Справа № 438/528/23
Провадження № 1-кп/438/77/2023
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

09 червня 2023 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Бориславського міського суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження за №0000145 від 24 лютого 2023 року,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ясениця Дрогобицького району Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніш не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :

у провадженні суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою на 60 днів без можливості внесення застави.

У обґрунтування вказаного клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану. В ході досудового розслідування зібрано ряд доказів, що дають підстави обґрунтовано обвинувачувати ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення.

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 встановив наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та доведеність того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти цим ризикам. ОСОБА_3 вчинив, умисний, корисливий, злочин проти власності, який є особливо тяжким, ніде не працює, не має джерел для існування, тому перебуваючи на волі він може вчиняти нові злочини.

На даний час встановлені досудовим слідством ризики не зменшились, оскільки існує ймовірність того, що обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину під страхом отримання реальної міри покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто обгрунтовано наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього, ОСОБА_3 фактично проживає у м. Бориславі, тому в разі його перебування на волі, він не буде позбавлений можливості зустрічатись з потерпілою ОСОБА_6 , яка є особою похилого віку, та зможе вплинути на її свідчення в суді, тобто обґрунтовано наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, ОСОБА_3 тривалий час ніде не працює, не має джерел для існування, тому перебуваючи на волі він буде вчиняти нові злочини проти власності, тобто обґрунтовано наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів на думку сторони обвинувачення не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків і не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки їх відвернення можливе лише за умови утримання ОСОБА_3 в умовах ізоляції від суспільства. Також слід врахувати, що ОСОБА_3 вчинив особливо тяжкий злочин, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та інші більш м`які запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, є недостатніми. Враховуючи викладені вище обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків, а тому прокурор звертається до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

У судовому засіданні засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заперечив проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у судовому засіданні просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_3 обвинувачується у нападі на потерпілу ОСОБА_6 23 лютого 2023 року з метою заволодіння належними їй грошовими коштами в сумі 15000 гривень, поєднаному із заподіянням потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень, з проникненням у приміщення квартири, що розташована в АДРЕСА_3 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 лютого 2023 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 квітня 2023 року. Вказаною ухвалою судом враховано існування ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою Бориславського міського суду від 19 квітня 2023 року клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу задоволено, обрано обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 18 червня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Враховуючи те, що строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 18 червня 2023 року, а судове провадження не може бути завершено до його спливу, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому слід продовжити з таких підстав.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про те, що останні не зменшилися, з огляду на обставини та вагомість доказів про вчинення ОСОБА_3 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, їхню тяжкість, можливе покарання, що загрожує ОСОБА_3 , у разі визнання особи винуватою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого.

Суд враховує, що на даний час існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України. Крім цього, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує існування ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, зважаючи на те, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, у разі доведення вини, йому загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, не працевлаштований, є підстави вважати, що останній може вчинити кримінальні правопорушення, ухилятися від суду та продовжувати свою злочинну діяльність, впливати на потерпілу, що може негативно вплинути на хід судового розгляду, а тому суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки такий вид запобіжного заходу зможе забезпечити виконання обвинувачуваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відтак суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задоволити, а в задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому - відмовити. Стороною захисту, яка заперечувала проти клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, просили змінити запобіжний захід, не надано жодних доказів, що дають підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та належну поведінку обвинуваченого. Не надано доказів щодо працевлаштування обвинуваченого та/або джерела доходу на території України.

На підставі ч.4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 197, 199 КПК України суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ясениця Дрогобицького району Львівської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 08 серпня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала про продовження запобіжного заходу може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 12 червня 2023 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_1