Справа № 289/2103/22
Номер провадження 1-в/289/41/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Житомирського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 08.11.2022 Радомишльський районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 08.11.2022 ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 309, ст. ст. 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.

05.05.2023 Житомирський районний сектор № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із систематичним порушенням обов`язків, покладених на нього судом та направленням останнього для відбування покарання призначеного судом.

Представник органу з питань пробації в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, подання підтримує та просить задовольнити.

Прокурор та засуджений ОСОБА_3 в судове засідання також не з`явилися, але звернулися до суду з клопотаннями, в яких просять розглянути вказане подання без їх участі, проти подання заперечують та просять відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Частиною 1 статті 166 КВК України встановлено, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Судом встановлено, що вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 08.11.2022 ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

З матеріалів особової справи № 43/2022 Житомирського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області вбачається, що ОСОБА_3 28.12.2022 під особистий підпис був ознайомлений з правилами відбування покарання та обов`язками, покладеними на нього судом, а також роз`яснені наслідки ухилення від відбування покарання (а.с. 26).

Постановою про встановлення днів явки для реєстрації від 28.12.2022 ОСОБА_3 зобов`язано з`являтись до органу пробації перший та третій понеділок кожного місяця з 09 години до 18 години (а.с. 28).

Із листка реєстрації вбачається, що під час іспитового строку ОСОБА_3 не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації без поважних причин 16.01.2023 та 17.04.2023 (а.с. 29).

Згідно письмових пояснень від 13.04.2023 встановлено, що ОСОБА_3 попереджував орган з питань пробації про те, що він буде відсутнім на реєстрації 17.04.2023, оскільки відбуватиме адміністративний арешт тривалістю 10 діб (а.с. 60).

Довідкою №135/37/03-2023 від 24.04.2023 підтверджується, що ОСОБА_3 дійсно відбував адміністративний арешт в період з 14.04.2023 по 24.04.2023, на підставі постанови Радомишльського районного суду Житомирської області від 07.03.2023 (а.с. 63).

З матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_3 за період іспитового строку притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, зокрема 16.11.2022, 19.01.2023, 01.03.2023 та 07.03.2023 (а.с. 44, 57, 65-66).

23.01.2023 ОСОБА_3 під особистий підпис було попереджено, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків, орган з питань пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання (а.с. 39).

В ч. 2 статті 78 КК України зазначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені (ч. 4 ст. 166 КВК України).

Згідно матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_3 за період іспитового строку хоча і притягувався до адміністративної відповідальності, проте нових злочинів не вчиняв та до кримінальної відповідальності не притягувався, що підтверджується вимогами про судимість, які надходили з управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у Житомирській області. Водночас, суд зважає на те, вказані адміністративні правопорушення є малозначними.

Отже, зазначених в ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки декілька неявок засудженого на виклик уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин не свідчать про злісне небажання засудженого ставати на шлях виправлення, інших же належних та допустимих доказів, які б даний факт спростовували, суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи №43/2022 відносно ОСОБА_3 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання зобов`язань, передбачених ч. 3 ст. 164 КВК України, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення подання та дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання недоведені, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 75, 78 КК України, ст. 166 КВК України ст. 537-539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Житомирського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання стосовно ОСОБА_3 - відмовити, а особову справу №43/2022 повернути до Житомирського районного сектору №6 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області для продовження здійснення контролю за поведінкою засудженого.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1