ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/413/23 Справа № 712/8326/23 Категорія: ст. 182 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар учасники справи:ОСОБА_5
прокурор підозрюваний захисник ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фізичної особи-підприємця, одруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України,

в с т а н о в и в:

11 серпня 2023 року слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси із клопотанням, погодженим прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з правом внесення застави в розмірі 450 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1207800 грн., з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється органами досудового розслідування у:

- пособництві у привласненні чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах у складі організованої групи;

- організації набуття, володіння, здійснення фінансових операцій та зміни форми (перетворення) майна, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчиненому у складі організованої групи, члени якої знали, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом;

- організації підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця та організації умисного подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинених за попередньою змовою групою осіб у складі організованої групи;

- організації підроблення офіційних документів, що посвідчуються громадянином-підприємцем, які надають права, з метою особистого використання, вчиненому у складі організованої групи.

10 серпня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358 КК України.

Необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави обґрунтовувано тим, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 серпня 2023 року в задоволенні клопотання відмовлено.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805 200,00 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень, строком на 60 діб з моменту проголошення ухвали, тобто до 09 жовтня 2023 року включно.

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 , починаючи з дня обрання запобіжного заходу такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватися від спілкування з експертами в кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено підозрюваній порядок внесення застави та виконання покладених на нього обов`язків, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала мотивована тим, що існують підстави вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих їй правопорушень та доведеною наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурор та слідчий не довели обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а тому вважав за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 серпня 2023 року та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді необґрунтованою та такою, що прийнята без належного дослідження матеріалів справи.

Зазначає, що посилання в оскаржуваній ухвалі на обґрунтованість підозри не знаходить свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки органами досудового розслідування не було надано жодних документів та експертиз, що підтверджують невиконання робіт за укладеними договорами та як наслідок завдання збитків ДП «Звенигородське Л.Г.».

Апелянт вказує, що вона є раніше не судимою, одружена, має доньку та постійне місце проживання, що свідчить про міцні соціальні зв`язки.

На думку апелянта, тяжкість покарання, яке може бути застосоване до неї у випадку доведеності її вини, не є безумовним доказом існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Зазначає, що слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали необґрунтовано визначено заставу в очевидно непомірному розмірі, для сплати якої ОСОБА_7 необхідно брати борг або продавати майно.

Вважає, що приймаючи оскаржуване рішення, суд не дослідив та не врахував всіх обставин справи, які дають можливість зробити висновок, що для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків достатньо та доцільно визначити менший розмір застави або більш м`який запобіжний захід.

Від прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вказує, що наведені в апеляційній скарзі обставини були всебічно, повно та об`єктивно досліджені слідчим суддею в судовому засіданні.

Зазначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді застави слідчим суддею з урахуванням вимог ч. 4 ст. 182 КПК України взято до уваги розмір збитків 1160454,93 грн., завданих державі протиправними діями, які інкримінуються ОСОБА_7 , майновий та сімейний стан останньої, яка є фізичною особою-підприємцем, надає транспортні послуги з перевезення вантажів власним та орендованим автотранспортом.

Заслухавши доповідь головуючого, доводи та пояснення учасників справи, вивчивши матеріали, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 зазначеної статті.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог частин 1, 2 статті 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статті 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених частиною 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені статтею 178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими такі обставини обґрунтовуються.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених статтею 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчий суддя під час розгляду зазначеного клопотання правильно встановив, що 10 серпня 2023 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358 КК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, прийшов до обґрунтованого висновку щодо необхідності застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Відповідно до частини 1 статті 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Застава не має каральної природи, її сутність полягає в тому, що вона виконує забезпечувальну функцію до закінчення досудового розслідування та є стимулюючим фактором для належної поведінки підозрюваного.

Слідчим суддею вірно враховано, що задля забезпечення виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленому у судовому засіданні ризику, передбаченому пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, враховуючи особу підозрюваної та особливості події кримінального правопорушення (місце, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, наслідки), ризик може бути мінімізовано запобіжним заходом у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання апелянта про те, що тяжкість покарання, яке може бути застосоване до неї у випадку доведеності її вини, не є безумовним доказом існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, колегія суддів не бере до уваги, оскільки слідчим суддею не встановлено доведеності указаного ризику прокурором.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_7 підозри спростовуються наявними матеріалами справи, тому апеляційним судом не враховуються.

Згідно із частиною 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Також, в контексті справи «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Зважаючи на викладене, колегія суддів не бере до уваги твердження апелянта про те, що слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали необґрунтовано визначено заставу в очевидно непомірному розмірі, та що для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків достатньо та доцільно визначити менший розмір застави або більш м`який запобіжний захід, оскільки слідчим суддею вірно визначено розмір застави у відповідності до положень частини 5 статті 182 КПК України.

Тому колегія суддів погоджується із визначеним слідчим суддею розміром застави на рівні 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, суттєвими не являються і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 182, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_7 залишити без змін

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді