УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/940/23

Провадження № 1-кс/486/186/2023

08 червня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000211, внесеному 06.06.2023 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

07.06.2023 року до суду надійшло клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000211, внесеному 06.06.2023 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000211, внесеному 06.06.2023 року до ЄРДР, за ч. 1 ст. 246 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 06.06.2023 року до ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про факт незаконної порубки дерев у лісосмузі, неподалік Ташлицького водосховища по напрямку руху до смт. Арбузинка Первомайського району Миколаївської області. Виїздом СОГ на місце події та проведеним оглядом встановлено, що у лісосмузі, розміщеній у польовій місцевості впоперек дороги Т-15-10 (у напрямку руху до смт. Арбузинка Первомайського району), на відстані близько 400 метрів від Ташлицького водосховища в бік автодороги Н-24, сполученням «Благовіщенське-Миколаїв», GPS-координати: НОМЕР_1 , 31.20242, що в межах Южноукраїнської територіальної громади Вознесенського району Миколаївської області, виявлено: відкриту ділянку місцевості з 25-ти фрагментами розпилених стовбурів дерев, відділених від кореня, неподалік від яких у лісосмузі виявлено 30 фрагментів стовбурів дерев на корені з ознаками свіжого спилу (пнів), а також пилку ланцюгову бензинову чорно-синього кольору, марки «KRAISSMANN KS 65», та автомобіль марки «ВАЗ- 2101», р.н. НОМЕР_2 , блакитного кольору.

06.06.2023 року, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, в період часу з 15 год. 40 хв. по 19 год. 25 хв. було проведено огляд місця події за адресою: територія лісосмуги, що розміщена у польовій місцевості впоперек дороги Т-15-10 (у напрямку руху до смт. Арбузинка Первомайського району Миколаївської області), на відстані близько 400 метрів від Ташлицького водосховища в бік автодороги Н-24, сполученням «Благовіщенське-Миколаїв», GPS-координати: НОМЕР_1 , 31.20242, що в межах Южноукраїнської територіальної громади Вознесенського району Миколаївської області, в ході чого виявлено легковий автомобіль фірми «ВАЗ», моделі «2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , який опечатано біркою №1, окуляри пластикові з чорною рамною та прозорими лінзами, які поміщено до експертного пакету №WAR 1121857, дві пластикові каністри з вмістом паливо-мастильних матеріалів, які поміщено до експертного пакету №7279591, пилку ланцюгову бензинову чорно-синього кольору, марки «KRAISSMANN», моделі «KS 65», яку поміщено до експертного пакету №XTH A463368, двадцять п`ять фрагментів розпилених стовбурів дерева, які опечатано біркою №2 та вилучено до ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

06.06.2023 року слідчим винесено постанову про визнання вилучених в ході огляду місця події предметів речовими доказами.

Посилаючись на те, що даний транспортний засіб та інші предмети мають значення речових доказів, з метою з`ясування всіх обставин кримінального провадження, прокурор просить накласти на нього арешт.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив про його задоволення. Також зазначив, що досудовим слідством встановлено, що автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21013», 1988 р.в., синього кольору, номерні знаки НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_5 , видане 04.09.1996 року, зареєстровано на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, слідчий суддя приходить до наступного.

06.06.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за № 0000211, з правовою кваліфікацією правопорушення ч. 1 ст. 246 КК України (а.с. 5).

Згідно рапорту чергового ЧЧ ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 06.06.2023 року вбачається, що до чергової частини надійшло повідомлення про те, що 06.06.2023 року о 15.02 год. біля річки Ташлик, лісо полоса зліва від дороги в сторону смт. Арбузинки, три невідомі чоловіки на авто ВАЗ 2101 синього кольору р.н. НОМЕР_2 незаконно пиляють дерева. Виїздом СОГ на місце події, а саме на території лісопосадки, яка розташована на відстані 400 метрів від Ташлицького водосховища, та проходить біля дороги у напрямку смт. Арбузинка від дороги Благовіщенськ-Миколаїв Н-24 було виявлено 25 фрагментів стовбурів дерев, пилу ланцюгову бензинову, автомобіль марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 6).

Згідно до протоколу огляду місця події від 06.06.2023 року дізнавачем СД ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 виявлено та вилучено вищезазначені предмети (а.с. 7-10).

Прокурор посилається на те, що незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, зникнення, втрати, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Частиною 1 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно частини 2 вказаної статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що надані прокурором матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучені в ході огляду речі можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В силу ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України (тобто є речовими доказами), а тому арешт на це майно слідчим суддею накладається обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та, які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000211, внесеному 06.06.2023 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт майна, задовольнити.

У кримінальному провадженні № 0000211 від 06.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, накласти арешт на вилучене 06.06.2023 року в ході огляду місця події майно:

- легковий автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21013», 1988 р.в., синього кольору, номерні знаки НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_5 , видане 04.09.1996 року, зареєстрований за ОСОБА_4 , який опечатано біркою № 1;

- окуляри пластикові з чорною рамною та прозорими лінзами, які поміщено до експертного пакету №WAR 1121857;

- дві пластикові каністри з вмістом паливо-мастильних матеріалів, які поміщено до експертного пакету №7279591;

- пилку ланцюгову бензинову чорно-синього кольору, марки «KRAISSMANN», моделі «KS 65», яку поміщено до експертного пакету №XTH A463368;

- двадцять п`ять фрагментів розпилених стовбурів дерева, які опечатано біркою №2.

Вилучене майно залишити на зберіганні у відділенні поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, заборонивши відчуження, користування та розпоряджання даним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1