УХВАЛА

25 травня 2023 року

м. Київ

справа № 521/16177/19

провадження № 51-3190 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 07 березня 2023 року щодо останнього,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, встановивши їй строк для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Тобто, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Проте, захисник подала касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.

Як убачається із змісту касаційної скарги, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та формально, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, внаслідок суворості, захисник порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Проте, на обґрунтування своїх вимог наводить доводи, які за своїм змістом стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду викладених у вироку суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та не погоджується з оцінкою доказів, що відповідно до положень ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Згідно з положеннямич. 1 ст. 433 КПК Українисуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Разом з тим, вказані обставини належать до предмету перевірки суду апеляційної інстанції в межах вимог апеляційних скарг.

Проте, захисник не зазначає які порушення допустив суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок в апеляційному порядку. Тобто, які доводи її апеляційної скарги, у порушення вимог ст. 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Крім того, порушуючи питання про призначення нового розгляду у суді першої інстанції, захисник не зазначає, які конкретно істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у взаємозв`язку з положеннями ст. 415 КПК України, були б підставами для скасування вироку суду та які, не можуть бути виправлені в апеляційному порядку.

Також, у касаційній сказі захисника наявні суперечності. Вказуючи на невідповідність висновків суду викладених у вироку суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та порушуючи питання про недоведеність обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення водночас, захисник посилається на суворість призначеного засудженому покарання та вказує про неврахування судом певних обставин, які, на її думку, могли бути підставою для пом`якшення покарання.

Зазначене позбавляє суд касаційної інстанції можливості визначити дійсну позицію захисника щодо підстав перегляду оскаржуваних судових рішень.

Отже, наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою захисника.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Враховуючи наведе, касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, надавши їй десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захисником має бути підтверджено, що вона не пропустила цей строк.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 07 березня 2023 року щодо останнього залишити без руху, надавши їй десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3