В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2023 року смт Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника адвоката - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Оржиця кримінальне провадження №0000058 від 05.04.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Заріг, Оржицького району, Полтавської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта базова загальна середня, безробітній, одружений, утриманців не має, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 даного Закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити.

Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 15 цього ж Закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

У свою чергу, за ч. 9 ст. 15 зазначеного Закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абз. 2 ч. 2 ст. 16 вказаного Закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Натомість, згідно ч. 10 ст. 15 цього Закону, забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Всупереч даним положенням законодавства, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в червні 2022 року, точної дати та часу встановити не вдалося, діючи умисно та протиправно, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, через мережу Інтернет замовив у невстановленої слідством особи завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 . При цьому ОСОБА_5 через мережу Інтернет надав вказаній особі фотокартку з власним зображенням, необхідну для виготовлення даного документа, та повідомив свої персональні анкетні дані та пообіцяв придбати завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія, чим вчинив пособництво у виготовленні підробленого документа.

Після чого, ОСОБА_5 отримав та сплатив за виготовлення через засоби поштового зв`язку від невстановленої особи виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 з дозволом керування транспортними засобами категорії «Al, А, В1, В, С1,С», видане, згідно його змісту, 24.06.2022 територіальним сервісним центром 8042, бланк якого не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, та містить фотозображення ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою і надає права, з метою його використання іншою особою.

Окрім того, 27.03.2023 ( уточнено у судовому засіданні), приблизно о 17:37 год., ОСОБА_5 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючи транспортним засобом - мотоблок марки Forte Д101Е під час перевірки у нього документів працівниками поліції на ділянці автодороги по вул. Шевченка в с. Заріг Оржицької ОТГ Лубенського району Полтавської області, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого посвідчення водія, пред`явив інспектору РПП СПД № 1 ВП № 2 Лубенського РВП в Полтавській області ОСОБА_6 завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на пластиковій основі, видане, згідно його змісту, 24.06.2022 територіальним сервісним центром 8042, на ім`я ОСОБА_5 з дозволом керування транспортними засобами категорії «Al, А, В1, В, С1,С», яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, використавши в такий спосіб завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

05.05.2023 року між прокурором Оржицького відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо скоєння кримінальних правопорушень ним за зазначених в обвинувальному акті обставин, що ОСОБА_5 беззастережно визнає вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Відповідно до угоди сторони погодились про попереднє призначення покарання ОСОБА_5 :

за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - 1 рік обмеження волі;

за ч. 4 ст. 358 КК України - 1 рік 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони дійшли згоди про призначення остаточного покарання обвинуваченому у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, із звільненням від відбування покарання із випробуванням з призначенням судом відповідного іспитового строку та покладення обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, визнав повністю. В скоєному покаявся, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання, при тому вказав, що йому у повній мірі зрозуміло характер обвинувачення, він повністю розуміє права, надані законом та наслідки укладення і затвердження вказаної угоди.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 зазначила, що угода була укладена у її присутності, підзахисний у повній мірі зрозумів умови укладеної угоди, вид та міру узгодженого покарання та наслідки невиконання цієї угоди, і не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Шляхом опитування сторін, вивченням угоди та матеріалів кримінального провадження, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, які суд кваліфікує:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою і надає права, з метою його використання іншою особою;

- за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України віднесено до кримінальних проступків

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем реєстрації характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України - відсутні.

У суді встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, інтересам суспільства, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

При призначені покарання суд враховує вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є проступками, обставини його вчинення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обставин, а також особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, зважаючи на всі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України та за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити покарання шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим.

Обставин, що перешкоджали б призначенню такого покарання в суді не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_5 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням. Суд вважає, що іспитовий строк має бути застосований до обвинуваченого терміном 1 рік . Таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Доцільним при призначенні іспитового строку, застосувати положення ст. 76 КК України відносно ОСОБА_5 зобов`язавши засудженого повідомляти органи з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись на реєстрацію в ці органи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором Оржицького відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі мають бути стягнуті із засудженого.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370-374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 05.05.2023 року про визнання винуватості укладену між прокурором Оржицького відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим та призначити покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти органи з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись на реєстрацію в ці органи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , яке передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД №1 ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою: вул. Незалежності, 14, смт Оржиця, Лубенського району Полтавської області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення технічної експертизи докуменнтів № СЕ-19/117-22/6559ДД від 21.04.2023 року в сумі 1912 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1