови, що слідчі органи пред`явили особі таке обвинувачення і вона мала можливість захищатися від нього.

.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

І......Постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції речовим доказом у справі була визнана належна ОСОБА_4 лопата.

ІІ......Порядок вирішення питання про подальшу долю такого майна є врегульованим такими приписами діючого законодавства та настановами судової практики.

1. Відповідно до пункту 1 частини 9 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України

… гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

2. Відповідно до частини 1 статті 961 Кримінального Кодексу України

Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 962 Кримінального Процесуального Кодексу України

Спеціальна конфіскація застосовується, зокрема, у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

3. Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів": "Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права".

3.1. У постанові від 02 вересня 2020 року у справі № 761/48436/18 Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду зробив такий висновок про застосування норм права

пунктом 1 частини 9 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України регулюються питання щодо процесуального порядку застосування спеціальної конфіскації, тоді як матеріально-правові підстави її застосування визначені законом України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 96-1 та ст. 96-2 КК України.

3.2. Далі у цій же постанові суд зазначив, що

виходячи з того, що у касаційній скарзі не вказується на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 96-1 та ст. 96-2 КК України, та не порушується питання щодо погіршення становища засудженого через необхідність застосування відносно нього зазначених положень закону про кримінальну відповідальність , Верховний Суд позбавлений можливості самостійно вирішувати, чи існували в цьому випадку матеріально-правові підстави для застосування спеціальної конфіскації.

ІІІ.....З огляду на ці приписи діючого законодавства та настанови судової практики суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, зазначає про таке.

1. У процитованій вище постанові Верховного Суду прямо визначено, що приписи пункту 1 частини 9 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України в частині конфіскації знаряддя злочину можуть бути застосовані лише за наявності до того матеріально-правових підстав, що визначені у статтях 961 та 962 Кримінального Кодексу України.

2. В той же час, процитовані вище приписи статті 961 Кримінального Кодексу України передбачають, як обов`язкову умову (підставу) для застосування спеціальної конфіскації, вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція ж частини 2 статті 125 Кримінального Кодексу України, обвинувачення за якою висунуте ОСОБА_7 , покарань такого виду не передбачає.

Отже, передбачені законом підстави для конфіскації лопати є відсутніми.

Наведене у сукупності доводить, що підстави для конфіскації лопати є відсутніми.

За такого її слід повернути обвинуваченому.

Керуючись статтями 369-372; 376 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження відносно ОСОБА_6 про обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального Кодексу України - закрити.

Речовий доказ у справі - лопату повернути ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_8 =