Справа № 727/8935/23
Провадження № 1-в/727/123/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника ДУ Чернівецький

слідчий ізолятор ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше засудженого: вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 25.05.2023 року за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.06.2023 року за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, з конфіскацією майна, крім житла, про умовно-дострокове звільнення та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м.Чернівці звернувся засуджений ОСОБА_5 із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким або умовно дострокове звільнення від покарання. Вказану заяву мотивує тим, що він відбув дві третини строку, має на утриманні неповнолітню дитину та батьків пенсіонерів, які потребують постійного догляду та піклування, має низку хвороб, а також за період часу, знаходячись в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» не має жодного порушення режиму утримання та вважає, що мав достатньо часу щоб обдумати та переоцінити свої вчинки щоб стати на шлях виправлення, а тому просить замінити невідбуту частину призначеного йому покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив подане ним клопотання задовольнити, замінити невідбуту частину призначеного йому покарання у виді позбавлення волі більш м`яким. Просив взяти до уваги, що він має на утриманні неповнолітню дитину та батьків пенсіонерів, а також те, що він відбув дві треті строку покарання.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого. Вказав, що відповідно до положення ст.82 КК України неможливо замінити ОСОБА_5 невідбуту частину покарання більш м`яким або застосувати до останнього умовно-дострокове звільнення, оскільки це буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин. А також, вважав, що відсутні підстави для застосування до ОСОБА_5 і вимог ст. 81 КК України. Крім цього, зауважив, що засудженим при зверненні до суду з даним клопотанням - не дотримано вимог діючого законодавства.

Представник ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» в судовому засіданні також заперечував щодо задоволення клопотання, стверджуючи, що ОСОБА_5 засуджений вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.06.2023 року за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. В строк покарання зараховано час тримання під вартою з 11.01.2018 року по 13.02.2018 року, з 23.09.2018 року по 30.04.2021 року, з 20.09.2022 року по 27.06.2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 29.07.2023 року. Початок строку покарання: 28.06.2023 року. Кінець строку покарання: 09.02.2025 року. 2/3 строку покарання: 01.06.2023 року.

В ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» перебував з 20.09.2022 року по 29.08.2023 року. За вказаний період перебування під вартою характеризувався посередньо. Грубих порушень вимог режиму тримання не допускав. Стягнень та заохочень не мав. До суспільно корисної праці не залучався.

ОСОБА_5 29.08.2023 року направлений для відбування покарання до ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)».

Відносно ОСОБА_5 комісією слідчого ізолятора не розглядалось питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно-дострокового звільнення, оскільки місцем відбування покарання засудженому визначено державну установу «Райківецька виправна колонія (№78)», комісія якої уповноважена на розгляд можливості застосування до засудженого заохочувальних норм законодавства після прибуття ОСОБА_5 для відбування покарання до установи.

З цієї ж причини не проводились: визначення ступеня виправлення засудженого, оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, не складено індивідуальну програму соціально-виховної роботи із засудженим.

На основі викладеного просив відмовити в задоволенні клопотання.

Суд, заслухавши думку прокурора, засудженого, представника ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор», дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.06.2023 року за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла. В строк покарання зараховано час тримання під вартою з 11.01.2018 року по 13.02.2018 року, з 23.09.2018 року по 30.04.2021 року, з 20.09.2022 року по 27.06.2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 29.07.2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» перебував з 20.09.2022 року по 29.08.2023 року.

Відповідно до Наряду Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на направлення особи, засудженої до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі від 20.07.2023 №6148/8-23, ОСОБА_5 29.08.2023 року направлений для відбування покарання до державної установи «Райківецька виправна колонія (№78)».

Судом встановлено, що на час подання до суду клопотання засуджений ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.06.2023 року, а саме 01.06.2023 року.

За період перебування під вартою в державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» з 20.09.2022 по 29.08.2023 ОСОБА_5 характеризувався посередньо. Грубих порушень вимог режиму тримання не допускав. Стягнень та заохочень не мав. До суспільно корисної праці не залучався.

Так, згідно вимог ч.3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі; 2) він став на шлях виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 КК України частину призначеного судом покарання.

При вирішенні даного питання судом враховуються положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.(ч. 2 ст.81 КК України).

Відповідно до ст. 6 КВК України основними засобами виправлення та ресоціалізації є встановлений порядок виконання та відбування покарань (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленого Кримінальним кодексом України строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Наказом Міністерства юстиції України №294/5 від 19.01.2023 «Про визначення ступеня виправлення засудженого» затверджено Порядок визначення ступеня виправлення засудженого та Методику визначення ступеня виправлення засудженого.

Відповідно до пункту 3 зазначеного Порядку «Адміністрація установи виконання покарань після відбуття засудженим установленого статтями 81, 82 Кримінального кодексу України строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання та надіслати клопотання до суду щодо можливості представлення засудженого до заміни покарання у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Разом з поданням до суду надаються документи, перелік яких встановлений пунктом 9 розділу VI Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 червня 2012 року № 847/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 14 червня 2012 року за № 957/21269 (далі - Інструкція), та висновок щодо ступеня виправлення засудженого (далі - висновок), форма якого наведена в додатку до Методики визначення ступеня виправлення засудженого».

Згідно пункту 9 Порядку «Якщо засуджений виявив бажання звернутися до суду особисто щодо заміни покарання відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України та в інших випадках, передбачених кримінально-виконавчим законодавством, він письмово звертається до адміністрації установи виконання покарань.Адміністрація установи виконання покарань протягом п`яти днів безкоштовно зобов`язана надати засудженому копії документів, передбачених абзацом другим пункту 3 цього Порядку, для подальшої подачі їх до суду в установленому законодавством порядку».

Як вбачається з наданої інформації ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» стосовно ОСОБА_5 комісією слідчого ізолятора не розглядалось питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно-дострокового звільнення, оскільки місцем відбування покарання засудженому визначено державну установу «Райківецька виправна колонія (№78)», комісія якої уповноважена на розгляд можливості застосування до засудженого заохочувальних норм законодавства після прибуття ОСОБА_5 для відбування покарання до установи.

При цьому, ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» не займалось визначенням ступеня виправлення засудженого, оцінками ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ними не складено індивідуальну програму соціально-виховної роботи із засудженим.

Таким чином, ОСОБА_5 при зверненні до суду з даним клопотанням не дотримано вищевказаних вимог законодавства, в тому числі «Порядоку визначення ступеня виправлення засудженого та Методику визначення ступеня виправлення засудженого».

При цьому, наявність у засудженого неповнолітньої дитини та батьків пенсіонерів, про що останній вказує в своєму клопотанні, на думку суду, не є визначальними при розгляді даного клопотання.

Крім цього, як встановлено судом, засуджений ОСОБА_5 за час перебування в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має. До суспільно корисної праці не залучається.

А також, судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, за які реально відбував покарання.

Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_5 злочинів, суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 положень вимог ст. 81 та ст.82 КК України на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин.

За наведених обставин, а також враховуючи недотримання ОСОБА_5 зазначених вимог законодавства при зверненні до суду з даним клопотанням, суд вважає, що відсутні підстави для його задоволення.

На підставі ст. 81, 82 КК України та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше засудженого: вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 25.05.2023 року за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.06.2023 року за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, з конфіскацією майна, крім житла, про умовно-дострокове звільнення та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 7 днів з моменту її оголошення в Чернівецький апеляційний суд через Шевченківський районний суд м. Чернівці, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

СУДДЯ: