Категорія: ч. 3 ст. 152 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

07 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ з ДУ "Київський слідчий ізолятор" в місті Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року,

за участю сторонир обвинувачення - прокурора ОСОБА_7

за участю сторони захисту - адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою у кримінальному провадженні №0002907 від 04 жовтня 2021 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України, -

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

продовжено строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 16.07.2023 року включно.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвала мотивована тим, що суд врахував є тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також таку обставину як підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, та суспільний резонанс, і саме наведені вище обставини у їх сукупності та інформація і характеристики обвинуваченого, разом із обвинуваченням у вчиненні злочину особливої категорії, дали суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема, ризику переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу та законного представника, вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того, вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд взяв до уваги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України та враховував те, що згідно обвинувального акту, обвинуваченому інкриміновано вчинення умисного особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, та вважає, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст. 177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду. Окрім цього, під час проведення судового засідання судом не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи особи, яка їх подала

Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2023 р. про обрання запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_6 під вартою; ухвалити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що є підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Зазначає, що доказів по біологічним зразкам не підтверджено та в суді не підтверджено, що дана особа знаходилась у ОСОБА_9 в кімнаті.

Вважає, що жодних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України прокурором не було доведено і не обґрунтовано.

Наголошує на тому, що переховуватись, а також впливати на свідків у нього намірів немає.

Вказує, що раніше не судимий, має брата інваліда 1-Б групи, який є громадянином України, має прописку у Києві та не проти щоб ОСОБА_9 проживав у нього.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту ухвали місцевого суду та основних доводів апеляційної скарги, пояснення адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали контрольного провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.

Мотиви Суду

В провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження під №0002907відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України КК України.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 16.07.2023 року включно.

Під час постановлення даного рішення суд першої інстанції виходив з того, що згідно обвинувального акту, обвинуваченому інкриміновано вчинення умисного особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, та вважає, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст. 177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

З таким висновком апеляційний суд погоджується, зауважуючи на слідуючому.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Lavents v. Latvia" п. 70).

Так, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі ту обставину, що судове провадження щодо ОСОБА_6 не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Зокрема, судом були враховані обставини справи в сукупності з особою обвинуваченого, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою обвинуваченого, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим - немає.

Зокрема, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що встановлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшились.

Так, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжкого, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, не має міцних соціальних зв`язків, а тому може переховуватись від суду, не працевлаштованого, без місця реєстрації.

На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не зменшилися ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені в оскаржуваній ухвалі суду.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а доводи апеляційної скарги не містять обставин та доказів, які б ставили його під сумнів.

Таким чином, суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність застосування строку тримання під вартою.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419, 4221 ч. 4 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року, якою продовжено строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 16.07.2023 року включно, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4