Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №281/299/23
Провадження №1-кп/279/531/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2023 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000151 від 03.10.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30.05.2023 до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області відповідно до вимог статей 291, 302 КПК України, надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 з клопотанням прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про його розгляд у спрощеному провадженні.

Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.

Зокрема, ОСОБА_2 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор впевнився у добровільності згоди ОСОБА_2 на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані: 1) письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості.

З огляду на викладене судом встановлено наступне.

Органом досудового розслідування у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2019 за №0000151 відповідно до обвинувального акту встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме те, що ОСОБА_2 у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, перебуваючи у м.Ковель, Волинської області, у невстановленої досудовим розслідування особи незаконно придбав психотропну речовину - метилендіоксиметамфетамін для особистого вживання, без мети збуту, яку в подальшому зберігав при собі до 03.10.2019 року.

03.10.2019 року, близько 06-00 год. ранку, ОСОБА_2 , продовжуючи свої протиправні дії, зберігаючи та перевозячи при собі, без мети збуту в кишені куртки зіп-пакет з вищевказаною психотропною речовиною, рухаючись по автодорозі сполученням Київ-Ковель, на 195 км., за кермом свого автомобіля марки ВАЗ 21043 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , поблизу населеного пункту в с.Великий Дивлин Лугинського району Житомирської області був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху.

03.10.2019 року, близько 07-30 год., під час поверхневого огляду у ОСОБА_2 в кішені куртки виявлено зіп-пакет, в якому знаходились таблетки, які відповідно висновку експерта від 20.11.2019 року №2/995, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - метилендіоксиметамфетамін загальна маса якої становить 0,4863 г., які в подальшому було вилучено.

Таким чином, з`ясовано, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконно придбав, зберігав та перевозив психотропну речовину, без мети збуту.

Із долучених до обвинувального акта матеріалів встановлено, що обвинувачений був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.

Тим самим обставини вчинення кримінального проступку установлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.

А тому, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Також суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України дійсною та вірною.

Тим самим, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком; ставлення обвинуваченого до скоєного, що полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та місце реєстрації, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч.1 ст.309 КК України, а саме у виді у виді обмеження волі.

Крім того, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком; ставлення обвинуваченого до скоєного, що полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та місце реєстрації, раніше не судимий, а тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, суд вважає можливим застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням.

У відповідності до ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_2 певні обов`язки, як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням. Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_2 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Кримінальним правопорушенням шкода нікому не завдана.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_2 в даному кримінальному провадженні не обирався. Підстав для застосування до ОСОБА_2 запобіжного заходу судом не вбачається.

Арешт на майно відповідно до ч.4 ст.174 КПК України підлягає скасуванню.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1570,10 грн. за проведення експертизи у кримінальному провадженні. До набрання вироком законної сили до ОСОБА_2 запобіжний захід не застосовувати.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Лугинського районного суду Житомирської області від 07.10.2019 - скасувати.

Речові докази у справі:

- особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено МДМФ (3,4- метилендіоксиметамфетамін) масою 0,11015 г., 0,10406 г., 0,10616 г., 0,10845 г., 0,05748 г., загальна вага 0,4863 г., яка зберігається в камері схову ГУНП в Житомирській області- знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1

копія згідно з оригіналом