Справа № 473/2766/23
Номер провадження1-кп/473/258/2023
ВИРОК

іменем України

"27" червня 2023 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000345 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка м.Вознесенськ, Миколаївської області, офіційно не працює, із середньою освітою, не судима згідно із ст.89 КК України, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». У подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався, востаннє - Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-ІХ .

Будучи обізнаною про те, що в країні оголошено воєнний стан, 12.03.2023 у вечірній час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 прибула до домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , де у обвинуваченої виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні житлового будинку на законних підставах, а саме з дозволу власниці будинку ОСОБА_6 , за вище вказаною адресою, таємно викрала мобільний телефон марки «Redmi 10 C» блакитного кольору вартістю 3384,60 грн., який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_4 залишила приміщення житлового будинку та в подальшому розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3384,60 грн.

Під час судового розгляду провадження обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та пояснила, що їй зрозуміла суть пред`явленого обвинувачення, вона погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування та викладеними в обвинувальному акті. На підставі ст.63 Конституції України відмовилася надавати покази.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що разом із обвинуваченою були в гостях у ОСОБА_7 , вживали спиртне. Коли вона лягла відпочивати, то телефон був, а потім виявила, що той зник. Просила обвинувачену повернути телефон, проте та заперечувала, що брала його. Через пару днів у розмові між обвинуваченою та одним чоловіком потерпіла почула, як ОСОБА_4 розповідала про продаж мобільного телефону в магазині «Крамничка». Про це потерпіла повідомила поліції і ті повернули їй її мобільний телефон, навіть у покращеному стані, оскільки чоловік, який його придбав, встановив захисне скло. Вказала, що надала поліції коробку та документи на телефон для підтвердження того факту, що він їй належить.

На підставі наданих прокурором документів було встановлено, що кримінальне провадження було розпочато на підставі рапорту, зареєстрованого в Вознесенському РУП 03 квітня 2023 року за №2653.

Згідно із заявою ОСОБА_8 він добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Redmi» синього кольору, який він придбав у невідомої жінки в м.Вознесенську.

Згідно із протоколом огляду предмету від 07 квітня 2023 року на капоті службового автомобіля по вул.Промисловій в смт.Братське Вознесенського району поблизу магазину «Орхідея» було оглянуто мобільний телефон, який видав ОСОБА_8 марки «Redmi» блакитного кольору.

Вказаний телефон постановою слідчого від 07 квітня 2023 року було визнано речовим доказом та передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_9 .

Згідно із протоколом пред`явлене особи для впізнання по фотознімкам від 07 квітня 2023 року ОСОБА_8 впізнав особу на фото №3, в якої придбав мобільний телефон у м.Вознесенську, якою, згідно із довідкою до вказаного протоколу є ОСОБА_4 .

Вартість викраденого у потерпілої телефону було встановлено на підставі висновку судової товарознавчої експертизи №1518/23 від 10.04.2023 року.

Також прокурором були надані документи, які характеризують особу обвинуваченої.

Оцінюючи докази в їх сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю, її дії суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як встановлено під час судового розгляду провадження, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до ст.66 КК України є визнання нею своєї вини, щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, - встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка вину у вчиненому злочині визнала, не судима згідно із ст.89 КК України, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, її вік та наявні міцні соціальні зв`язки, дані досудової доповіді, згідно із якою беручи уваги високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої без позбавлення волі або обмеження на певний строк може становить дуже високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб), наявність пом`якшуючих відповідальність обвинуваченої обставин, а також те, що злочин, який вчинила обвинувачена згідно ст.12 КК України належить до тяжких злочинів проти власності, суд вважає, що її виправлення та попередження вчинення обвинуваченою нових злочинів можливе у разі призначення їй покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст.75 КК України, як про те і просили учасники процесу, в тому числі і прокурор, в судових дебатах.

Щодо досудової доповіді відділу з питань пробації, який вважає, що виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, у тому числі окремих осіб та про те, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, - то суд враховує не лише дані цього висновку, а й всі інші матеріали провадження, позиції учасників процесу в частині призначення обвинуваченій покарання.

Крім того, суд враховує положення ч.5 ст.314-1 КПК України про те, що досудова доповідь не може використовуватися у кримінальному провадженні як доказ винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину, але згідно із ч.1 цієї статті метою досудової доповіді є забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання.

Крім того, таке покарання буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого обвинуваченою злочину.

Окрім того Верховний Суд звернув увагу при призначенні покарання на таке: «У ч.2 ст.65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення» (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 298/95/16-к (провадження № 51-2501 км 18)).

Розмір шкоди, завданої злочином потерпілій ОСОБА_5 , згідно із затвердженим прокурором обвинувальним актом становить 3384,60 гривень, яку відшкодовано шляхом повернення потерпілій викраденого у неї майна.

Згідно із ст.124 КПК України з обвинуваченої слід стягнути витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною за пред`явленим їй обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання з випробовуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинять нового злочину і виконає обов`язки, передбачені ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 220 гривень.

Речові докази, а саме мобільний телефон марки «Redmi 10 C», який повернуто під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 , - залишити останній як власнику.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1