Провадження № 1-кп/582/55/23
Справа № 582/308/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2023 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Недригайлів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2023 за №0000027 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горняк Донецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, відповідно до ст. 89 КК УКраїно визнаного таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 на виконання виконавчого листа №2-598/09, виданого Богуславським районним судом Київської області, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання дочки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення дитиною повноліття.

Однак, у період часу з 01 червня 2022 року по 28 лютого 2023 року ОСОБА_3 , грубо порушуючи вимоги чинного законодавства України та обов`язок утримання своїх дітей до їхнього повноліття, що покладається на батьків відповідно до ст. 21. ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, будучи батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виконуючи рішення Богуславського районного суду Київської області від 29.10.2009 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , будучи фізично здоровим, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань за станом здоров`я, в центрі зайнятості, як шукаючий роботу не реєструвався, офіційно працевлаштованим не був, здійснював часткові відрахування, але недостатні для покриття заборгованості, з випадкових заробітків, чим посягнув на нормальний розвиток і здоров`я та майнові інтереси своїх дітей.

Внаслідок таких дій ОСОБА_3 , а саме злісного та систематичного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей, за період з 01 червня 2022 року по 28 лютого 2023 року утворилась заборгованість із виплати аліментів, яка відповідно до розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, які складені Недригайлівським відділом державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції становить 26 752 грн. 50 коп., що сукупно складає суму виплат більше ніж за 3 місяці відповідних платежів.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, у вчиненні якого обвинувачується, визнав повністю, сумніватися у добровільності його позиції у суду немає підстав, а сторони не наполягали на дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд, виконавши вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне їх дослідження у повному обсязі та обмежується заслуховуванням пояснень обвинуваченого, дослідженням письмових доказів щодо підстав стягнення аліментів, розрахунків розміру заборгованості та щодо особи обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України за обставин, установлених під час досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся, зазначив, що на цей час вирішує питання про працевлаштування та буде намагатися погасити заборгованість по аліментах і буде сплачувати щомісячні аліментні платежі, у вчиненому щиро кається, критично оцінює свою неправомірну поведінку щодо несплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Щодо розміру заборгованості надав суду новий розрахунок від 18.05.2023. Проти цивільного позову неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , поданого представником про стягнення моральної шкоди, та стягнення процесуальних витрат на правову допомогу не заперечував.

Допитана в судовому засіданні законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , мати неповнолітньої дитини ОСОБА_7 пояснила, що після розірвання шлюбу та стягнення з обвинуваченого аліментів, останній тривалий час аліменти не сплачував, а потім сплачував частково, однак у незначному розмірі, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості ОСОБА_3 на цей час становить більше 150 тисяч гривень.

На суворості покарання наполягала. Цивільний позов підтримала та просила суд його задовольнити. Представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 цивільний позов підтримала в повному обсязі з наведених у ньому підстав та просила його задовольнити.

Крім визнання винуватості самим обвинуваченим та пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , винуватість ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- копією рішення Богуславського районного суду Київської області від 27.10.2009, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання дочки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення дитиною повноліття, та виконавчим листом, виданим на примусове виконання цього рішення суду від 12.01.2021 (а.с.93,105);

- розрахункам заборгованості зі сплати аліментів, який складений Недригайлівським відділом державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за період з 01.06.2022 по 28.02.2023, відповідно до яких розмір заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом Богуславського районного суду №2-598/09 від 12.01.2021 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, становить 26752,50 грн (а.с.98-99);

- довідкою Недригайлівського відділу Роменської філії Сумського обласного центру зайнятості від 03.03.2023 за №1287/70/2023, з якої вбачається, що ОСОБА_3 на обліку як безробітний не перебував (а.с.116).

- довідками КНП «Недригайлівська лікарня» від 03.03.2023 за №01-22/256 та від 03.03.2023 за №01-22/250, із яких вбачається, що ОСОБА_3 у період часу з 27.10.2009 по теперішній час за медичною допомогою не звертався, амбулаторне та стаціонарне лікування не проходив, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.с.111-112).

За таких обставин суд вважає винуватість ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення повністю доведеною і його умисні дії, які виразилися в ухиленні з 01 червня 2022 року по 28 лютого 2023 року від сплати аліментів на користь законного представника потерпілої ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно перевищують суму виплат за три місяці відповідних платежів, кваліфікує як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 65, 66, 67 КК України, суд враховує позицію прокурора, думку законного представника потерпілої, позицію обвинуваченого, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 вироком Недригайлівського районного суду від 06.04.2022 був засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України із призначенням покарання у виді громадських робіт на строк 120 год (а.с.106-110), офіційно не працює, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває. За місцем проживання характеризується позитивно, інших дітей на утриманні немає.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи обставини справи, дані про особу ОСОБА_3 ступінь тяжкості кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень можливо за нетривалої ізоляції від суспільства та призначення покарання у виді арешту у межах санкції статті ч. 1 ст. 164 КК України.

Вирішуючи цивільний позов законного представника неповнолітньої потерпілої суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За змістом ч. 1 ст. 129 КПК, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно зі ст. 374 КПК у мотивувальній частині обвинувального вироку, в числі іншого, зазначаються підстави для задоволення цивільного позову.

Частиною 5 ст. 128 КПК передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановами від 25 травня 2001 року та 27 лютого 2009 року), вбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має навести в рішенні відповідні мотиви.

Оскільки судом встановлено факт невиконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів, що є порушенням законних прав ОСОБА_7 , виходячи з вимог тривалості порушення, розміру поточної заборгованості, розумності, виваженості та справедливості суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_5 заподіяну моральну шкоду в розмірі 7 000 грн.

Вирішуючи питання про стягнення процесуальних витрат суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Згідно з положеннями ст.ст.133,134 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім інших, витрати на професійну правничу допомогу. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченою нею судового збору.

За змістом ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.ч. 3-6 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу законним представником неповнолітньої потерпілої надано: договір про надання правничої допомоги від 31.03.2023, ордер, акти виконаних робіт від 03.04.2023, товарний чек про оплату правничої допомоги №72/23 від 31.03.2023 (а.с.40-43,81-84).

Оскільки суд задовольняє цивільний позов потерпілої, а обвинувачений клопотання про зменшення витрат не заявив, з нього підлягають стягненню витрати на надання правничої допомоги адвоката в сумі 5 250 грн, які суд вважає обгрунтованими.

Речові докази та інші процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набранням вироку в законної сили не обирати.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного його затримання для виконання вироку суду.

Цивільний позов законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди та процесуальних витрат на правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 , завдану моральну шкоду потерпілій ОСОБА_7 сумі 7000 (сім тисяч) грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 , процесуальні витрати на правову допомогу у розмірі 5250 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1