УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2023 Справа №608/1010/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , у м. Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження №0000035 стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.1 ст.119 КК України, - встановив:

Прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 діб. У клопотанні зазначено наступне: «Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Управління поліції охорони в Тернопільській області № 134о/с від 12 грудня 2018 року ОСОБА_4 призначено на посаду командира взводу охорони об`єктів та публічної безпеки № 2 батальйону Управління поліції охорони в Тернопільській області. На вказаній посаді ОСОБА_4 перебував до 20 березня 2022 року.

Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» (надалі Закон) визначено, що Національна поліція України (поліція) є центральним органом виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у складі Національної поліції України (поліція) функціонує поліція охорони.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівники Національної поліції відносяться до правоохоронних органів.

Враховуючи наведене, на момент вчинення злочину ОСОБА_4 був працівником правоохоронного органу.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області № 02 від 14 березня 2022 року ОСОБА_4 та інспектора взводу охорони об`єктів та публічної безпеки № 2 батальйону Управління поліції охорони в Тернопільській області ОСОБА_8 зараховано до складу роти № 2 зведеного батальйону ГУНП в Тернопільській області.

Того ж дня, вищевказані особи разом з іншими працівниками складу роти № 2 зведеного батальйону ГУНП в Тернопільській області вибули до м. Чортків Тернопільської області для проведення навчально-тренувальних стрільб, навчання поведінки під час воєнного стану, підготовки та злагодження дій щодо взаємодії особового складу між собою, які тривали до 19 березня 2022 року. В цей період часу особовий склад роти № НОМЕР_1 зведеного батальйону ГУНП в Тернопільській області дислокувався в приміщеннях гуртожитку Чортківського гуманітарно-педагогічного фахового коледжу ім. О. Барвінського за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 , ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 проживали в кімнаті № НОМЕР_2 , що розташована на третьому поверсі гуртожитку праворуч від вхідних дверей на поверх.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 березня 2022 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в кімнаті № НОМЕР_2 гуртожитку Чортківського гуманітарно-педагогічного фахового коледжу ім. О. Барвінського, не маючи умислу на заподіяння смерті іншій особі та не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій у виді настання смерті ОСОБА_8 , хоча у вказаній ситуації повинен був і міг їх передбачити, діючи з необережності, а саме злочинної недбалості, внаслідок недбалого поводження з вогнепальною зброєю, почувши команду ОСОБА_9 виходити з кімнати, підвівся з ліжка та, підійшовши впритул до ОСОБА_8 , який лежав на ліжку у вказаній кімнаті, із виданої йому вогнепальної зброї, а саме автомата конструкції Калашникова «АК74» з серійним номером НОМЕР_3 , магазин якого був споряджений патронами калібру 5, 45 мм, здійснюючи вправу заряджання-розряджання зброї, здійснив один постріл у область тіла ОСОБА_8 , чим заподіяв йому наскрізне вогнепальне поранення живота з ушкодженням тонкого кишечника, черевного відділу аорти, брижі тонкого та товстого кишечника, правого та лівого клубово поперечного м`язів, уламковими переломами 1 та 2 поперекових хребців та 12 правого ребра, крововиливи під легеневу плевру обох легень, в тканину лівої легені та під пристінкову плевру обох плевральних порожнин і в м`які тканини задньої поверхні грудей, в клітковину заочеревинного простору, внаслідок якого настала смерть ОСОБА_8 . Вищезазначене вогнепальне поранення живота знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 . Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вбивстві через необережність, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України.

Обґрунтованість підозри та обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними матеріалами, отриманими у встановленому КПК України порядку, найбільш вагомими серед яких є: протокол огляду місця події; протокол огляду трупа ОСОБА_8 ; протоколи допитів в якості свідка та підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , працівників УДО в Тернопільській області, особового складу роти №2 зведеного батальйону ГУНП в Тернопільській області; висновок судової дактилоскопічної експертизи №СЕ19/12022/2986Д від 30 березня 2022 року, згідно якого на поверхні магазину для набоїв із автомату Калашникова 74 сер. № НОМЕР_3 виявлено слід, залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_4 ; висновок судової експертизи зброї №СЕ19/12022/2988БЛ від 31 березня 2022 року, згідно якого вилучена в ОСОБА_4 зброя є нарізною бойовою вогнепальною зброєю автоматом конструкції Калашникова «АК74» з серійним номером НОМЕР_3 ; висновок судової експертизи зброї № НОМЕР_4 від 31 березня 2022 року згідно якого надана на дослідження куля та гільза, виявлені біля ліжка ОСОБА_8 стріляні з особистої зброї ОСОБА_4 автомата конструкції Калашникова «АК74» з серійним номером НОМЕР_3 ; висновок судово-медичної експертизи № 24 від 25 квітня 2022 року; висновок судово-медичної експертизи № 112 від 24 березня 2022 року; висновок судово-медичної експертизи № 229 від 06 квітня 2022 року; висновок судово-медичної експертизи № 293 від 05 квітня 2022 року; висновок судово-медичної експертизи № 29 від 20 квітня 2022 року; висновок судової вибухово-технічної експертизи № СЕ19/10222/4016ФХВР від 01 червня 2022 року; висновок судової вибухово-технічної експертизи № СЕ19/10222/5015ФХВР від 01 червня 2022 року; інші матеріали кримінального провадження у своїй сукупності.

Вказані докази є вагомими та дають обгрунтовані підстави для підозри та обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Повідомлення про підозру та обвинувачення ОСОБА_4 повністю відповідає вимогам КПК України, Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п.32, Series A, N 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Враховуючи зазначене, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вбивстві через необережність, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 02 травня 2022 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Водночас, вказаною ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду на ОСОБА_13 покладено виконання наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в я кому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Строк дії вказаної ухвали встановлено до 23 год. 59 хв. 29 червня 2022 року.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/7826/22 від 24 червня 2022 року, строк дії застосованого стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також покладених на нього обов`язків, продовжено до 23 год. 59 хв. 22 серпня 2022 року.

Надалі строк вказаного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також покладених на нього обов`язків, ухвалами Тернопільського міськрайонного суду від 22.08.2022 продовжено до 23 год. 59 хв. 20.10.2022, 19.10.2022 - до 23 год. 59 хв. 17.12.2022, 09.12.2022 - до 23 год. 59 хв. 07.02.2023, 06.02.2023 - до 23 год. 59 хв. 07.04.2023.

Строк дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу та покладених на нього обов`язків закінчується, однак завершити судовий розгляд кримінального провадження до закінчення даного строку неможливо з об`єктивних підстав.

Водночас ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу та покладення виконання на нього обов`язків, а саме можливість: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.»

Враховуючи вищевикладене, прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 з забороною залишати житло за місцем його проживання та покладених на нього обов`язків, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та виконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання підтримав. Він пояснив, що ризики зазначені в ухвалі про обрання та продовження запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, судовий розгляд ще триває, тому клопотання доцільно задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні стосовно задоволення клопотання прокурора заперечив, просить застосувати щодо ОСОБА_4 домашній арешт лише у нічний час доби, посилаючись на те, що вказаний запобіжний захід надасть змогу обвинуваченому працювати та заробляти грошові кошти щоб забезпечувати свою сім`ю.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав доводи захисника.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора.

Представник потерпілого ОСОБА_7 підтримав доводи потерпілого. Щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 заперечив, вважає його необґрунтованим.

Заслухавши доводи учасників, дослідивши клопотання та наявні матеріали судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 02 травня 2022 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Водночас, вказаною ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду на ОСОБА_13 покладено виконання наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в я кому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду у справі від 06 лютого 2023 року, строк дії застосованого стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також покладених на нього обов`язків, продовжено до 23 год. 59 хв. 07 квітня 2023 року.

В порядку ч.1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На думку суду, стороною обвинувачення доведено достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що вбачається із реєстру матеріалів долученого до обвинувального акту. При цьому слід зазначити, що відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Також стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, які у сукупності виправдовують продовження строку дії запобіжного заходу а саме:

- ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі на строк до п`яти років, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Підтвердженням наявності вказаного ризику є те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи факт вчинення правопорушення, використовуючи свій досвід правоохоронця, а також сприяння з боку інших осіб уповноважених на виконання функцій держави, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на територію, що на даний момент не є підконтрольною;

- обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих, експертів, спеціалістів та свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема, перебуваючи на волі, обвинувачений маючи доступ до інформації про анкетні дані та контактні телефони свідків може незаконно впливати на цих осіб, як особисто так і через третіх осіб, шляхом погрози схиляти до дачі неправдивих показань на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні, що може негативно вплинути на хід судового розгляду. Крім того, ОСОБА_4 в силу свого авторитету здобутого на посаді командира взводу охорони об`єктів та публічної безпеки №2 батальйону Управління поліції охорони в Тернопільській області, у разі не застосування до нього запобіжного заходу, матиме можливість використовувати свій досвід та навички впливати на свідків у кримінальному провадженні, потерпілих, експертів та спеціалістів, які допитуватимуться під час судового розгляду. Зокрема, ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками, потерпілим, експертами, спеціалістами та схиляти їх до зміни даних раніше показань;

- обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_4 ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, може надавати неправдиві покази та спонукати до цього інших осіб, тобто матиме можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження. Аналогічним чином ОСОБА_4 може використати свої зв`язки для незаконного впливу на понятих, які брали участь у слідчих діях. Також ОСОБА_4 будучи не позбавленим можливості володіти вогнепальною або холодною зброєю, може вчинити інше аналогічне правопорушення.

Отже, вказані обставини свідчать, що доведеним є існування ризиків визначених ст. 177 КПК України, які є підставою для продовження запобіжного заходу з метою їх уникнення.

Зі змісту ст. 176 КПК України слідує, що з метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення законодавиць визначає перелік запобіжних заходів від м`якшого до тяжчого, котрі можуть бути застосовані, зокрема: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Стороною обвинувачення доведено, що наявність декількох ризиків у сукупності, які об`єктивно існують, унеможливлюють застосування менш суворих запобіжних заходів ніж цілодобовий домашній арешт, оскільки жоден з таких не буде достатнім для їх запобігання та забезпечення належної поведінки обвинуваченого і виконання ним своїх обов`язків. Судом встановлено, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Доказів існування будь-яких обставин, що виникли після прийняття рішення про застосування запобіжного заходу, які б спростовували наявність чи свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також спростовують суспільну небезпеку особи обвинуваченого, стороною захисту суду не надано, тому доводи захисника обвинуваченого про наявність підстав, для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, судом оцінюються критично.

Проаналізувавши наведене у сукупності, приходжу до переконання, про достатність фактичних та правових підстав для продовження строку застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці враховуючи перебіг судового розгляду. Крім того необхідно покласти на ОСОБА_4 обов`язки зазначені у клопотанні прокурора згідно ч.5 ст. 194 КПК України, для досягнення мети запобіжного заходу.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, Главою 18, ст.331 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовільнити. Продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці до 03 червня 2023 року.

На ОСОБА_4 покласти обов`язки: прибувати за першою вимогою до прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час - відмовити.

Копію ухвали надіслати до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 (Тернопільський РУП ГУНП в Тернопільській області) для виконання.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Строк дії ухвали закінчується 03 червня 2023 року о 23 год. 59 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1