В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/7191/22

Провадження № 1-кп/0285/328/23

01 червня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді………………...... ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання......... ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора……………………........ ОСОБА_3 ,

обвинуваченого............................... ОСОБА_4 ,

потерпілого...................................... ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2022 за №0000805,

по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с Курчицька Гута Новоград-Волинського району Житомирської області,

українця, громадянина України, одруженого,

з середньою освітою,

який проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2022 року близько 18:50 години ОСОБА_4 та ОСОБА_6 знаходились по місцю свого проживання в подвір`ї квартири АДРЕСА_2 , де між ними під час розпивання алкогольних напоїв, на ґрунті особистих неприязних відносин, виникла сварка, яка переросла в бійку, в ході якої у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

У зазначений день, час і місці, та за вказаних обставин ОСОБА_4 , реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на умисне заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, клинком ножа, якого взяв зі столу в праву руку, умисно наніс 2 удари по грудній клітці та 1 удар по голові потерпілому, заподіявши ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Зокрема: поранення передньої поверхні грудній клітині справа на рівні 3-го міжребер`я по середній ключичній лінії з ушкодженням шкіри, підшкірної жирової клітковини, м`язів грудної клітини, 4-го ребра по середній ключичній лінії, пристінкової плеври на рівні 4 ребра, середньої та нижньої долей правої легені на рівні коріння, перикарда на рівні нижньої порожнистої вени зовні та позаду її, передньо-правої стінки грудної аорти, крововиливами в клітковину навколо аорти та в ділянці коріння правої легені, в тканини навколо ранового каналу, поранення задньої поверхні грудної клітини справа по лопатковій лінії на межі з поперековою ділянкою з ушкодженням шкіри, підшкірної жирової клітковини, м`язів грудної клітини та попереку, 12-го ребра по біляхребтовій лінії, пристінкової плеври, нижнього краю нижньої долі правої легені, крововиливами в тканини навколо ранового каналу, ці поранення супроводжувалися та ускладнилися правобічним пневмотораксом (скопиченням повітря в плевральній порожнині), масивною крововтратою з правобічним гемотораксом (скопиченням крові в плевральній порожнині), гемоперикардом (скопиченням крові в порожнині перикарда), травматичним шоком тяжкого ступеня, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Крім того, внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було заподіяне легке тілесне ушкодження, а саме: ранку з синцем навколо в ділянці внутрішньої частини верхньої повіки правого ока.

Із вказаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_6 був госпіталізований до комунального некомерційного підприємства «Новоград-Волинське міськрайонне територіальне медичне об`єднання», що знаходиться по вулиці Наталії Оржевської, 13 в м. Новоград-Волинський Житомирської області, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 о 23:30 год. помер.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що в зазначений в обвинувальному акті день та час із знайомим ОСОБА_6 , в дворі його будинку вживали спиртні напої. Спочатку відпочивали з жінками, які в подальшому розійшлись. ОСОБА_6 сам запропонував випити та під час п`янки приревнував до нього свою співмешканку, у зв`язку з чим зав`язалась бійка, під час якої він взяв кухонний ніж, який лежав на столі, і вдарив останнього двічі в груди. Дуже шкодує про вчинене. Коли зрозумів, що накоїв, намагався врятувати потерпілого, закривав рану. Швидку допомогу та поліцію викликав сусід. З сином ОСОБА_6 знайомий не був, а з останнім познайомився за три місяці до вчиненого, в зв`язку з тим, що винаймав у нього житло.

Позов визнає частково, оскільки вказана в ньому сума занадто велика. Ні майна, яке можна було б продати, ні збережень не має, буде намагатись відшкодувати шкоду в розмірі 100000 грн.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що є сином загиблого. Про те, що сталось, дізнався, коли йому зателефонували з лікарні і повідомили, що батька порізали. Знає, що ОСОБА_4 винаймав житло в батька, який проживав разом зі співмешканкою. До цієї події ОСОБА_4 не знав, ніколи з ним не зустрічався. В лікарні з батьком не зміг поспілкуватись, оскільки він помер.

Наполягає на найсуворішій мірі покарання. Цивільний позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин та беручи до уваги, що прокурор також не оспорювавфактичні обставини провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, суд визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого та потерпілого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 у справі Девеер проти Бельгії, держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками, сумнівів у добровільності такої позиції в суду немає.

З`ясувавши обставини кримінального правопорушення, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає доведеною його вину та його дії, які виразилися у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинили смерть потерпілого, кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує:

ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжкого; його характер;

дані про особу винного: який раніше не судимий, вперше вчинив тяжкий злочин, його вік, стан здоров`я, характеристику за місцем проживання, той факт, що він не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також варта уваги позиція потерпілого, який при призначенні покарання обвинуваченому наполягав на найвищій мірі покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Сукупність наведених обставин, на думку суду, дає можливість призначити мінімальний строк покарання, визначений санкцією ч.2 ст.121 КК України, відбування якого неможливе без ізоляції від суспільства, у виді позбавлення волі.

Такий вид та розмір покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Суд вважає, що обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст.69 КК України.

Вирішуючи питання по заявленому потерпілим цивільному позову на суму 500000 грн. моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства»), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, тим більше, якщо така компенсація стосується юридичної особи. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним та не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Безумовно, потерпілий внаслідок злочинних дій обвинуваченого, які викликали у нього негативні емоції, поніс душевні страждання, був значним чином порушений його звичайний спосіб життя, для відновлення якого знадобились додаткові душевні зусилля, що призвело до вимушених змін в його житті. На думку суду, повне відшкодування завданих втрат немайнового характеру та їх наслідків неможливе. Їх частина може бути лише умовно згладжена.

Суд вважає позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди занадто завищеними і, визначаючи її розмір, враховує: вимоги розумності, справедливості та виваженості; бере до уваги обставини справи, характер вчиненого злочину; глибину фізичних та душевних страждань потерпілого; ступінь вини обвинуваченого, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні, і визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 грн., що не буде надмірним в українському суспільстві та є адекватним тим стражданням, яких зазнав потерпілий.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З метою уникнення ризиків ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання, а також вчинення інших злочинів, суд вважає за необхідне обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.

Накладений слідчим суддею під час досудового розслідування арешт на майно підлягає скасуванню, а питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати на проведення судових експертиз: комплексної судово-імунологічної та судово-дактилоскопічної №КСЕ-19/106-22/12721 від 13.12.2022 в сумі 2840 грн. 34 коп.; комплексної судово-імунологічної та судово-трасологічної №КСЕ-19/106-22/12726 від 15.12.2022 в сумі 5004 грн. 24 коп.; судово-дактилоскопічної №СЕ-19/106-22/12727-Д від 29.11.2022 в сумі 1887 грн. 80 коп.; судово-імунологічних №СЕ-19/106-22/12731-БД від 15.12.2022 в сумі 1940 грн. 14 коп., №СЕ-19/106-22/12736-БД від 15.12.2022 в сумі 1708 грн. 15 коп., №СЕ-19/106-22/12732-БД від 14.12.2022 в сумі 1911 грн. 20 коп., №СЕ-19/106-22/12730-БД від 13.12.2022 в сумі 1712 грн. 49 коп., №СЕ-19/106-22/12734-БД від 14.12.2022 в сумі 1723 грн. 66 коп., №СЕ-19/106-22/12728-БД від 12.12.2022 в сумі 1723 грн. 66 коп., №СЕ-19/106-22/12719-БД від 09.12.2022 в сумі 1169 грн. 43 коп.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 337, 370, 371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (семи) років.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 30.07.2023, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку, та взяти його під варту з зали суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту взяття його під варту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення судових експертиз в загальній сумі 21621 грн. 11 коп.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 завдану моральну шкоду в сумі 100000 грн.

Арешт, накладений ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду №285/5945/22 від 09.11.2022, на: змив з підлоги, ніж кухонний, чотири стопки, стакан прозорий, одяг ОСОБА_6 сорочку, кофту, футболку, зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом та змиви з рук ОСОБА_9 і ОСОБА_4 слід скасувати та вказані речові докази знищити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1