УХВАЛА

Іменем України

08 серпня 2023 року м.Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого про невизнання потерпілим, -

ВСТАНОВИЛА:

У поданій до суду скарзі заявник вказав, що посадовими особами Державного вищого навчального закладу «Рівненській коледж економіки та бізнесу» (м. Рівне, вул. Київська, 53), а саме: заступником директора з АГЧ ДВНЗ «РКЕБ» ОСОБА_5 за попередньою домовленістю в групі зі старшим інспектором кадрів коледжу ОСОБА_6 , завідуючої гуртожитком ОСОБА_7 та за погодженням директора ДВНЗ «РКЕБ» ОСОБА_8 , була підроблена посадова інструкція слюсаря ОСОБА_3 , яка без дати за підписом директора коледжу від 28.09.2021 р. № 381/01-10/15 направлена на адвокатський запит ОСОБА_4 , в якій змінено робочий час з 8-00 год. до 17-15 год., що суперечить ст. 50, 52 КЗпП України. Такими чином було збільшено робочий тиждень з 40 год. що передбачено Законом України до 41 год. 15 хв. в тиждень, а в місяць на 5 годин, що є неприпустимим та порушує діючий Закон України.

Підроблена посадова інструкція, яка без дати підписана директором коледжу та направлена як відповідь на адвокатський запит від 28.09.2021 р. №381/01-10/15, здійснена без наказу керівника коледжу, в якому має бути зазначено причину змінення робочого часу, отже вказане суперечить посадовій інструкції від 22.03.2021 р. за підписом заявника в ознайомленні, де робочій час затверджений директором з 8-00 год. до 17-00 год.

Виправлення робочого часу на 17-15 год. в посадовій інструкції зроблено для визнання дійсним допущеної помилки керівництвом коледжу в наказі №48-к, в якому окремим наказом №48/1-к вона виправлена, однак не змінено робочій час в наказі.

На думку заявника, це зроблено для визнання дійсними документів вказаних у скарзі.

23 липня 2022 року ОСОБА_3 звернувся до Рівненського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції України в Рівненській області із письмовою заявою про вчинення посадовими особами Рівненського фахового коледжу економіки та бізнесу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України.

26 вересня 2022 року за №3435/200-2022 він отримав відповідь від т.в.о. заступника начальника НПУ ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_9 про те, що його заява зареєстрована в журналі єлиного обліку заяв про вчинення кримінального правопорушення за №30210 та уважно розглянута.

В ході подальшої перевірки працівниками поліції було встановлено що в даній події відсутні ознаки кримінального правопорушення, тому розгляд звернення припинено.

У зв?язку з цим ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду із відповідною скаргою.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_10 від 17.10.2022 року зобов?язано особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення Рівненського районного управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 так як обставини викладені в заяві потребують перевірки.

За наслідками розгляду заяви, 24.10.2022 року уповноваженими особами РУП ГУНП в Рівненські області, відомості викладені в заяві внесено до ЄРДР за №0002035 з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.366 КК України.

30.11.2022 року слідчим слідчого відділу Рівненського районного управління поліції, Головного управління поліції в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_11 винесена постанова про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002035 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України у зв?язку із відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.

Ознайомившись з матеріалами постанови ОСОБА_3 встановлено, що в самій постанові про закриття кримінального правопорушення слідчим встановлені особи які злійснили злочин передбачений ч.2 ст. 366 КК України, однак враховуючи проведення поверхневої перевірки слідчий В. Яцута прийняв рішення вказаний злочин не розслідувати.

25.11.2022 року ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до Рівненського міського суду Рівненської області на постанову про закриття кримінального правопорушення від 30.11.2022 року.

27.11.2022 року слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області розглянувши мою скаргу своїм рішенням ухвалила скасувати постанову слідчого Рівненського районного управління поліції, Головного управління поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_12 від 30.11.2022 року про закриття кримінального провадження №0002035 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

08.02.2023р. ОСОБА_3 звернувся із клопотанням до слідчого Рівненського районного управління поліції, Головного управління поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_12 в якому просив залучити його до кримінального провадження як потерпілу особу.

29 липня 2023 року поштовим відправленням ОСОБА_3 отримав копію постанови про часткову відмову в задоволенні клопотання від 18 липня 2023 року, якою відмовлено йому у визнанні потерпілим у данному кримінальному провадженні.

Скаржник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали, просили суд її задоволити.

Представник Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області для розгляду скарги не з`явився. Його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши заявника, його представника, дослідивши додані до скарги матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 5 та п. 7 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Судом встановлено, що слідчим СВ Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_12 здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0002035 від 24.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 222 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

18 липня 2023 року слідчим СВ Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_12 винесена постанова про часткову відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , а саме: відмови щодо залучення його в якості потерпілого у кримінальному провадженні за №0002035 від 24.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що згідно поданого клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим, достатніх доказів щодо завдання йому моральної, фізичної або майнової шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення не встановлено, а також підстави для визнання його потерпілим відсутні.

На сьогодні, досудове розслідування триває, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин згаданого кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень у розумні та/або передбаченні КПК України строки, проводяться необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії.

З огляду на викладене, а також те, що відмова слідчого є істотним обмеженням процесуальних прав особи, наслідком яких може бути суттєве ускладнення відстоювання учасником своє позиції при проведенні судового розгляду кримінального провадження, ОСОБА_3 вказує на необґрунтованість оскаржуваної постанови слідчого від 18.07.2023 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Отже, єдиною законною підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано такої шкоди.

Вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Викладене свідчить, що оскаржувана постанова про відмову в залученні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0002035 від 24.10.2022 року не відповідає вказаним вимогам ч. 5 ст. 55, 110, 222 КПК України, оскільки у мотивувальній частині слідчий не вказав очевидних та достатніх підставах вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Положеннями ч. 1, 2, 3 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 є заявником в межах даного кримінального провадження, відомості до ЄРДР внесені саме на підставі його заяви про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України. Сама лише ця обставина є підставою, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 55 КПК України, для визнання особи потерпілим.

Крім того, заподіяння шкоди потерпілому можливо встановити під час здійснення досудового розслідування, а тому відсутні будь-які правові підстави для відмови заявнику в залученні його до кримінального провадження в якості потерпілого.

Таким чином, в розумінні приписів кримінального процесуального законодавства України, ОСОБА_3 є особою, якій завдано шкоду вчиненням кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова від 18.07.2023 року про відмову у задоволенні клопотання винесена слідчим СВ Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_12 є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 55, 303, 306, 307, 309, КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого про невизнання потерпілим - задоволити.

Скасувати постанову слідчого СВ Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_12 від 18.07.2023 року у частині відмови у залучені ОСОБА_13 як потерпілого до кримінального провадження №0002035 від 24.10.2022 року.

Зобов`язати слідчого СВ Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_12 , який здійснює досудове слідство у кримінальному провадженні №0002035 від 24.10.2022 року вжити процесуальних дій відповідно до ст..55 КПК України, щодо залучення ОСОБА_3 , як потерпілу особу та надати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_14