Справа № 592/9008/23
Провадження № 1-кс/592/4009/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП у Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором про накладення арешту на майно, яке мотивується тим, що в ході досудового розслідування було встановлено, що у період часу з 20:00 год. по 23:00 год., 13.06.2023, невстановлена особа, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану в районі закладу "Здибанка" поблизу мосту, здійснила крадіжку рюкзака в якому знаходились: банківськи картки, паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, пенсійне посвідчення та мобільний телефон марки "Редмі Нот 9", чим завдала ОСОБА_4 матеріального збитку на заявлену суму 4000 грн. За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002182 від 14.06.2023 були внесені відповідні відомості та розпочато досудове розслідування за попередньою правовою кваліфікацією: ч. 4 ст. 185 КК України. 14.06.2023 було проведено огляд місця події поблизу будинку 68 Б, який розташований за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут в ході якого було виявлено та вилучено: 1) коробку прозору у якій знаходиться колонка JBL GO 3, зарядний шнур до неї, інструкція з користування, поміщена до поліетиленового пакету № 1, сумка чорного кольору з написом «РС» у якій три олівці для губ та стік цукру, поміщена до поліетиленового пакету № 2. Вилучені речі мають значення речових доказів, оскільки є предметом скоєння правопорушення та належать потерпілій ОСОБА_4 .

Отже, накладення арешту на тимчасово вилучене майно відповідає меті, визначеної в КПК України, як засобу забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Тому просить суд накласти арешт на вилучені під час проведення огляду місця події від 14.06.2020 за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут поблизу будинку 68Б речі зазначені в клопотанні.

У судове засідання слідчий не з?явився, про причини неявки суд не повідомив. Заяв від нього не надходило.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч. ч. 1 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчим не доведено достатніми доказами, яке значення для досудового розслідування має вищевказане майно, які є ризики того, що це майно, як речовий доказ може бути власником приховуване, пошкоджене, втрачено або знищене, крім, того матеріалах справи відсутня постанова слідчого про визнання даних речей, зазначених в клопотанні, речовими доказами. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП у Сумській області ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1