Справа № 752/9837/20
Провадження № 1-кс/752/2256/23
У Х В А Л А

17 травня 2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_3 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 02.12.2020 року у кримінальному провадженні № 0000626 від 20.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України та закриття кримінального провадження,-

в с т а н о в и в:

до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 у якій просить повідомлення про підозру громадянину України ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченихч. 4 ст. 190 КК України, складене 02.12.2020 року старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого управління головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 скасувати; зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000626 за ч. 4 ст. 190 КК України, вчинити дії щодо виключення є ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру від 02.12.2020 року громадянину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні № 0000626 вчинити дії, передбачені п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України - закрити кримінальне провадження № 0000626 від 20.01.2020, у зв`язку з тим, що враховуючи скасування повідомлення про підозру строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

В обґрунтування скарги зазначає, що 20.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за заявою ОСОБА_8 , про те, що в період часу з 15.01.2019р. по 10.05.2019 року ОСОБА_6 , під приводом продажу корпоративних прав ТОВ «Аграрний маркетинговий центр» та ТОВ «РСГП «Столичний», шляхом обману заволодів коштами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в особливо великих розмірах, та розпочато досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000626, за попередньою правовою кваліфікацією по ч.4 ст.190 КК України.

02.12.2020 року старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого управління головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , про те що він підозрюється у вчиненні злочинів, передбаченихч. 4 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому в особливо великих розмірах та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах.

28.01.2021 року постановою заступника прокурора міста Києва «Про продовження строку досудового розслідування» задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 та подовжено до трьох місяців досудове розслідування по зазначеному кримінальному провадженню.

Досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000626 від 20.01.2020 року триває.

Адвокат вважає, що органом досудового розслідування не дотримано вимоги ст.ст. 276-278 КПК України, що є підставою для скасування повідомлення про підозру, виходячи з наступного.

Так адвокат посилається на те, що на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після йоговчинення громадянин ОСОБА_6 не затримувався;відносно громадянина ОСОБА_6 не обиралися будь-які запобіжні заходи;в матеріалах кримінального провадження не має і не може бути достатніх доказіввчинення громадянином ОСОБА_6 кримінального правопорушення, в якому вінпідозрюється, у зв`язку з відсутністю в його діях будь-яких ознак складу вказаногокримінального правопорушення.

Зазначає, що при складенні повідомлення про підозру, слідчим не було надано відповідної оцінки ані документам, які перебували у його розпорядженні, ані показам свідків, що містяться у матеріалах кримінального провадження. Зазначене призвело до викривленого викладення подій та необгрунтованого припущення про наявність у діях громадянина України ОСОБА_6 ознак злочину та достатніх даних для повідомлення про підозру.

Також, слідчим не досліджено обставин наявності шкоди/збитків, нібито завданої громадянину України ОСОБА_8 .

Так в листопаді 2020 р. з матеріалів справи № 453/1289/20, яка знаходиться у провадженні Сколівського районного суду Львівської області, стало відомо про наступні обставини.

25 травня 2019 р. громадянин ОСОБА_8 , діючи від імені компаній Спаретон лімітед (Кіпр), Переблю холдінгс лімітед (Кіпр), Намбел холдінгс лімітед (Кіпр) уклав із громадянином України ОСОБА_11 (паспорт НОМЕР_1 від 24.06.2015р.) договір про відступлення права вимоги.

Відповідно до умов зазначеного договору Спаретон лімітед (Кіпр), Переблю холдінгс лімітед (Кіпр), Намбел холдінгс лімітед (Кіпр), в особі ОСОБА_8 , передали громадянину України ОСОБА_11 право вимоги по грошовим зобов`язанням в розмірі 2 000 000 дол. США, що виникли на підставі розписок від 15.01.2019 року, від 21.01.2019 року та від 23.02.2019 року, виданих ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 5.1. договору про відступлення права вимоги він набув чинності в момент його підписання, а саме 25.05.2019 року.

Тобто за цим договором будь-які вимоги Сторони-2 Меморандуму (в тому числі і ОСОБА_8 ) до ОСОБА_6 за вищезгаданими розписками в повному обсязі перейшли до громадянина України ОСОБА_11 з 25.05.2019р.

Отже, на момент звернення із повідомленням про злочин 20.01.2020 р., на момент проведення допитів в рамках кримінального провадження в т.ч. 30.01.2020 р., а також на сьогоднішній день ОСОБА_8 не мали та не мають жодного відношення до боргових зобов`язань ОСОБА_6 на суму 2 000 000,00 грн.

Таким чином, внаслідок неповноти досудового слідства та неналежного дослідження наявних матеріалів справи, слідчий помилково дійшов висновку про наявність шкоди/збитків завданої громадянину ОСОБА_8 . Крім того слідчим необгрунтовано та безпідставно залучено громадянина України ОСОБА_12 у якості потерпілого по зазначеному кримінальному провадженню.

Також, адвокат посилається на невірну правову кваліфікацію дій підозрюваного та відсутність в діях останнього ознак злочинів передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Адвокат звертає увагу, що станом на сьогодні між представниками Спаретон лімітед (Кіпр), Переблю холдінгс лімітед (Кіпр), Намбел холдінгс лімітед (Кіпр) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та громадянином ОСОБА_6 досягнуті домовленості та виконані в повній мірі умови укладених Меморандумів.

Сторони Меморандумів завершили передачу та переоформлення корпоративних прав, та визначили строки та порядок сплати ОСОБА_6 вартості проданих ним корпоративних прав, з урахуванням гарантійного платежу отриманого ОСОБА_6 .

Компанії Спаретон лімітед (Кіпр), Переблю холдінгс лімітед (Кіпр), Намбел холдінгс лімітед (Кіпр) в тому числі ОСОБА_8 розрахуватись за корпоративні права ТОВ «РСГП «СТОЛИЧНИЙ» та ТОВ «АГРАРНИЙ МАРКЕТИНГОВИЙ ЦЕНТР», компанії GOODLIGHT CAPITAL LIMITED.

Зокрема 31 серпня 2021 року між ОСОБА_6 і підконтрольною йому компанією CROSSBOARD TRADE LTD. з одного боку, та компанією з Белізу AGRARIAN MARKETING LTD, на яку ОСОБА_8 вказав як на належного покупця, з іншого боку було укладено договір купівлі-продажу компанії GOODLIGHT CAPITAL LIMITED.

Відповідно до вказаного договору AGRARIAN MARKETING LTD отримало у власність 100% корпоративних прав компанії GOODLIGHT CAPITAL LIMITED.

Крім того, в п. 8.7. вказаного договору сторони безумовно зазначили, що "укладаючи цей Договір, Покупець визнає та усвідомлює, що на дату цього Договору «РСП «СТОЛИЧНИЙ» та «АГРАРНИЙ МАРКЕТИНГОВИЙ ЦЕНТР» знаходяться під контролем Сторін Покупця, і жодна Сторона Продавця не здійснює жодного контролю над «РСП «СТОЛИЧНИЙ» та/ або "АГРАРНИЙ МАРКЕТИНГОВИЙ ЦЕНТР".

Зміст багатьох інших положень договору в сукупності також свідчить про те, що ОСОБА_6 повною мірою передав пов`язаним із ОСОБА_8 компаніям контроль та право власності над корпоративними правами Договору ТОВ «РСГП «СТОЛИЧНИЙ» та ТОВ «АГРАРНИЙ МАРКЕТИНГОВИЙ ЦЕНТР».

Фактичний перехід права власності на корпоративні права GOODLIGHT CAPITAL LIMITED від ОСОБА_6 до компанії AGRARIAN MARKETING LTD додатково підтверджується офіційно опублікованими відомостями з реєстру компаній Великобританії https://find-and-update.company-information.service.gov.uk/company/06893315/filing-history.

Таким чином на даний момент громадянин ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші особи, що представляють Сторону-2 Меморандуму, претензій одна до одної з приводу переходу належного ОСОБА_6 права власності на корпоративні права Компанії Гудлайт Кепітал Лімітед, ТОВ «Аграрний маркетинговий центр» та ТОВ «РСГП «Столичний» у власність компаній Спаретон лімітед (Кіпр), Переблю холдінгс лімітед (Кіпр), Намбел холдінгс лімітед (Кіпр) не мають.

Отже, вищевикладені обставини підтверджують наявність цивільно правових відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , підтверджують наявність у ОСОБА_6 наміру та достатніх повноважень для виконання Меморандумів, та спростовують протиправні висновки про наявність в діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Окрім цього адвокат посилається на процесуальні порушення під час вручення повідомлення про підозру, оскільки про складення старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого управління головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 повідомлення про підозру ОСОБА_6 , про те що він підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України від 02.12.2020р. стало відомо лише 25.01.2021 р. після надходження на електронну пошту представника ОСОБА_6 - ОСОБА_13 клопотання слідчого «Про продовження строку досудового розслідування».

У порядку визначеному КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручене не було.

Разом з тим, повідомлення про підозру містить інформацію про адресу громадянина ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ) за якою, на момент складання підозри він не проживав.

Так відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 11.09.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , право власності на квартиру АДРЕСА_2 перейшло до громадянина ОСОБА_15 .

Крім того, громадянин ОСОБА_6 04.09.2020 року у зв`язку з підготовкою квартири до продажу, був знятий з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , на момент складання підозри був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Також, відповідно до документів, що містяться у матеріалах кримінального провадження №0000626 від 20.01.2020р. громадянин ОСОБА_6 перебував з 30.11.2020 року на амбулаторному лікуванні у медичному центрі «Медиком», а з 01.12.2020 року на стаціонарному лікуванні у ДП «Санаторій Конча -Заспа», який розташований за адресою м. Київ, Столичне шосе, 215.

При цьому про зазначені обставини слідчого було повідомлено 30.11.2020 року та 01.12.2020 року відповідно.

Крім того адвокат зазначає, що враховуючи необґрунтованість повідомлення про підозру та протиправність її вручення, строки досудового розслідування в рамках кримінального провадження закінчились, що обумовлює застосування норма, передбачених ч. 284 КПК України.

В судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що у даному випадку склалось непорозуміння, яке сприйнято за шахрайство та вподальшому, під час досудового розслідування, стало зрозуміло, що дії ОСОБА_6 не були шахрайськими. На даний час потепрілий не має жодних претензій до підозрюваного, а шкода нікому не завдана. Посилаючись на вимоги ст. 2 КПК України, зазначив, що сторона потерпілого скаргу підтримує в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та просив відмовити у її задоволенні. Вважав, що у суду немає повноважень зобов`язувати прокурора закрити кримінальне провадження та вчинити дії щодо виключення є ЄРДР будь-яких відомостей.

Також, слідчому судді надані матеріали кримінального провадження №0000626 у десяти томах.

Вивчивши матеріали скарги, заслухавши пояснення захисника, представника потерпілого, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000626, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Так встановлено, що 20.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за заявою ОСОБА_8 , про те, що в період часу з 15.01.2019р. по 10.05.2019 року ОСОБА_6 , під приводом продажу корпоративних прав ТОВ «Аграрний маркетинговий центр» та ТОВ «РСГП «Столичний», шляхом обману заволодів коштами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в особливо великих розмірах, та розпочато досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000626, за попередньою правовою кваліфікацією по ч.4 ст.190 КК України.

02.12.2020 року старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого управління головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , про те що він підозрюється у вчиненні злочинів, передбаченихч. 4 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому в особливо великих розмірах та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Так, згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за тлумаченням ЄСПЛ вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеєр проти Бельгії», рішення від 27 лютого 1980 року, скарга №6903/75). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» (рішення від 15 липня 1982 року, скарга №8130/78) ЄСПЛ констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення». Розвиваючи зазначену концепцію, ЄСПЛ у справі «Фоті та інші проти Італії » (рішення від 10 грудня 1982 року) навів ширше витлумачення цього визначення, включивши до нього також «інші підстави, що підтверджують це звинувачення, і які можуть спричинити серйозні наслідки, що можуть ускладнити становище підозрюваного».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

З огляду на вищезазначене, підозра є певним етапом обвинувачення, оскільки під час підозри висувається припущення про можливе скоєння особою кримінального правопорушення, а відтак має відповідати загальним вимогам, які характеризують зміст обвинувачення. Враховуючи, що підозра є припущенням про вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, то існування підозри нерозривно пов`язане із наявністю підозрюваного.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є 1) особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, 2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та 3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, аналіз змісту ч. 1 ст. 42 КПК України дозволяє зробити висновок, що підозра (кримінальне переслідування у формі підозри) починається з моменту, коли особі повідомлено про підозру або ця особа затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Згідно ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру здійснюється у випадку, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, підозра це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням із прокурором), яке ґрунтується на зібраних доказах під час досудового розслідування та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення, з повідомленням про це такій особі та з роз`ясненням її прав та обов`язків.

У зв`язку з тим, що чинними нормами кримінального процесуального законодавства не надано оцінку поняттю «обґрунтована підозра» та не визначено єдиних критеріїв підходу до визначення її наявності у кримінальному провадженні, в оцінці цього питання суд користується усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Так, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення.

Крім того, ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі.

Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Відповідно, і вимога щодо достатності доказів до моменту притягнення особи до кримінальної відповідальності означає, що в розпорядженні слідчого, прокурора повинна бути така сукупність доказів, яка, будучи ще неповною, призводить тим не менше до обґрунтованого висновку про причетність особи до інкримінованого їй злочину та виключає протилежний висновок на даний момент розслідування.

Отже, не вдаючись до оцінки доказів з точки зору їх достатності та допустимості, а також доведеності поза розумним сумнівом вини особи у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, при вирішенні питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих доказів здійснюється слідчим суддею виключно з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав вважати особу причетною до вчинення кримінального правопорушення, а також стверджувати, що підозра є настільки обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Визначаючи стандарт «достатня підстава», що застосовується при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.01.2022р. зазначила, що … стандарт доказування «достатня підстава» є значно нижчим порівняно з такими стандартами як «поза розумним сумнівом» (що застосовується під час розгляду кримінального провадження по суті), так і «обґрунтована підозра» (за яким доводиться наявність підстав піддавати конкретну особу заходам забезпечення кримінального провадження)(справа №11-132сап21).

Аналогічний підхід має застосовуватися при визначенні «достатності доказів для підозри», що необхідно встановити у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України.

Вищенаведене, а також системний аналіз положень ст.ст.276-278 КПК України вказує на те, що у випадку розгляду скарги на рішення органу досудового розслідування про підозру слідчий суддя має з`ясувати не лише виконання останнім положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та її змісту, але й наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри такої особи.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру. Водночас, докази, на яких ґрунтується підозра, повинні бути отримані органом досудового розслідування в порядку та у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, та містити відомості, які могли б переконати стороннього спостерігача в тому, що ця особа має відношення до вчиненого кримінального правопорушення.

Надання слідчим суддею оцінки достатності доказів для повідомлення особі про підозру можливе лише в межах перевірки у відповідному судовому провадженні.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Так слідчий суддя бере до уваги ту обставину, що на даний час між представниками Спаретон лімітед (Кіпр), Переблю холдінгс лімітед (Кіпр), Намбел холдінгс лімітед (Кіпр) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та громадянином ОСОБА_6 досягнуті домовленості та виконанні в повній мірі умови укладених ОСОБА_16 .

Сторони Меморандумів завершили передачу та переоформлення корпоративних прав, та визначили строки та порядок сплати ОСОБА_6 вартості проданих ним корпоративних прав, з урахуванням гарантійного платежу отриманого ОСОБА_6 , що підтверджує наявність цивільно правових відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , підтверджує наявність у ОСОБА_6 наміру та достатніх повноважень для виконання Меморандумів.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 190 КК України, шахрайство визначається, як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Відсутність будь-якої ознаки складу злочину може бути підставою для визначення відсутності складу злочину.

Так, при обвинуваченні особи у вчиненні шахрайства під час укладення договорів цивільно- правового характеру необхідно в обов`язковому порядку встановлювати умисел особи на заволодіння майном у момент його отримання: в іншому випадку мова йтиме про відсутність складу злочину «шахрайство» та наявність цивільно-правових відносин між особами.

Відповідно до п. 18 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009р. № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» зазначено: отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 24.11.2016р. по справі № 5-250кс16 ВСУ зробив наступний висновок: «Відмежовуючи шахрайство від цивільно-правових деліктів, треба виходити з того, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство - якщо встановлено те, що особа вже в моментзаволодіння цим майном мала на меті його привласнити, а зобов`язання не виконувати».

Виходячи з пояснень наданих в судовому засіданні сторонами підозрюваного та потірпілого, слідчий суддя бере до увагу ту обставину, що під час досудового розслідування, стало зрозуміло, що дії ОСОБА_6 не були шахрайськими та на даний час потепрілий не має жодних претензій до підозрюваного та майнова шкода нікому не завдана.

Тому вищезазначене спростовує вчинення ОСОБА_6 шахрайських дій, що у даному випадку є підставою для скасування повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Також, згідно з п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Верховний Суд у постанові від 17 лютого 2021 року в справа №344/6630/17 зазначив, що закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання. У Параграфі 1 Глави 24 КПК розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.219 КК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому ст.615 КПК України, до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Статтею 294 КПК України визначено загальні положення продовження строку досудового розслідування, яка регламентує порядок вчинення відповідних дій.

Отже, вирішуючи питання щодо розгляду скарг, які подано на повідомлення про підозру, слідчий суддя має перевірити дотримання строків досудового розслідування, оскільки згідно ч.2 ст.113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК України строк також міститься у ст.116 КПК України.

Згідно з п.10 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Враховуючи вищезазначені норми чинного кримінально-процесуального законодавства України, слідчий суддя дійшов висновку, що у даному випадку, враховуючи доведеність необхідності скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 , обумовлює необхідність застосування положень, визначених п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що вимога скарги щодо зобов`язання слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0000626 за ч. 4 ст. 190 КК України, вчинити дії щодо виключення є ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру не може бути предметом розгляду скарги по суті, оскільки розгляд вказаної вимоги є неможливим згідно п.59 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 березня 2019 року в справі №807/1456/17.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 02.12.2020 року у кримінальному провадженні № 0000626 від 20.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України та закриття кримінального провадження - задовольнити частково.

Повідомлення про підозру громадянину України ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, складене 02.12.2020 року старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого управління головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 - скасувати.

Зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні № 0000626 вчинити дії, передбачені п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України - закрити кримінальне провадження № 0000626 від 20.01.2020, у зв`язку з тим, що враховуючи скасування повідомлення про підозру строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

В іншій частині вимог скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду у п`ятиденний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1