У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/4205/23

№ 1-кп/183/1285/23

01 червня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості по якому внесені 14.02.2023 року до ЄРДР за № 0000071, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Під час судового засідання прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 14 лютого 2023 року приблизно о 15.00 годині ОСОБА_3 прийшов за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними, приблизно о 22.00 годині виник словесний конфлікт на ґрунті ревнощів. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи, що скоює злочин, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_3 , 14 лютого 2023 року приблизно о 22.15 годині, взявши в руку ніж, що знаходився на столі у кухні домоволодіння АДРЕСА_1 , та коли ОСОБА_6 ліг на дивані у кімнаті відпочивати, підійшов до нього, та ножем умисно наніс один удар останньому в область грудної клітини зліва, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення , від якого настала смерть потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми протиправними діями умисно заподіяв смерть ОСОБА_6 , тобто вчинив вбивство.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

За вказаним фактом СВ Відділення поліції №2 Новомосковського РВП ГУ НП в Дніпропетровській області 14.02.2023 року внесено відомості до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження №0000021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

14.02.2023 року о 22.50 годині ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16.02.2023 року ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 14.04.2023 року у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених у п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_3 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: даними огляду місця події від 15 лютого 2023 року; показаннями малолітнього свідка ОСОБА_7 від 15 лютого 2023 року; свідка ОСОБА_8 від 15 лютого 2023 року; свідка ОСОБА_9 від 15 лютого 2023 року; потерпілого ОСОБА_10 від 15 лютого 2023 року; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 та іншими матеріалами.

Вважає, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені у п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування до ОСОБА_3 тримання під вартою.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_3 не має офіційного джерела доходу, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, а тому у останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років, та усвідомлюючи тяжкість покарання за інкримінований злочин, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість переховуватися від суду, що перешкоджатиме судовому розгляду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_3 мешкає в одному населеному пункті зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та перебуваючи на волі, вмовлянням, залякуванням чи іншим способом може незаконно вплинути на вказаних свідків з метою зміни ними своїх показань відносно нього. Про існування вказаного ризику також свідчить вчинення інкримінованого йому злочину із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, вважає, що запобігти переліченим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише шляхом продовження строку тримання під вартою, оскільки жоден менш суворий запобіжний захід не зможе таким чином обмежити свободу його пересування, щоб запобігти переліченим ризикам та забезпечити належне виконання Новомосковської окружної прокуратури своїх процесуальних обов`язків.

Захисник просив відмовити в задоволені клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний заний з позбавленням волі.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав думку захисника.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 суд враховує, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до клопотання прокурора, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаного злочину вбачається ризик того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, на даний час підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, ОСОБА_3 розуміє, що у разі визнання його судом винуватим у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України його може буде засуджено судом до реального позбавлення волі на строк 15 років, тому існує реальна можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

Суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні якого він обвинувачується.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_3 , ніж тримання під вартою.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним застосувати обвинуваченому найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Аналізуючи вищевикладене, вислухавши думку учасників процесу, кожного окремо, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Усть-Ілимськ Іркутської області, громадянину України, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 20 липня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1