Справа №707/2311/23
Провадження №1-кп/707/200/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області кримінальне провадження, яке було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000854 від 09.03.2023,щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Золотоноша, Черкаської області, громадянки України, українки, яка не працює, не одружена, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Епізод 1

ОСОБА_4 , 17.02.2023 близько 12-30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 ,здійснила телефонний дзвінок зі свого мобільного телефону НОМЕР_1 , в якому активована картка мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_2 , на номер мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , який належить потерпілій ОСОБА_7 , в ході якого представилася працівником банку, після чого умисно, шляхом обману та вчинення незаконних операцій з використанням електро-обчислювальної техніки та мережі Інтернет, ОСОБА_4 ввела в оману потерпілу ОСОБА_7 та переконала її надати всі дані банківської картки, а саме повний номер картки, цифровий CVV-код, які не можна передавати стороннім особам, називати їй паролі, що приходили у смс- повідомленнях потерпілій, а також виконати всі її вказівки щодо перерахунку власних грошових коштів через термінал «ІВОХ» на банківську картку відкриту на ім`я ОСОБА_8 у AT «Ощадбанк» № НОМЕР_4 переказом 8400 грн., внаслідок чого незаконно заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 8400 грн.

Епізод 2

ОСОБА_4 , повторно 27.02.2023 близько 10-00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 ,здійснила телефонний дзвінок зі свого мобільного телефону НОМЕР_5 , в якому активована картка мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_6 , на номер мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_7 , який належить потерпілій ОСОБА_9 , в ході якого представилася працівником банку, після чого умисно, шляхом обману, ОСОБА_4 ввела в оману потерпілу ОСОБА_9 та переконала виконати всі її вказівки щодо перерахунку власних грошових коштів через термінал «ІВОХ» у період часу із 27.02.2023 по 01.03.2023 на мобільний рахунок ОСОБА_4 мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_6 переказом в сумі 4750 грн., а також переказами на наступні банківські картки:

- відкриту на ім`я ОСОБА_4 у AT «Універсал Банк» № НОМЕР_8 переказами на суму 4799,99 грн. та 4825 грн., внаслідок чого незаконно заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 9624,99 грн.;

- відкриту на ім`я ОСОБА_10 у AT «Ощадбанк» № НОМЕР_4 переказами на суму 4799,99 грн. та 5000 грн., внаслідок чого незаконно заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 9799,99 грн.;

- відкриту на ім`я ОСОБА_10 у AT «Райфайзенбанк» № НОМЕР_9 переказами на суму 5000 грн., внаслідок чого незаконно заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 на вказану суму;

- відкриту на ім`я ОСОБА_4 у AT «Універсал Банк» № НОМЕР_10 переказами на суму 4799,99 грн. та 4825 грн., внаслідок чого незаконно заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 9624,99 грн.

Вищевказаними умисними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_9 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 34049,97 грн.

Епізод 3

ОСОБА_4 , повторно 05.04.2023 близько 16-40 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 ,здійснила телефонний дзвінок зі свого мобільного телефону ІМЕІ: НОМЕР_11 , в якому активована картка мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_12 , на номер мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_13 , який належить потерпілій ОСОБА_11 , в ході якого представилася працівником банку, після чого умисно, шляхом обману та вчинення незаконних операцій з використанням електро-обчислювальної техніки та мережі Інтернет, ОСОБА_4 ввела в оману потерпілу ОСОБА_11 та переконала її надати всі дані банківської картки, а саме повний номер картки, цифровий CVV-код, які не можна передавати стороннім особам, називати їй паролі, що приходили у смс-повідомленнях потерпілій, а також виконати її вказівки щодо перерахунку власних грошових коштів через термінал «ІВОХ» на наступні банківські картки:

- відкриту на ім`я ОСОБА_8 у AT «Укргазбанк» № НОМЕР_14 переказами 4725 грн., 3213 грн., 4725 грн., 3213 грн., 2835 грн., 4725 грн., внаслідок чого незаконно заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_11 на загальну суму 23436 грн.;

- відкриту на ім`я ОСОБА_4 у AT «Універсал Банк» № НОМЕР_8 переказами 1000 грн., 4000 грн., 2300 грн., внаслідок чого незаконно заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_11 на загальну суму 7300 грн.;

- відкриту на ім`я ОСОБА_12 у AT «Ощадбанк» № НОМЕР_15 переказом на суму 3800 грн.

Вищевказаними умисними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_11 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 34536 грн.

Епізод 4

ОСОБА_4 , повторно 08.04.2023 близько 15-00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 ,здійснила телефонний дзвінок зі свого мобільного телефону ІМЕІ: НОМЕР_11 , в якому активована картка мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_16 , на номер мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_17 , який належить потерпілій ОСОБА_13 , в ході якого представилася працівником банку, після чого умисно, шляхом обману, ОСОБА_4 ввела в оману потерпілу ОСОБА_13 та переконала виконати всі її вказівки щодо перерахунку власних грошових коштів через термінал «ІВОХ» на банківську картку відкриту на ім`я ОСОБА_4 у AT «Універсал Банк» № НОМЕР_8 , внаслідок чого незаконно заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_13 на загальну суму 1606,50 грн.

Епізод 5

ОСОБА_4 , повторно 20.04.2023 близько 13-00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 ,здійснила телефонний дзвінок зі свого мобільного телефону НОМЕР_1 , в якому активована картка мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_18 , на номер мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_19 , який належить потерпілій ОСОБА_14 , в ході якого представилася працівником банку, після чого умисно, шляхом обману, ОСОБА_4 ввела в оману потерпілу ОСОБА_14 та переконала виконати всі її вказівки щодо перерахунку власних грошових коштів через термінал «ІВОХ» на наступні банківські картки:

- відкриту на ім`я ОСОБА_4 у AT «Універсал Банк» № НОМЕР_8 переказами на суму 5000 грн., 980 грн. та 5000 грн., внаслідок чого незаконно заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_14 на загальну суму 10980 грн.;

- відкриту на ім`я ОСОБА_10 у AT «Укргазбанк» № НОМЕР_14 переказами на суму 3104 грн., 970 грн., 926 грн., 2000 грн. та 4852 грн., внаслідок чого незаконно заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_14 на загальну суму 11852 грн.

Вищевказаними умисними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_14 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 22832 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, визнавши обставини, викладені в обвинувальному акті. Додатково пояснила, що її дитина хворіла, грошей не було і вона побачила в мережі Інтернет оголошення про можливість заробітку, після чого почала вчиняти дії, які викладені у обвинувальному акті. Вона змінювала сім-картки після кожного дзвінка, під час дзвінків представлялася працівником банку, всі дзвінки здійснювала з будинку по АДРЕСА_2 . Отримані від людей гроші вона перекидала на картку свого цивільного чоловіка, на свою картку та на картку невістки. Гроші вона витрачала на харчування та лікування. Вона планує відшкодувати всю шкоду потерпілим, для чого влаштується на роботу.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, в судовому засіданні присутні не були. Щодо міри покарання поклалися на позицію прокурора та рішення суду.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор і потерпілі також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена ОСОБА_4 , правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, врахувавши визнання обвинуваченою всіх обставин, які викладені у обвинувальному акті, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує наступним чином:

- по епізоду № 1 за ч. 3 ст. 190 КК України як шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки;

- по епізоду № 3 за ч. 3 ст. 190 КК України як шахрайство, вчинене повторно шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки;

- по епізодам № 2, 4, 5 за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинені повторно.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень за ч. 2 ст. 190 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів, та за ч. 3 ст. 190 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів. Суд також враховує особу обвинуваченої, яка не працює, не є інвалідом, не одружена, має на утриманні малолітнього сина, немає судимостей, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, вину визнала, щиро розкаялася.

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, а також враховуючи ступень тяжкості вчинених правопорушень, їх наслідки, особу обвинуваченої, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченої, та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та за ч. 3 ст. 190 КК України покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Остаточне покарання обвинуваченій має бути визначено за правилами ст. 70 КК України, оскільки має місце сукупність злочинів - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, із остаточним призначенням покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з іспитовим строком. Також суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язки у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нею нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченої та буде достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.06.2023 стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. В судових дебатах прокурор просила не змінювати вказаний запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Підстав для скасування застосованого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає, оскільки саме такий запобіжний захід є необхідним з метою уникнення ризиків щодо ухилення обвинуваченої від виконання вироку суду. При цьому суд звертає увагу на те, що згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України рішення про запобіжний захід під час ухвалення вироку приймається саме до набрання вироком законної сили, в той час як обвинувачена зберігає право ініціювати в порядку статті 201 КПК України та ч. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод провадження щодо законності застосування запобіжного заходу.

Цивільний позов судом було повернуто цивільному позивачу згідно з ухвалою від 15.08.2023. Судові витрати у справі відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. При цьому суд враховує, що у судовому засіданні прокурор просила не повертати речові докази власнику та не застосовувати стосовно них спеціальну конфіскацію, оскільки ці речові докази є речовими доказами і у іншому кримінальному провадженні, де іншій особі вручено повідомлення про підозру та готується для направлення до суду обвинувальний акт.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368-370, ст. 373, ст. 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі.

- за ч. 3 ст. 190 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строкомтривалістю два роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді цілодобового домашнього арешту.

Речові докази, які передані до камери зберігання речових доказів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, а саме:

-банківську картку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_15 на ім`я ОСОБА_15 ;

- мобільний телефон «SIGMA», імеі НОМЕР_20 , імеі НОМЕР_21 з сім картою НОМЕР_22 , які упаковано до сейф пакету WAR 0026328;

- банківську картку Універсал Банку (monobank) НОМЕР_8 , яку упаковано до паперового конверту з підписами понятих;

- банківську картку Укргазбанку НОМЕР_23 , яку упаковано до паперового конверту з підписами понятих;

- банківську карту Райффайзен Банку НОМЕР_9 , яку упаковано до паперового конверту з підписами понятих;

- банківську карту Ощадбанку НОМЕР_4 , яку упаковано до паперового конверту з підписами понятих - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1