Справа № 366/2026/23
Провадження № 1-кс/366/389/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява судді ОСОБА_3 про самовідвід з якої вбачається, що 04.07.2023 року до Іванківського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000150 від 26.02.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України (справа № 366/2026/23, провадження № 1-кс/366/194/23). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2023 року, головуючим суддею з розгляду справи визначено суддю ОСОБА_5 . Ухвалою судді ОСОБА_5 , від 06.07.2023 року призначене підготовче судове засідання на 14.07.2023 року, відкладене на 21.07.2023 року.

21.07.2023 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_6 , надійшла заява про відвід судді ОСОБА_5 (справа № 366/2026/23, провадження № 1-кс/366/388/23), головуючим суддею при розгляді якої згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено мене, суддю ОСОБА_3 .

Суддя ОСОБА_3 заявила собі самовідвід від розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_5 з підстав того, що згідно з відомостями, зазначеними у обвинувальному акті, потерпілим у кримінальному провадженні є ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У цьому ж будинку (у тому самому під`їзді) знаходиться квартира АДРЕСА_2 , яка належала її матері, яка померла у 2020 році та товаришувала з сім`єю потерпілого. Як до, так і після смерті матері вона часто навідується туди і постійно зустрічає потерпілого та його дружину, які фактично є її сусідами. Вважає, що ухвалення нею будь-якого рішення у цій справі, у тому числі заяви про відвід судді ОСОБА_5 може викликати сумнів у її неупередженості з боку учасників справи.

У судове засідання учасники провадження не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заяву про самовідвід слід задовольнити.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших підстав, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ч. 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України, питання про відвід слідчого судді або судді розглядається іншим суддею цього ж суду.

Відповідно до ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом.

Незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. (висновок No 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів зазначено).

Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. (Висновок №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів незмінності суддів») .

Суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. (Постанова Пленуму Верховного Суду України N 8 від 13.06.2017 року «Про незалежність судової влади»).

Підставою обґрунтування заявлення у цьому випадку самовідводу є практика ЄСПЛ, зокрема рішення від 09.11.2006. у справі Білуга проти України та рішення від 28.10.98. у справі Ветштайн проти Швейцарії, згідно з якими судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду. Будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Обґрунтуванням самовідводу підтверджується Кодексом суддівської етики, Бангалорськими принципами, які передбачають, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначає, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, які адресовані суддям для використання, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен заявити собі самовідвід.

Отже, у цьому випадку заявлення самовідводу є ціллю збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду.

З огляду на встановлені обставини справи, враховуючи наявність передбачених законом підстав для самовідводу, з метою уникнення обставин, що можуть викликати сумніви у неупередженості або об`єктивності судді під час розгляду скарги, суд приходить до висновку про необхідність задоволення самовідводу судді ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 35, п. 4 ч. 1 ст. 75, 81, 82 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_8