УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 465/4862/19

провадження № 51 - 5340 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 06 червня 2023 року щодо нього,

встановив:

За вироком Франківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

відповідно до ч. 4 ст. 70 КК ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2022 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 06 червня 2023 року вирок місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі засудженийОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку та змінити ухвалу в кримінальному провадженні щодо нього і зарахувати йому строк з 21 лютого 2019 року по 09 квітня 2019 року.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону засудженим не дотримано, оскільки, посилаючись на порушення кримінального процесуального закону, ОСОБА_4 у касаційній скарзі не навів обґрунтування допущення судом апеляційної інстанції таких порушень норм права, які могли б тягнути за собою зміну оскаржуваного судового рішення відповідно до норм, передбачених статтею 438 КПК, з огляду на зміст положень статей 370, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу.

Також Суд зазначає, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покараннявідповідно до ст. 72 ч. 5 КК, про що вказується у касаційній скарзі засудженого, може бути вирішене за наявності відповідних підстав в порядку статей 537, 539 КПК місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3