ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2023 м.Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 21.06.2021, на підставі обвинувального акту, затвердженого 14.07.2021 р. прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Пересічне, Дергачівського району, Харківської області, без реєстрації місця проживання на території України, зі слів, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не одруженого, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.06.2021 приблизно о 03 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля вокзального комплексу залізничної станції «Київ-Пасажирський», який розташований за адресою м. Київ, площа Вокзальна, 1, маючи умисел на порушення громадської безпеки шляхом надання завідомо неправдивої інформації про загрозу вибуху, з метою створення обстановки загального страху й паніки серед людей та дезорганізації діяльності установи вокзального комплексу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання таких наслідків, здійснив з належного йому мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 дзвінок на спецлінію поліції «102» та повідомив оператору чергової частини завідомо неправдиву інформацію, яка не відповідає дійсності, про замінування будівлі залізничного вокзалу «Південний» залізничної станції «Київ-Пасажирський», розташованої за адресою м. Київ, площа Вокзальна, 1, чим завдав юридичній особі - акціонерному товариству «Українська залізниця» майнової шкоди в розмірі 507 грн. 82 коп.

Зазначені дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 259 КК України, а саме, як вчинення умисних дій, які виразилися у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому. Суду показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, переданому до суду, відповідають дійсним обставинам вчиненого ним кримінального правопорушення. Обвинувачений показав, що влітку 2021 року, точної дати не пам`ятає, він через образу на своїх знайомих, перебуваючи на території біля вокзального комплексу залізничної станції «Київ-Пасажирський», зателефонував на лінію «102» із власного мобільного телефону з номеру НОМЕР_1 , та повідомив про замінування будівлі залізничного вокзалу «Південний» залізничної станції «Київ-Пасажирський», розташованої за адресою м. Київ, площа Вокзальна, 1, що було завідомо неправдивим повідомленням, оскільки жодного замінування насправді не було. Обвинувачений зазначив, що розуміє, що його діями була частково порушена робота вокзального комплексу, що це призвело до паніки серед людей, які перебували на вокзалі. Однак, в той час, саме таким чином, він бажав виплеснути свій гнів на знайомих, які його образили. У подальшому, він телефон заховав у карман брюк, в які був одягнутий, та пішов з місця події. Пізніше йому зателефонував працівник поліції на вказаний номер мобільного телефону, та попросив його підійти до відділу поліції, на що він погодився та самостійно пішов до відділку. Після чого відносно нього було заведено кримінальне провадження, про вчинене шкодує, щиро розкаюється, просить суворо його не карати, та призначити покарання, не пов`язане із реальним позбавленням волі.

У судове засідання не прибув представник потерпілого акціонерного товариства «Українська залізниця», повідомлений належним чином про місце, день та час судового засідання, направив до суду заяву із проханням здійснювати судовий розгляд кримінального провадженні у відсутність потерпілої сторони.

Із врахуванням вимог ст. 325 КПК України, та думок учасників кримінального провадження, які не заперечували проти проведення судового розгляду у відсутність потерпілого, суд на місці ухвалив провести судовий розгляд у відсутність представника потерпілого акціонерного товариства «Українська залізниця».

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішує обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

/ч. 3 ст. 349 КПК України/

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно п. п. 2, 3, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» більш суворе покарання призначається особам, які скоїли злочин на ґрунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, в складі організованих груп і менш суворе покарання може призначатись особам, які щиросердно розкаялися в скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому враховується стадія вчинення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер і ступінь тяжкості наслідків які настали.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 259 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів; не судимий в силу вимог ст. 89 КК України; не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра; не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має; відповідно до медичної довідки від 17.06.2022 р. Обласної клінічної лікарні м. Івано-Франківськ обвинувачений хворіє на ВІЛ-інфекцію, отримує АРТ лікування з жовтня 2014 року, має вірус гепатиту В, обвинуваченому присвоєна третя група інвалідності з 18.08.2022 р. за загальним захворюванням.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає: щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом врахована позиція прокурора, який просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки із звільненням обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, встановивши обвинуваченому 1 рік іспитового строку, та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Також, суд враховує позицію потерпілої сторони представника АТ «Укрзалізниця» в особі філія «Вокзальна компанія» ОСОБА_6 , яка відповідно до поданої заяви просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, позицію прокурора у даному кримінальному провадженні стосовно призначення покарання підтримує у повному обсязі.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, а також особи обвинуваченого ОСОБА_4 , наявною обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, та відсутністю обставин, які обтяжують покарання, позиції потерпілої сторони стосовно призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд доходить висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 259 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки, та про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, із встановленням іспитового строку терміном на один рік та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

При цьому суд керується вимогами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

На переконання суду, із врахуванням показань, наданих обвинуваченим ОСОБА_4 в судовому засіданні, з яких вбачається, що обвинувачений дійсно щиро розкаявся у вчиненому та зробив для себе відповідні висновки стосовно недопущення вчинення ним у подальшому будь-яких кримінальних правопорушень, вказаний вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні становлять:

686 грн. 48 коп. на проведення фоноскопічної експертизи у кримінальному провадженні, які згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі звільнення від відбування покарання.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , до якого під час судового розгляду було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підлягає звільненню з-під варти в залі судового засідання у зв`язку із ухваленням судом вироку, яким обвинуваченому призначено покарання у виді позбавлення волі із звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

При цьому, у строк відбування покарання обвинуваченим слід зарахувати період його затримання на підставі ст. 209 КПК України, з 21.06.2021 р. по 23.06.2021 р. включно, з 23.06.2023 р. по 25.06.2023 р., а також період перебування обвинуваченого під вартою з 26.06.2023 р. по 11.08.2023 р. включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 369, 370, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши 1 (один) рік іспитового строку.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України впродовж іспитового строку на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави витрати на залучення експерта у сумі 686 грн. 48 коп.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбуття покарання у виді позбавлення волі періоди його затримання з 21.06.2021 р. по 23.06.2021 р. включно, з 23.06.2023 р. по 25.06.2023 р., а також період перебування обвинуваченого під вартою з 26.06.2023 р. по 11.08.2023 р. включно.

Речові докази:

Мобільний телефон Samsung-S480, ІМЕІ НОМЕР_2 , в якому встановлено сім-картку «лайфселл» із номером НОМЕР_3 , який після проведення огляду поміщено до спец пакету SUD 1147565, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП на СЗТ ГУНП у м. Києві відповідно до квитанції 000273 від 14.07.2021, порядковий номер 258, - знищити після набрання вироком законної сили,

Візитницю чорного кольору з дисконтними та банківськими картками, повернуту обвинуваченому ОСОБА_4 , - залишити у власності засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1