Справа №523/6867/23
Провадження №1-кс/523/1481/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2023 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , отримавши матеріали скарги ОСОБА_2 щодо скасування рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків та відмову у визнанні її потерпілою та бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР за ч.1 ст. 397 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2023 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_2 щодо скасування рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків та відмову у визнанні її потерпілою а також бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР за ч.1 ст. 397 КК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за скаргою з наступних підстав.

Статтею 7 КПК України визначені загальні засади кримінального провадження, серед яких, зокрема, законодавцем визначені принцип верховенства права та принцип законності.

В силу вимог ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, згідно з яким людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частинами 1, 6 ст.9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дсдержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 303 ч.1 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

При вивчені матеріалів скарги та долучених матеріалів, судом встановлено, що скаржником ОСОБА_2 неодноразово подавались до Суворовського районного суду м.Одеси аналогічні за змістом та предметом оскарження скарги після розгляду яких були постановленні остаточні рішення суду щодо розгляду даних скарг в яких надана оцінка даним правовідносинам.

Подана 25.04.2023 року скарга ОСОБА_2 містить аналогічні відомості, аналогічний предмет оскарження бездіяльності прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси, до поданих раніше до Суворовського районного суду м.Одеси скарг, яка вже була предметом судового контролю, без зазначених нових суттєвих обставин.

Надавши оцінку вказаним обставинам, слідчий суддя дійшов висновку про зловживання ОСОБА_2 своїми процесуальними правами на звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора, суть якого полягає у поданні скарги на вирішення питання, яке вже вирішено слідчим суддею, за відсутності нових обставин.

Крім того, посилання скаржника на скасування рішення прокурора про відмову у визнанні ОСОБА_2 потерпілою, не може бути предметом розгляду, так як в матеріалах скарги відсутній предмет оскарження, а саме відсутнє рішення прокурора про відмову у визнанні ОСОБА_2 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000059 від 01.08.2019 року.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали скарги при вирішення питання щодо відкриття провадження по скарзі, слідчий суддя встановив що предмет даної скарги неодноразово розглядався слідчими суддями за результатами розгляду якого були винесенні рішення суду, які набули статусу остаточних, в яких надано правову оцінку правовідносинам, які виникли у зв`язку із оскарженням бездіяльності прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси. Повторне подання скарги на ті ж самі обставини свідчить про зловживання скаржником свого права на оскарження рішень дій чи бездіяльності органів досудового слідства та прокурора

Положення КПК України не містять визначення поняття "зловживання процесуальним правом", Верховний Суд у своїх рішеннях сформував відповідну правову позицію. Зокрема, зазначив, що заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала ККС ВС від 30.05.2018 р. у справі № 676/7346/15-к). Процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання (постанова ККС ВС від 09.04.2019 р. у справі № 306/1602/16-к). При цьому Верховний Суд неодноразово констатував зловживання учасниками кримінального провадження процесуальними правами.

На переконання суду, неодноразове подання ОСОБА_2 до слідчого судді декількох аналогічних за змістом скарг, а також до прокуратури, містить ознаки зловживання, спрямованого не на захист порушеного права, а на створення підстав для постановлення різних судових рішень в однакових правовідносинах, що очевидно перешкоджає нормальному руху кримінального провадження. Таке зловживання процесуальним правом, без сумніву, не відповідає і принципу верховенства права.

Тому, оскільки ОСОБА_2 на час звернення до Суворовського районного суду м.Одеси 25.04.2023 року було відомо про ухвалені рішення за результатами розгляду її скарг, які є аналогічними за змістом даній скарзі, суд вбачає в діях ОСОБА_2 щодо подання повторних скарг до Суворовського районного суду м.Одеси, зловживання правом на подання заяв та скарг.

Враховуючи вищевикладене, встановивши, що всі доводи, викладені у скарзі ОСОБА_2 , вже були предметом дослідження у судді та щодо них прийнято рішення по суті, з метою запобігання зловживанню скаржником своїм правом, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження, оскільки таке рішення відповідає вимогам розумності й справедливості, загальним засадам кримінального провадження, закріпленим у ст. 7 КПК України та може бути прийнято з огляду на практику Європейського суду з прав людини, положень ч. 6 ст. 9 КПК України, ч. 4 ст. 304 КПК України.

Керуючись ст.ст. 303-308, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою щодо скасування рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків та відмову у визнанні її потерпілою та бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР за ч.1 ст. 397 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1