Провадження №: 1-кп/755/368/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) колегіально судом в складі трьох суддів: ОСОБА_1 (головуючий суддя), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 та учасників судового провадження у кримінальному провадженні унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 листопада 2012 року за № 0000003 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву ОСОБА_5 про відвід прокурору установив:

у провадженні цього місцевого суду на етапі судового розгляду знаходиться вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2, 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 2, 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2, 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2, 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255 КК, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358 КК.

В межах розгляду цієї справи ОСОБА_5 , у порядку ст. 80 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України, заявив відвід прокурору у цьому кримінальному провадженні - прокурору Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_16 , позаяк останній неналежним чином виконує обов`язки регламентовані ст. 36 КПК в цій справі на етапі її розгляду, що не сприяє встановлення істини в ній.

Суд заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотань та додані до нього документи, приходить до наступного.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, прокурор зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 77 КПК України визначено обставини, що виключають участь прокурора в кримінальному провадженні, а саме, зокрема, існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Отже, відвід як окремий правовий інститут, регламентований КПК, є засобом усунення чи самоусунення судді або окремих учасників кримінального провадження від участі в досудовому розслідуванні та судовому провадженні за наявності передбачених обставин, що викликають сумнів у їх об`єктивності та неупередженості (див. постанову Верховного Суду від 17.01.2022 у справі № 373/2562/15-к).

Відповідно головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

У цьому випадку, на думку заявника, підставою відводу є наявність у провадженні передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК, однак останні в ході судового розгляду заяви по суті не були підтвердженні належним та допустимим доказами у розумінні ст. 84 КПК.

Так, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора (ч. 1 ст. 36 КПК України).

Тобто, діюче кримінальне процесуальне законодавство України передбачає, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Зазначена правова норма гарантує незалежність посадової особи органу державного обвинувачення у виборі у визначених законом межах способу здійснення своїх повноважень, в тому числі у прийнятті тих чи інших рішень, що є запорукою їх неупередженості й ефективності.

Процесуальна самостійність прокурора і його свобода нарівні з протилежною стороною у відстоюванні тієї чи іншої правової позиції є чинниками справедливого балансу прав та законних інтересів усіх учасників процесу, а також інших осіб, держави й суспільства.

Відповідно уважати проявом упередженості реалізацією прокурором своїх повноважень щодо учинення певних дій, або ж навпаки їх не вчинення, трактування норм КПК за своїм внутрішнім переконанням через призму установлених слідством фактичних обставин, на думку суду, немає.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості прокурора.

Сама ж по собі незгода з діями прокурора у провадженні, чи визначеним ним комплексом процесуальних дій та рішень організаційного характеру в кримінальному провадженні не є підставою відводу.

Так, для прикладу, у справі № 826/14033/17 в ухвалі від 03 липня 2019 року ВС сформував позицію проте, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно, на переконання суду, аналогічно і незгода сторони з процесуальними рішеннями прокурора, з висловленою думка щодо того чи іншого юридичного питання, або навпаки з «так званою «бездіяльністю», тобто неприйняттям того чи іншого рішення, або ж висловлення протилежної думки тій, котру бажав би почути автор відводу, не може бути підставою для його відводу.

Як наслідок, Суд проаналізувавши доводи заявника, у порядку ст. 94 КПК, не убачає передумов для відводу прокурора з підстав наведених у заяві, у порядку ст. 77 вказаного Кодексу.

З цих підстав та керуючись ст. 77, 80, 81, 369-372, 376 КПК України Суд постановив:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід прокурора у кримінальному провадженні унесеному до ЄРДР 21 листопада 2012 року за № 0000003 - прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_16 .

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 15:35 год. 23 червня 2023 року.

С у д д і

ОСОБА_3