Справа215/4454/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року Тернівський районий суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1 ;

за участю секретаря ОСОБА_2

Учасників кримінального процесу:

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м.Кривому Розі кримінальне провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000408 від 20.03.2020 року щодо кримінального правопорушення за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не маючого, на обліку лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуваючого, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.01.2013 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ст. 76 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком на 1 рік,

- 13.07.2015 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України повністю приєднано покарання за вироком від 24.02.2014 та призначено до відбування 4 роки позбавлення волі. Звільненого 27.06.2018 по відбуттю строку покарання,

за ч. 1 ст. 187 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянки України, не заміжньої, має двох малолітніх дітей, не працює, у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога на обліках не перебуває, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимої,

-21.11.2022 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_5 засуджено за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованого мінімуму доходів громадян. 28.04.2023 ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надано розстрочку несплаченої суми штрафу. 28.06.2023 ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області замінено покарання встановлено вироком від 21.11.2022 на громадські робот на строк 240 годин. Вирок не виконано.

за ч. 2 ст. 186 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, працючого, у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога на обліках не перебуває, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, -

за ч.2 ст.186 КК України.

ВСТАНОВИВ:

19.03.2020 приблизно о 19.00 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебували у квартирі АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_9 .

Приблизно о 20.00 годині, знаходячись на кухні вищезазначеної квартири ОСОБА_5 , спровокувала конфлікт з потерпілим ОСОБА_8 , звинувативши останнього у тому, що він не виконав своєї обіцянки, яку надавав раніше, після чого висловила останньому усну вимогу передати їй грошові кошти, які належать ОСОБА_8 , та які він зобов`язаний сплатити за невиконану обіцянку, на що потерпілий ОСОБА_8 відповів відмовою, пояснивши, що не зобов`язаний віддавати ОСОБА_5 будь-яких грошових коштів.

В цей час та місці у ОСОБА_5 , ОСОБА_4 і ОСОБА_6 раптово виник умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 , поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 продовжила висловлювати вимоги ОСОБА_8 про негайну передачу належних останньому грошових коштів, на що ОСОБА_8 знову відповів відмовою, після чого ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та, неочікувано для останнього, наніс йому один удар кулаком в область обличчя, від чого потерпілий впав на підлогу.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи узгоджено та обопільно з іншими співучасниками злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , почав разом з ОСОБА_6 почергово ногами та руками наносити удари останньому в область голови та тулуба, при цьому, ОСОБА_4 наніс потерпілому не менше 4 ударів ногами в область тулуба та голови. В цей момент ОСОБА_5 продовжувала висловлювати вимоги щодо негайного надання грошових коштів, та висловила погрозу, що у разі відмови виконувати цю вимогу, до ОСОБА_8 буде продовжуватись застосування насильства, після чого також нанесла декілька ударів ногою в область тулуба потерпілому.

Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи групою осіб, скориставшись тим, що воля потерпілого до опору була подавлена, ОСОБА_4 , шляхом ривка зняв з потерпілого ОСОБА_8 його особисту сумку чорного кольору, таким чином незаконного заволодів сумкою останнього, після чого передав зазначену сумку ОСОБА_5 .

Далі, знаходячись вже у коридорі вказаної квартири, ОСОБА_5 з метою перевірити вміст сумки потерпілого ОСОБА_8 , відкрила її та висипала на підлогу все, що було у сумці, а саме, грошові кошти в сумі 800 гривень, банківську картку «Приватбанк», що належить потерпілому, проїзний квиток, зв`язку ключів, після чого взяла дане майно до своїх рук, таким чином незаконного заволоділа вищевказаним майном потерпілого.

Далі, заволодівши банківською карткою ОСОБА_8 та зрозумівши, що вона належить потерпілому та на картковому рахунку якої можуть знаходитись грошові кошти, продовжуючи діяти узгоджено, групою осіб та з єдиним умислом на заволодіння майном ОСОБА_8 , співучасник злочину ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжив почергово наносити удари останньому в область голови, висловлюючи вимогу про негайну передачу їм інформації про пін-код банківської картки ОСОБА_8 , на що останній не відповідав, зберігаючи мовчання. У відповідь на мовчання ОСОБА_8 . ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 почергово наносили потерпілому удари руками в область обличчя.

Далі, після чергової вимоги щодо надання пін-коду, не почувши відповіді, ОСОБА_4 , виходячи за межі, раніше досягнутої мовчазної згоди між ним та співучасниками злочину - ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , направленої на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, з метою незаконного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , вчинив діяння, яке не охоплювалось умислом співучасників злочину ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (ексцес виконавця), та вчинив напад на потерпілого, який сидів на підлозі в коридорі зазначеної квартири, і застосував до нього насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілого, а саме, діючи умисно, наніс невстановленим в ході судового розгляду гостро-ріжучим предметом в область зовнішнього кута правого ока, у виличній області праворуч різані рани.

Після цього, співучасники злочину ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати вищевказаний спільний злочинний умисел, винесли потерпілого з квартири та направились у невідомому напрямку, при цьому співучасник ОСОБА_5 залишилась у квартирі.

Через приблизно 20 хвилин, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , тримаючи ОСОБА_8 за руки, повернулись у вищезазначену квартиру, після чого співучасник злочину ОСОБА_5 почала обшукувати кишені штанів ОСОБА_8 та дістала з кишень зазначених штанів ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 500 гривень, мобільний телефон «Meizu» М5 Note, таким чином незаконно заволоділа вказаним майном, та продовжила висловлювати вимоги передачі їм інформації про пін-код банківської картки. Співучасник злочину ОСОБА_4 також продовжив висловлювати вимоги передати їм інформацію про пін-код банківської картки.

Далі, ОСОБА_4 спільно зі співучасниками злочину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заволодівши грошовими коштами в загальній сумі 1300 гривень, банківською карткою «Приватбанк», мобільним телефоном «Meizu» М5 Note, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 863 від 21.03.2020 станом на момент вчинення злочину складає 1800,00 гривень, насильно вивели потерпілого ОСОБА_8 з квартири та пішли з місця вчинення кримінального правопорушення, з метою подальшого примусу до зняття грошових коштів або надання пін-коду банківської картки для подальшого зняття грошових коштів з банківського ра хунку потерпілого.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 , різані рани в області зовнішнього кута правого ока, в виличній області праворуч.

Крім того, разом зі співучасниками злочину ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді синця обличчя та забійну рану слизової оболонки верхньої губи.

Крім того, своїми умисними діями ОСОБА_4 разом з іншими співвиконавцями злочину заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3200,00 гривень.

Ці дії ОСОБА_4 , кваліфіковані зач. 1 ст. 187 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насиллям небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Також, 19.03.2020 приблизно о 19.00 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебували у квартирі АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_9 .

Приблизно о 20.00 годині, знаходячись на кухні вищезазначеної квартири ОСОБА_5 , спровокувала конфлікт з потерпілим ОСОБА_8 , звинувативши останнього у тому, що він не виконав своєї обіцянки, яку надавав раніше, після чого висловила останньому усну вимогу передати їй грошові кошти, які належать ОСОБА_8 , та які він зобов`язаний сплатити за невиконану обіцянку, на що потерпілий ОСОБА_8 відповів відмовою, пояснивши, що не зобов`язаний віддавати ОСОБА_5 будь-яких грошових коштів.

В цей час та місці у ОСОБА_5 , ОСОБА_4 і ОСОБА_6 раптово виник умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 , поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 продовжила висловлювати усні вимоги ОСОБА_8 про негайну передачу належних останньому грошових коштів, на що ОСОБА_8 знову відповів відмовою, після чого ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та, неочікувано для останнього, наніс йому один удар кулаком в область обличчя, від чого потерпілий впав на підлогу. Після цього, ОСОБА_5 діючи узгоджено та обопільно з іншими співучасниками злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , продовжувала висловлювати вимоги щодо негайного надання грошових коштів, та висловила погрозу, що у разі відмови виконувати цю вимогу, до ОСОБА_8 буде продовжуватись застосування насильства, яке здійснювалось в цей момент з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які почергово ногами та руками наносили удари потерпілому в область голови та тулуба, після чого ОСОБА_5 також нанесла декілька ударів ногою в область тулуба потерпілому.

Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи групою осіб, скориставшись тим, що воля потерпілого до опору була подавлена, ОСОБА_5 взяла до рук сумку чорного кольору потерпілого, яку ОСОБА_4 , шляхом ривка зняв з ОСОБА_8 , таким чином незаконного заволоділа сумкою потерпілого.

Далі, знаходячись вже у коридорі вказаної квартири, ОСОБА_5 з метою перевірити вміст сумки потерпілого ОСОБА_8 , відкрила її та висипала на підлогу все, що було у сумці, а саме, грошові кошти в сумі 800 гривень, банківську картку «Приватбанк», що належить потерпілому, проїзний квиток, зв`язку ключів, після чого взяла дане майно до своїх рук, таким чином незаконного заволоділа вищевказаним майном потерпілого.

Далі, заволодівши банківською карткою ОСОБА_8 та зрозумівши, що вона належить потерпілому та на картковому рахунку якої можуть знаходитись грошові кошти, продовжуючи діяти узгоджено, групою осіб та з єдиним умислом на заволодіння майном ОСОБА_8 , співучасник злочину ОСОБА_5 в момент, коли ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , почергово наносили удари останньому в область голови, висловлювала вимогу про негайну передачу інформації про пін-код банківської картки ОСОБА_8 , на що останній не відповідав, зберігаючи мовчання. У відповідь на мовчання ОСОБА_8 ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 почергово наносили потерпілому удари руками в область обличчя. При цьому ОСОБА_5 , знаходячись безпосередньо перед ОСОБА_8 , який сидів на підлозі у коридорі зазначеної квартири, час від часу також наносила останньому удари руками в область голови, при цьому висловлюючи погрози, що в разі, якщо останній не надасть інформацію про пін-код, до нього буде застосовано насилля.

Далі, співучасники злочину ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати вищевказаний спільний злочинний умисел, винесли потерпілого з квартири, тримаючи його за ноги, та направились у невідомому напрямку, при цьому ОСОБА_5 залишилась у квартирі.

Через приблизно 20 хвилин, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , тримаючи ОСОБА_8 за руки, повернулись у вищезазначену квартиру, після чого

ОСОБА_5 почала обшукувати кишені штанів ОСОБА_8 та дістала

з кишень зазначених штанів ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 500 гривень, мобільний телефон «Meizu» М5 Note, таким чином незаконно заволоділа вказаним майном, та продовжила висловлювати вимоги передачі їм інформації про пін-код банківської картки. Співучасник злочину ОСОБА_4 також продовжив висловлювати вимоги передати їм інформацію про пін-код банківської картки.

Далі, ОСОБА_5 спільно зі співучасниками злочину ОСОБА_4

та ОСОБА_6 , заволодівши грошовими коштами в загальній сумі 1300 гривень, банківською карткою «Приватбанк», мобільним телефоном «Meizu» М5 Note, вартість якого складає 1800,00 гривень, насильно вивели потерпілого ОСОБА_8 з квартири та пішли з місця вчинення кримінального правопорушення, з метою подальшого примусу до зняття грошових коштів або надання пін-коду банківської картки для подальшого зняття грошових коштів з банківського рахунку потерпілого.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 зі співучасниками злочину

ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , спричинила ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді синця обличчя та забійну рану слизової оболонки верхньої губи.

Крім того, своїми умисними діями ОСОБА_5 разом з іншими співвиконавцями злочину заподіяла ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3200,00 гривень.

Ці дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Крім цього, 19.03.2020 приблизно о 19.00 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебували у квартирі АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_9 .

Приблизно о 20.00 годині, знаходячись на кухні вищезазначеної квартири ОСОБА_5 , спровокувала конфлікт з потерпілим ОСОБА_8 , звинуватив останнього у тому, що він не виконав своєї обіцянки, яку надавав раніше, після чого висловила останньому усну вимогу передати їй грошові кошти, які належать ОСОБА_8 , та які він зобов`язаний сплатити за невиконану обіцянку, на що потерпілий ОСОБА_8 відповів відмовою, пояснивши, що не зобов`язаний віддавати ОСОБА_5 будь-яких грошових коштів.

В цей час та місці у ОСОБА_5 , ОСОБА_4 і ОСОБА_6 раптово виник умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 , поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 продовжила висловлювати усні вимоги ОСОБА_8 про негайну передачу належних останньому грошових коштів, на що ОСОБА_8 знову відповів відмовою, після чого ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та, не очікувано для останнього, наніс йому один удар кулаком в область обличчя, від чого потерпілий впав на підлогу. Після цього, ОСОБА_6 діючи узгоджено та спільно з іншими співучасниками злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , почав разом з ОСОБА_4 почергово ногами та руками наносити удари останньому в область голови та тулуба, при цьому, ОСОБА_6 наніс потерпілому не менше 4 ударів ногами в область тулуба та голови. В цей момент ОСОБА_5 продовжувала висловлювати вимоги щодо негайного надання грошових коштів, та висловила погрозу, що у разі відмови виконувати цю вимогу, до ОСОБА_8 буде продовжуватись застосування насильства, після чого також нанесла декілька ударів ногою в область тулуба потерпілому.

Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи групою осіб, скориставшись тим, що воля потерпілого до опору була подавлена, ОСОБА_5 взяла до рук сумку чорного кольору потерпілого, яку ОСОБА_4 , шляхом ривка зняв з ОСОБА_8 , таким чином незаконного заволоділа сумкою потерпілого.

Далі, знаходячись вже у коридорі вказаної квартири, ОСОБА_5 з метою перевірити вміст сумки потерпілого ОСОБА_8 , відкрила її та висипала на підлогу все, що було у сумці, а саме, грошові кошти в сумі 800 гривень, банківську картку «Приватбанк», що належить потерпілому, проїзний квиток, зв`язку ключів, після чого взяла дане майно до своїх рук, таким чином незаконного заволоділа вищевказаним майном потерпілого.

Далі, заволодівши банківською карткою ОСОБА_8 та зрозумівши, що вона належить потерпілому та на картковому рахунку якої можуть знаходитись грошові кошти, продовжуючи діяти узгоджено, групою осіб та з єдиним умислом на заволодіння майном ОСОБА_8 , співучасник злочину ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 продовжив наносити удари кулаками потерпілому в область голови. При цьому, ОСОБА_6 не висловлював вимогу надати інформацію про пін-код банківської картки, однак неодноразово після того, як ОСОБА_8 , не відповідав на вимогу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 озвучити пін-код, наносив потерпілому удари руками в область обличчя та голови, таким чином продовжував застосовувати до потерпілого насилля з метою отримання інформації про пін-код як засобу отримання у подальшому доступу до грошових коштів потерпілого.

Далі, співучасники злочину ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати вищевказаний спільний злочинний умисел, винесли потерпілого з квартири та направились у невідомому напрямку, при цьому співучасник ОСОБА_5 залишилась у квартирі.

Через приблизно 20 хвилин, ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , тримаючи ОСОБА_8 за руки, повернулись у вищезазначену квартиру, після чого співучасник злочину ОСОБА_5 почала обшукувати кишені штанів ОСОБА_8 та дістала з кишень зазначених штанів ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 500 гривень, мобільний телефон «Meizu» М5 Note, таким чином незаконно заволоділа вказаним майном, та продовжила висловлювати вимоги передачі їм інформації про пін-код банківської картки. Співучасник злочину ОСОБА_4 також продовжив висловлювати вимоги передати їм інформацію про пін-код банківської картки.

Далі, ОСОБА_6 спільно зі співучасниками злочину ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , заволодівши грошовими коштами в загальній сумі 1300 гривень, банківською карткою «Приватбанк», мобільним телефоном «Meizu» М5 Note, вартість якого складає 1800,00 гривень, насильно вивели потерпілого ОСОБА_8 з квартири та пішли з місця вчинення кримінального правопорушення, з метою подальшого примусу до зняття грошових коштів або надання пін-коду банківської картки для подальшого зняття грошових коштів з банківського рахунку потерпілого.

Своїми умисними діями, направленими на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_5 спричинили тілесні ушкодження у виді синця обличчя та забійну рану слизової оболонки верхньої губи.

Крім того, своїми умисними діями ОСОБА_6 разом з іншими співвиконавцями злочину заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3200,00 гривень.

Ці дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_4 в скоєних ним діях щиро кається, суду пояснив, що в той день, точної дати не пам`ятає, він з ОСОБА_12 прийшли в гості до ОСОБА_13 , де вже знаходилися потерпілий ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . В ході вживання спиртних напоїв ОСОБА_15 звернулася до потерпілого, щоб він повернув їй кошти в розмірі 180 грн., які їй завинила ОСОБА_17 , та які були передані нею потерпілому ОСОБА_18 на зберігання. Коли потерпілий відмовився віддавати борг, при цьому став ображати ОСОБА_19 нецензурними словами, намагаючись її зачепити руками, ОСОБА_20 наніс останньому удар кулаком в обличчя, від якого його хитнуло. В цей момент він також наніс потерпілому три удари в область обличчя та голови, від яких потерпілий присів, та з його плеча впала сумка на підлогу. Після чого потерпілий пішов в коридор та почав взуватися, а він в свою чергу наполягав на поверненні потерпілим боргу, при цьому наніс останньому декілька ударів ногами по тулубу, але потерпілий взувся та вийшов із квартири. Потім він, ОСОБА_15 та ОСОБА_20 також залишили квартиру. Інформації про пін - код він у потерпілого не вимагав. Які дії в цей момент вчиняли ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , він не бачив. Позов визнає частково. При додатковому допиті 08.08.2023, пояснив, що дійсно наніс удар кулаком в обличчя потерпілого, від якого останній упав в прохід коридору. Під час події в руках тримав металеву запальничку, від якої можливо у творилися різані рани на обличчі потерпілого.

Обвинувачена ОСОБА_5 вину визнає частково, щиро кається, суду пояснила, що здійснювала догляд на протязі двох днів за дитиною ОСОБА_13 , за що остання їй завинила гроші. В той день, коли відбулася подія, ОСОБА_17 з`явилася та повідомила, що прийде потерпілий та поверне їй гроші. Під час вживання спиртних напоїв прийшов потерпілий, який приєднався до них. Через деякий час, на її прохання надати їй гроші, потерпілий відмовився та почав на її адресу висловлюватися нецензурними словами, намагаючись зачепити її руками. У зв`язку з чим, ОСОБА_20 наніс йому удар кулаком в обличчя. Коли потерпілий був у коридорі, вона продовжувала наполягати на поверненні останнім боргу, при цьому нанесла потерпілому удар ногою по тулубі. Потім зняла сумку потерпілого з вішалки, та її вміст висипала на підлогу. Далі, при всіх присутніх взяла гроші у сумі 500 грн.. Звідки взяла належний потерпілому телефон не пам`ятає, але пояснила, щоб потерпілий вранці приніс їй борг, після чого вона поверне йому телефон. Також пояснила, що належну банківську картку вона не забирала, а вона її отримала від ОСОБА_13 , картку на наступний день віддала поліції. Також не пам`ятає механізм та момент нанесення ударів ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . Позов не визнає в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_6 щиро кається в діях, які вчинив, суду пояснив наступне. З ОСОБА_23 він знайомий з дитинства, з ОСОБА_25 познайомився, пізніше. На протязі останніх півроку з ними тісно не спілкувався. 19.03.2020 до нього зателефонувала ОСОБА_21 та повідомила, що посварилася з ОСОБА_23 , просить щоб він їх помирив. Приблизно о 19.00 він на прохання ОСОБА_26 прийшов до будинку АДРЕСА_5 , де зустрів ОСОБА_27 та поспілкувавшись з останнім, зателефонував ОСОБА_28 , яка потім вийшла з під`їзду цього будинку. В ході спілкування ОСОБА_15 запропонувала йому зайти в гості до ОСОБА_13 . Після чого ОСОБА_15 повернулася до квартири ОСОБА_17 , а він з ОСОБА_23 пішли до магазину та придбали 2 л пива. Коли з ОСОБА_23 прийшли до квартири ОСОБА_17 , то на кухні квартири побачив потерпілого, ОСОБА_29 , ОСОБА_19 та ОСОБА_30 . Під час вживання спиртних напоїв між потерпілим та ОСОБА_25 виник словесний конфлікт в ході якого, потерпілий висловлювався у бік ОСОБА_26 нецензурними словами, та намагався її вдарити. На його зауваження потерпілий ніяк не реагував, тому спочатку долонею лівої руки наніс останньому удар по обличчю, а потім, ухилившись від удару, який намагався нанести йому потерпілий, наніс кулаком правої руки удар по обличчю потерпілого, від якого останнього захитало. В цей момент, ОСОБА_31 підвівся зі стільця, та наніс потерпілому два удари. Оскільки потерпілий знепритомнів, то він взявши його за ноги виволік у коридор під`їзду, де привів його до свідомості. ОСОБА_15 також при цьому була присутня. Повернувшись до квартири одразу пішов до ванної кімнати мити руки, які були забрудненні від взуття потерпілого. Коли вийшов з ванної кімнати помітив як ОСОБА_15 з сумки потерпілого висипала її вміст на підлогу, на що він їй зробив зауваження, щоб цього вона не робила та залишив квартиру.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинувачених, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 за ч.1 ст.187 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст.186 ч.2 КК України, доведено поза розумним сумнівом, що підтверджується сукупністю зібраних та досліджених доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що приблизно о 17.00годині 19.03.2020 він зателефонував своїй знайомій на ім`я ОСОБА_17 , але в слухавку відгукнулася ОСОБА_32 , та попросила надати їй грошові кошти для придбання мобільного телефону, на що їй було відмовлено. В цей же день, приблизно о 20.00 годині він прийшов до ОСОБА_13 , за її місцем проживання разом зі своїм знайомим ОСОБА_33 . В цей час, на кухні були присутні ОСОБА_32 , ОСОБА_31 , ОСОБА_16 , ОСОБА_34 , та ОСОБА_35 , які вживали горілку. В ході спілкування на кухні, ОСОБА_15 у приватному спілкуванні повідомила його про те, що він пожалкує відмовивши їй у наданні коштів. Через деякий час ОСОБА_31 залишив квартиру але через незначний проміжок часу повернувся з ОСОБА_24 . Коли його знайомий ОСОБА_36 пішов з квартири, ОСОБА_15 одразу висловила йому вимоги про надання їй грошових коштів. Після його відмови, ОСОБА_31 раптово наніс удар кулаком йому в обличчя від якого, він впав зі стільця на якому сидів на підлогу, опинившись в коридорі. Коли намагався підвестися на ноги ОСОБА_31 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 почали наносити йому удари руками та ногами по голові не даючи йому встати. Далі ОСОБА_31 зняв з нього сумку та передав ОСОБА_37 , яка взяла звідти 800грн., ключі від квартири, та банківську картку. Також ОСОБА_31 , обшукавши його, із задніх карманів штанів дістав 500грн. і мобільний телефон, який передав ОСОБА_28 . Потім ОСОБА_21 запитала у нього пін - код належної йому банківської кратки та коли він їй відмовив, ОСОБА_31 , який перебував позаду нього, блискучим предметом почав різати обличчя під оком, при цьому ОСОБА_31 , ОСОБА_38 , та ОСОБА_15 запитували інформацію про пін - код банківської картки. Оскільки він цифр пін - коду не називав, всі разом продовжували бити. Далі, ОСОБА_31 разом з ОСОБА_39 , за ноги та руки потягли його з квартири, та потім вивели з під`їзду будинку. Коли він відмовився назвати пін - код та йти до банкомату, знову завели в квартиру. Як втратив свідомість не пам`ятає, прокинувся лежачи на лавці біля під`їзду будинку АДРЕСА_5 . Оскільки в нього не було ключів від власної квартири, ночував у своєї знайомої на ім`я ОСОБА_40 , та вранці звернувся із заявою до поліції.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченими знайома, неприязненних стосунків між ними немає, з потерпілим ОСОБА_8 має дружні відносини. Так, 19.03.2020 з обіднього часу вона, разом з ОСОБА_41 , ОСОБА_25 , ОСОБА_10 перебувала на кухні квартири, яку винаймала, по АДРЕСА_6 , де вживали спиртні напої. Приблизно о 20-21 годині цього дня до неї прийшов ОСОБА_42 , зі знайомим ОСОБА_43 , який попив чаю та за годину пішов. В ході спілкування ОСОБА_15 та ОСОБА_31 у грубій формі почали у ОСОБА_44 вимагати гроші, але останній їм відмовив. Потім ОСОБА_31 вийшов з квартири та приблизно за 10 хвилин повернувся разом з ОСОБА_45 . Після чого, ОСОБА_15 знову стала наполягати щоб ОСОБА_14 віддав гроші, у чому він їй відмовив, пояснивши, що нікому, нічого не винен. ОСОБА_31 одразу наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_18 , який сидів на стільці спиною до виходу, та від якого останній упав спиною на підлогу в коридор. Далі ОСОБА_31 та ОСОБА_20 почали наносити ОСОБА_18 , який намагався підвестися, удари у значній кількості ногами по голові та тулубу. В цей час ОСОБА_15 зняла з плеча ОСОБА_44 належну йому сумку та, заволодівши банківською карткою ОСОБА_44 , махаючи нею перед обличчям останнього, запитувала інформацію про пін - код. Коли ОСОБА_14 відмовлявся назвати пін - код, ОСОБА_31 та ОСОБА_20 , які знаходилися по обидва боки від потерпілого, продовжували наносити удари. Також вона помітила, що у ОСОБА_27 в руці блимнув якийсь предмет, але що саме не роздивилася, оскільки останній знаходився на відстані, та розвернутий до неї спиною. Далі ОСОБА_31 та ОСОБА_20 , виволокли ОСОБА_44 , який частково втрачав свідомість, з квартири, та приблизно через 15 хвилин всі повернулися. Потім ОСОБА_31 у кімнаті обшукав ОСОБА_44 , та дістав з заднього правого карману останнього гроші. Забравши гроші, мобільний телефон, банківську картку, обвинувачені залишили квартиру. Одразу після них пішов і ОСОБА_14 , який вранці повідомив, що він отямився на лавці біля під`їзду її будинку, як він там опинився не пам`ятає. Приблизно у той день ними, крім ОСОБА_44 , було вжито приблизно 2 літри горілки та пиво. Свідок ОСОБА_16 весь час перебував у кімнаті та мовчки спостерігав, вона в свою чергу намагалася зупинити дії останніх, але ОСОБА_15 у відповідь погрожувала фізичним насиллям над нею.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 19 березня 2020 року, зранку домовився з ОСОБА_25 про зустріч о 14.00год. для спільного відпочинку. Близько 14 години, придбавши дві півлітрові пляшки горілки, прийшов до квартири будинку АДРЕСА_5 , в якій знаходилися ОСОБА_15 , також знайомий йому ОСОБА_31 , власниця квартири ОСОБА_46 . ОСОБА_15 повідомила, що після роботи прийде ще один чоловік до якого маються претензії. В очікуванні останнього випили дві пляшки горілки, після чого він пішов в магазин за пивом. Коли повернувся до квартири, побачив потерпілого та його знайомого, який через незначний проміжок часу пішов. Через деякий час прийшов ОСОБА_20 , та ОСОБА_15 почала запитувати у потерпілого про повернення коштів, на що останній відмовився. Потім почали між собою гучно сперечатися та висловлюватися нецензурною лайкою. Почувши ляпас, він побачив, як ОСОБА_20 з потерпілим штовхалися, потім приєднався ОСОБА_31 , та, збивши з ніг потерпілого на підлогу, почали бити останнього ногами, в цю мить також підійшла ОСОБА_15 , яка також запитувала де гроші, наносячи потерпілому удари ногами. Потім ОСОБА_31 зірвав з потерпілого сумку, з якої дістав банківську картку, та почав запитувати у потерпілого пін - код. Коли останній відмовився називати пін - код, ОСОБА_31 разом з ОСОБА_39 витягли його за ноги з квартири. Через незначний проміжок час повернулися, при цьому потерпілий мав дуже поганий вигляд, гематоми на обличчі та рана під оком. Продовжували запитувати потерпілого де у нього гроші, та, обшукавши останнього, ОСОБА_15 дістала із заднього карману штанів потерпілого телефон та гроші в загальній сумі п`ятсот гривень. Потім взяли банківську картку та всі обвинувачені разом з потерпілим вийшли з квартири.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що точної дати події він не пам`ятає, в той день у вечірній час він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зустрів біля магазина знайомого ОСОБА_29 , який запропонував йому разом з ним піти в гості до його знайомої. Після чого, придбавши дві пляшки горілки та пива прийшли до ОСОБА_17 . Обвинувачених він не бачив, коли прокинувся, то побачив побитого потерпілого, якого зі слів ОСОБА_17 побили ОСОБА_20 та ОСОБА_47 .. На обличчі потерпілого було видно тілесні ушкодження у виді розсічення на щоці.

Свідок ОСОБА_48 суду пояснив, що в березні 2020 року, час та дату не пам`ятає, на вулиці зустрівся з ОСОБА_8 , з яким має дружні відносини, та на запрошення останнього пішли в гості до його знайомої ОСОБА_13 . Коли прийшли до ОСОБА_13 , то в квартирі вже знаходилися ОСОБА_15 , ОСОБА_47 .. Обвинувачені вже перебували в стані алкогольного сп`яніння. Через деякий час прийшов ОСОБА_16 , який йому також знайомий. Всі перебували на кухні, розмовляли, жартували. Він та потерпілий випили принесенні з собою дві банки слабоалкогольного напою, інші вживали горілку та пиво. Також був ще один незнайомий йому чоловік, який заходив на кухню, а потім кудись пішов. Через деякий час, він пішов, оскільки вранці йому на роботу, а в квартирі залишалися потерпілий, ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_47 .. Зранку наступного дня йому зателефонував потерпілий та повідомив, що обвинувачені його побили вимагаючи гроші та інформацію про пін - код картки, яку забрали разом із сумкою, телефоном та грошима.

Свідок ОСОБА_49 суду пояснила, що пізно вночі, час та дату не пам`ятає, до неї прийшов потерпілий, обличчя якого та одяг були в крові та попросився заночувати, оскільки не було ключів від власної квартири. Впустивши його до квартири, поклала на підлогу та серветкою витерла йому обличчя, оскільки з носу та скроні бігла кров. В ході спілкування, останній повідомив, що його побили вимагаючи гроші та забрали сумку в якій знаходилися ключі та банківська картка. Запах алкоголю з порожнини рота потерпілого не відчула, але по очах зрозуміла, що він вживав алкоголь при цьому він був в адекватному стані.

За протоколом огляду місця події від 20.03.2022, згідно якого в присутності двох понятих, за участю користувача ОСОБА_9 , оглянута квартира АДРЕСА_4 в якій відбулося вчинення злочину та під час огляду, на кухні, під столом, виявлено п`ять порожніх пляшок горілки, які не вилучалися (т.2 а.с. 7-11).

Заявою, відповідно до якої, ОСОБА_15 у добровільному порядку видала працівникам поліції банківську картку АТ «Приватбанк», зв`язку ключів в кількості 8 шт., сім - карту оператора мобільного зв`язку (т.2 а.с.11).

Протоколом огляду місця події від 20.03.2020 (т.2, а.с.140-141), згідно якого в присутності двох понятих, за участю ОСОБА_5 , було оглянуто, добровільно видані нею за місцем свого проживання АДРЕСА_2 , банківська картка АТ «Приватбанк», зв`язка ключів в кількості 8 шт., сім - карту оператора мобільного зв`язку, які в подальшому передані під розписку потерпілому ОСОБА_8 (т.2 а.с.12-17).

Довідкою КНП «Криворізька міська лікарня №7», відповідно до якої ОСОБА_8 встановлено діагноз: різані рани правої щокової області та нижнього віку справа. Забій, гематома верхньої губи. Забійна рана верхньої губи (т.2 а.с.64).

Висновком судово-медичного експерта №565 від 15.04.2020 та №793 від 29.05.2020 (т.2 а.с.55-59), на тілі ОСОБА_8 малися різані рани обличчя, синець, забійна рана слизової оболонки верхньої губи. Різані рани в області зовнішнього кута правого ока, у величній області виникли від гостро - ріжучого предмета, синець обличчя, забійна рана слизової оболонки верхньої губи виникли від дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею. Виявлені різані рани відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів. Синець обличчя та забійна рана слизової оболонки верхньої губи відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. У потерпілого малося 3-4 ділянки прикладання фізичної сили в обличчя.

Продемонстрований під час слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , механізм та заподіяння тілесних ушкоджень виявлених на тілі ОСОБА_8 , могли виникнути при механізмі, на який вказали сам потерпілий та свідки, що не суперечить анатомічній локалізації та характеру виявлених тілесних ушкоджень, протокол і відеозапис якого досліджено в судовому засіданні (т.2 а.с. 65 - 71).

Висновком судово - товарознавчої експертизи №863 від 21.03.2020 (т.2 а.с.34-308) вартість мобільного телефону «Meizu» М5 Note,складає 1800 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 , заперечує як щодо умисного спричинення потерпілому різаної рани обличчя, так і інших інкримінованих йому дій, але вищезазначене підтверджується, як частковими показаннями самого обвинуваченого, так і поясненнями потерпілого ОСОБА_8 в частині нанесення ОСОБА_4 йому ударів кулаком в обличчя при вимаганні коштів та нанесенні різаних ран обличчя з метою встановлення інформації про пін -код картки, також примусовому виносу останнього з квартири на вулицю, так і поясненнями, які узгоджуються з поясненнями потерпілого в цій частині свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та висновком експерта щодо виникнення різаних ран обличчя потерпілого саме від гостро - ріжучого предмета.

Також судом не сприймається твердження обвинуваченого ОСОБА_6 щодо відсутності умислу на відкрите викрадення майна потерпілого із застосуванням насильства, оскільки він окремо від інших обвинувачених залишив квартиру, до вилучення майна у потерпілого. Таке твердження в цій частині спростовується, як показаннями потерпілого ОСОБА_8 так і свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 щодо нанесення ним ударів потерпілому з самого початку вчинення насильницьких дій, в ході яких у потерпілого було вилучено належне йому майно, так і до їх завершення, тому як спільно з обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 він наносив удари потерпілому з метою відібрання у нього грошових коштів та майна і разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишив квартиру.

Аналогічними доказами підтверджується вина обвинуваченої ОСОБА_5 , якою під приводом боргового зобов`язання був спровокований конфлікт з потерпілим з метою заволодіння грошовими коштами останнього, із застосуванням насилля як нею самою, нанесення ударів ногами потерпілому, так і іншими обвинуваченими, та у відкритому вилученні нею належного потерпілому майна, а саме, мобільного телефону, ключів, банківської картки та грошових коштів, яке на вимогу поліцейських нею частково було повернуто.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що суперечливими показаннями самих обвинувачених, як обраним ними способом захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності, поясненнями потерпілого і свідків обвинувачення опитаних судом, висновками експертиз, протоколами слідчих дій, та речовими доказами судом встановлено, що зібрані обвинуваченням докази в їх сукупності є достовірними, та достатньою мірою поза межами розумного сумніву підтверджують винуватість обвинувачених ОСОБА_4 в кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.187 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насиллям небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу та ОСОБА_6 , і ОСОБА_5 в кримінальному правопорушенні за ст.186 ч.2 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Також потерпілим ОСОБА_8 18.08.2020, заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (т.1 а.с.27-28) про стягнення з відповідачів (обвинувачених в кримінальному провадженні) 3100,00грн., матеріальних збитків та 100 000 грн. моральної шкоди.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 заявлені позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди визнають частково. Обвинувачена ОСОБА_5 проти заявлених позовних вимог заперечує в повному обсязі.

Суд вважає, що заявлений цивільний позови підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст.ст.1166, 1167 ЦК України - особа яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати, майнову та моральну шкоду завдану винними, незаконними діями.

Позивач зазначає в позові загальну суму майнової шкоди 3100,00 гривень, завданої з вини ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ..

З огляду на вищевикладене суд вважає можливим задовольнити позов в розмірі 3100,00грн., завданої обвинуваченими матеріальної шкоди, яку підтверджено матеріалами кримінального провадження відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України.

Також суд вважає обґрунтованою заявлені позовні вимоги позивача в частині відшкодування з відповідачів моральної шкоди.

У частині 3 ст. 23, ст. 1167 ЦК України, зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Тобто для відшкодування моральної шкоди, згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України необхідна одночасна наявність таких елементів як: шкода, дії особи щодо вчинення шкоди, вина особи та причинний зв`язок між діями особи та шкодою.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» також закріплено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

При визначені розміру відшкодування моральної шкоди судом враховуються вимоги розумності і справедливості, а саме в наслідок винних дій обвинувачених відбулося відкрита крадіжка належного майна та спричиненні потерпілому тілесні ушкодження, що викликало у потерпілого як раптові емоційні хвилювання в момент вчинення насильницьких дій так і настання негативних наслідків, що призвели до часткової зміни способу життя, тому суд вважає відшкодування моральної шкоди потерпілому обвинуваченими в розмірі 100 000,00 грн. у солідарному порядку, є обґрунтованим і справедливим.

При призначенні покарання обвинуваченим, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому.

Згідно зі ст. 12 КК України, злочини, передбачені ч.1 ст.187, ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченим, судом не встановлено. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було вчинено злочин в стані алкогольного сп`яніння, стосовно ОСОБА_6 , не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, під наглядом лікаря - нарколога, психіатра не перебуває, не працює, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2020 слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

З урахуванням викладеного, суд призначає обвинуваченому покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння з його сторони нових кримінальних правопорушень, в межах санкції інкримінованого обвинуваченому злочину у виді позбавлення волі, за відсутності підстав застосування ст.ст.69, 75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 під наглядом лікаря - нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий, працює у ТОВ «Весташляхбуд», асфальтобетонником 2 розряду, офіційно не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо.

З урахуванням викладеного, суд призначає обвинуваченому покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння з його сторони нових кримінальних правопорушень, в межах мінімальної санкції статті інкримінованого йому злочину, без ізоляції від суспільства на підставі статі 75 КК України, зважаючи на можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було обрано 28 липня 2020 року в подальшому продовженим не був.

Обвинувачена ОСОБА_5 під наглядом лікаря - нарколога, психіатра не перебуває, не працює, незаміжня, відповідно до вироку Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.11.2022 (т.5 а.с.170), має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, засуджена за вчинення нового кримінального правопорушення в період судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Згідно вироку Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2022 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.06.2023 замінено покарання встановленого вироком від 21.11.2022 на громадські роботи на строк 240 годин.

Тобто, кримінальне правопорушення, по якому суд ухвалює вирок вчинений обвинуваченою ОСОБА_5 до постановлення попереднього вироку, тому при призначенні строку покарання слід застосувати положення ч.4 ст.70 КК України.

З урахуванням викладеного, суд призначає обвинуваченій покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження скоєння з її сторони нових кримінальних правопорушень, в межах санкції інкримінованого обвинуваченій злочину у виді позбавлення волі, за відсутності підстав застосування ст.ст.69, 75 КК України.

Витрати пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішує у відповідності до п.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 187 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 21.08.2023 року.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 його перебування під вартою з 28.07.2020 по 21.08.2023 включно, з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 залишити тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 ч.1 п.1-2, ч.3 п.2 КК України ОСОБА_6 від покарання звільнити з випробувальним терміном 2 роки, зобов`язавши в період визначеного іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання, повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання покарання, призначеного вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.11.2022, покаранням призначеного за даним вироком, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання в порядку виконання вироку.

Цивільний позов задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 - 3100,00грн. матеріальної шкодита 100 000 грн.. моральної шкоди, а усього 103 100 грн. у солідарному порядку без стягнення податків та обов`язкових платежів.

Речові докази:

-банківську картку АТ «Приватбанк», зв`язку ключів в кількості 8 шт., сім - карту оператора мобільного зв`язку «КиївСтар», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити останньому;

-3 оптичних дисків з відеозаписом проведення слідчих дій зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.

СУДДЯ: