УХВАЛА

Справа № 621/1759/22

Провадження 1-в/621/67/23

11 вересня 2023 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_3

представник органу пробації - ОСОБА_4

засуджений ОСОБА_5

захисник - адвокат ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Чугуївського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання, призначеного судом,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила скасувати звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направити його для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23.11.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 статті 185 КК України.

В обґрунтування клопотання вказала, що 27 грудня 2022 року до уповноваженого органу з питань пробації надійшов на виконання вирок Зміївського районного суду Харківської області від 23.11.2022 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, до 5 (п`яти) років позбавлення волі, та на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) рік. Засуджений був викликаний до органу пробації, де з ним проведено бесіду, ознайомлено під підпис з обов`язками, визначеними законом та судом, а також відповідальністю за ухилення від відбування покарання з випробуванням чи невиконання зазначених обов`язків.

Перебуваючи нетривалий період часу на обліку, засуджений 05.04.2023 та 03.05.2023 року без поважної причини не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, чим допустив невиконання обов`язку, передбаченого ч.1 ст.76 КК України, в зв`язку з чим відносно нього було застосовано застереження у виді письмового попередження. Після проведеної профілактичної бесіди 07.06.2023 року засуджений знов не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу, а під час виїзду працівників за місцем його проживання пояснив, що не може з`явитися для реєстрації за станом здоров`я. Жодних підтверджуючих документів не надав.

За таких обставин, орган пробації вважає, що засуджений ухиляється від відбування покарання з випробуванням, має вперте небажання ставати на шлях виправлення й перевиховання, що може призвести в майбутньому до скоєння ним нового кримінального правопорушення, тому просить скасувати звільнення від відбування покарання та направити засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23.11.2022 року.

В судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_4 наполягала на задоволенні клопотання з вказаних вище підстав.

Прокурор підтримав заявлене клопотання

Засуджений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти скасування звільнення від покарання та просили відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник, зокрема, звернув увагу на те, що ознакою ухилення засудженого є систематичність невиконання покладених обов`язків чи вчинення іншої протиправної діяльності. ОСОБА_9 дійсно не з`явився для реєстрації 05.04.2023 та 03.05.2023 року, оскільки отримав травму ноги, йому важко пересуватися, що підтверджується відповідною довідкою лікаря-травматолога. При цьому, жодних інших правопорушень, зокрема, адміністративних, ОСОБА_8 не вчиняв, має на утриманні неповнолітню доньку, яку виховує один, без матері, тому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думки учасників судового засідання та дослідивши матеріали особової справи №6/2023 засудженого ОСОБА_5 , судом встановлено, що:

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23.11.2022 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, до 5 (п`яти) років позбавлення волі, та на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

27.12.2022 року вирок надійшов на виконання до Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де в той же день було здійснено виклик засудженого до органу пробації.

05.01.2023 року ОСОБА_5 з`явився за викликом до органу пробації, надав письмові пояснення та підписку про роз`яснення обов`язку з`являтися для реєстрації й повідомляти про зміни місця проживання чи роботи.

Постановою заступника начальника органу пробації ОСОБА_10 від 05.01.2023 року засудженому встановлено обов`язок з`являтися на реєстрацію у першу середу кожного місяця.

05.04..2023 та 03.05.2023 року засуджений не з`явився для реєстрації.

14 червня 2023 року, під час виїзду за місцем проживання засудженого, ОСОБА_8 повідомив, що не може з`явитися для реєстрації до органу пробації за станом здоров`я в зв`язку з отриманою травмою ноги.

Згідно Довідки КНП "Слобожанська лікарня" від 18.07.2023 року, ОСОБА_5 з 03 квітня 2023 по 18 липня 2023 року перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря-травматолога з діагнозом: "закрите пошкодження правого колінного суглобу, післятравматичний артрит"

При цьому, з матеріалів особової справи вбачається, що за час перебування на випробуванні, засуджений жодних правопорушень не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягався.

Дослідивши матеріали особової справи, пояснення учасників судового засідання, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне:

Відповідно до пункту 8 ч.1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно пункту 3 ч.2 статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.8 ч.1 статті 537 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 78 Кримінального кодексу України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до роз`яснень пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених статтею 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При цьому, вирішуючи питання щодо необхідності скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що хоча засуджений і допустив неявки у визначений для реєстрації день до органу пробації, але ці обставини викликані незадовільним станом здоров`я, тобто є поважними, та не можуть категорично свідчити про його небажання стати на шлях виправлення. Адміністративних правопорушень засуджений не вчиняв, а отже матеріали подання не свідчать про те, що засуджений не став на шлях виправлення, та про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного, суд вважає подання Чугуївського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 78, 89 Кримінального кодексу України, пунктом 8 частини 1 статті 537, статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23.11.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, - відмовити.

Копію особової справи № 6/2023 стосовно ОСОБА_5 повернути до уповноваженого органу пробації

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 11.09.2023

Суддя ОСОБА_11