Провадження № 1-кп/643/512/23
Справа № 643/6950/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 15.02.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який перебуває на реєстраційному обліку та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.05.2013 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 190, ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 22.10.2013 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців;

- 21.12.2018 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років 11 місяців 4 дні позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано попереднє ув`язнення з 08.04.2014 по 29.10.2014, з 25.01.2016 по 21.12.2018 в строк призначеного покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, звільненого 21.12.2018 з під варти в залі суду у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 25.11.2019 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова зі ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн. (штраф не сплачено);

- 11.03.2020 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі зі штрафом 850 грн., який відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; вироком Харківського апеляційного суду від 15.07.2020 вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.03.2020 скасовано в частині призначеного покарання, вказано вважати засудженим за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.11.2019 виконувати самостійно;

- 20.01.2021 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі зі штрафом у розмірі 850 грн., на підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу на користь держави виконувати самостійно;

- 02.03.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу на користь держави виконувати самостійно,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності. Так, ОСОБА_5 14 лютого 2020 року близько о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи у підземному переході до станції Харківського метрополітену «Студентська», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 136-М, маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_7 , після чого, реалізуючи свій умисел, маючи на меті незаконне збагачення, діючи з корисливих мотивів, попросив останнього надати йому мобільний телефон «HomTom Zoji Z6» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить потерпілому, начебто для здійснення телефонного дзвінка, тим самим повідомив ОСОБА_7 неправдиві відомості.

Далі потерпілий, будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_5 , погодився на прохання останнього та добровільно передав йому власний мобільний телефон «HomTom Zoji Z6» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1069,00 гривень, після чого ОСОБА_5 , отримавши реальну можливість розпоряджатися чужим майном, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 1069,00 гривень.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся та пояснив про обставини, викладені вище у даному вироку, а саме, що він 14 лютого 2020 року у вечірній час доби, приблизно о 21-00 годині, він перебував на станції метрополітену «Студентська», побачив, що на сходах сидить молодий чоловік, в якого на шиї на шнурі висів мобільний телефон. Він, побачивши телефон, попросив в даного молодого чоловіка дати йому можливість зробити дзвінок з його телефону, коли потерпілий передав йому свій мобільний телефон, він, взявши його, пішов від потерпілого, дзвінків з даного телефону він не здійснював. Зазначив, що він вийняв з телефону сім-картку, зламав її та викинув, оскільки боявся, що на цей телефон надійде дзвінок, в подальшому вказаний телефон в нього було вилучено працівниками поліції. Посилався, що сам не розуміє, що його спонукало вчинити дане кримінальне правопорушення, зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому, якщо потерпілий був би присутній у судовому засіданні, він приніс би потерпілому свої вибачення.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 установлено, що він раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, неодружений, не працює, за місцем проживання має задовільну характеристику, згідно з висновком судово-психіатричного експерта №165 КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», ОСОБА_5 страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості з порушеними формами поведінки, відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними, відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно із ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини та наслідки вчиненого злочину, а також думку потерпілого, який у заяві про розгляд кримінального провадження за його відсутності зазначив, що матеріальну шкоду йому відшкодовано в повному обсязі, цивільний позов ним пред`являтися не буде.

Покарання, необхідне і достатнє для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим ОСОБА_5 нових злочинів, що відповідатиме вимогам ст. 50, 65 КК України, йому належить призначити у виді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, з урахуванням обставини, що пом`якшує покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання та того факту, що обвинувачений неодноразово судимий за злочини проти власності, - в межах санкцій статі закону. При цьому суд враховує, що таке покарання сприятиме меті покарання виправленню обвинуваченого і попередженню вчиненню нових злочинів, та є заходом примусу, який можна вважати справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого злочину та його наслідкам.

На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою, слугуватиме попередженню вчиненню ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69, ст. 75 КК України, судом не встановлено.

Оскільки ОСОБА_5 02 березня 2023 року засуджений вироком Дзержинського районного суду м.Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі із зазначенням про виконання покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 850,00 гривень виконувати самостійно, призначене покарання за даним вироком не відбув, вчинив злочин до постановлення зазначеного вироку, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання у відповідності до положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судової товарознавчої експертизи №6/394СЕ-20 від 15.02.2020 у розмірі 628,04 гривень, які документально підтверджені, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Відповідно до положень ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, ст. 124, ст. 368, 369-371, ст. 373, ст. 374, ст. 381, ст. 382 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді 2 (два) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за сукупністю злочинів за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 березня 2023 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком у виді 3 (три) років 1 (один) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень 00 копійок виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 28 серпня 2020 року, зарахувавши в строк покарання, призначеного за сукупністю злочинів, частково відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 березня 2023 року.

Речовий доказ мобільний телефон «HomTom Z6» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який поміщено до паперового конверту білого кольору з надписом НПУ ГУ в Харківській області СУ, з підписами понятих та учасників огляду місця події, який знаходиться на відповідальному зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю.

Речовий доказ 240 гривень 00 копійок, грошові кошти номіналом: 50 гривень 1 купюра серії СК 3712733, 2014 року випуску; 20 гривень 7 купюр, купюра №1 серії ЮА 5256741, 2018 року випуску, купюра №2 серії ЧГ 5983624, 2016 року випуску, купюра №3 серії МЖ 6372948, 2011 року випуску, купюра №4 серії СД 7526824, 2013 року випуску, купюра №5 серії ЧБ 7862484, 2016 року випуску, купюра №6 серії ЧА 0327204, 2016 року випуску, купюра №7 серії СЖ 1030568, 2013 року випуску; 10 гривень 5 купюр, купюра №1 серії ХД 0746131, 2015 року випуску, купюра №2 серії ПГ 3545327, 2013 року випуску, купюра №3 серії ЮВ 6732930, 2015 року випуску, купюра №4 серії ЮГ 9234000, 2015 року випуску, купюра №5 серії СА 5153638, 2013 року випуску, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , після набрання вироку законної сили повернути законному володільцю.

Речові докази диск CD-R, 700 мв/80 міn, серія 04712 з написом «ALERUS», білого кольору із зображенням малюнків у вигляді діамантів, на якому міститься папка «Дігма» з файлами, а саме папка «плеєр» та три відео (№1, №2, №6); диск CD-R, 700 мв/80 міn, серія 04712 з написом «ALERUS», білого кольору з зображенням малюнків у вигляді діамантів, на якому міститься папка «Дігма» з файлами, а саме папка «плеєр» та три відео (№1, №2, №6), - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази фотознімок з детальною інформацією: IMG_20200214_212453_HDR.jpg, зроблений на мобільний телефон марки «Xiaomi Mi 4C» в корпусі жовтого кольору, imei: НОМЕР_3 ; фотознімок з детальною інформацією: IMG_20200214_212453_HDR.jpg, зроблений на мобільний телефон марки «Xiaomi Mi 4C» в корпусі жовтого кольору, imei: НОМЕР_3 , - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експертів в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1