Справа № 308/9093/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.07.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі суддів : ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/344/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.06.2023.
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення після отримання його заяви від 03.03.2023.
З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення після отримання заяви від 03.03.2023. В обґрунтування скарги ОСОБА_5 зазначив, що в березні 2023 року ним направлено заяву про вчинення злочину працівником Державної прикордонної служби до Львівської обласної прокуратури. Вказану заяву було скеровано до Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони і там не вважають, що викладені ним факти свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Відповідь прокурора від 14.04.2023 він отримав 19.04.2023. Суть його заяви про злочин зводиться до того, що під час здійснення досудового розслідування оперуповноваженим Державної прикордонної служби ОСОБА_6 на виконання доручення слідчого від 15.01.2021 було здійснено ряд слідчих дій, проведено впізнання особи та предметів за фотографіями з двома свідками, іноземними громадянами. Копії вказаних протоколів були надані слідчому судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (справа № 308/1057/21) як додатки до клопотання про допит свідків в порядку ст. 225 КПК України. В подальшому вказані протоколи були змінені, замість них з`явилися інші за змістом протоколи, однак час проведення слідчих дій та учасники слідчих дій не змінилися. Протоколи, які складені пізніше фактично змінюють зміст попередніх. Згідно відповіді, той факт, що працівником Державної прикордонної служби складено чотири протоколи слідчих дій, надано їх слідчому, який надав їх слідчому судді, а потім «заднім числом» складено протоколи щодо вчинення вже інших слідчих дій в той самий час з тими самим свідками та понятими не свідчить про ознаки кримінального правопорушення і такі дії не несуть суспільну небезпеку. Суть заяви в тому, що в одному кримінальному провадженні є чотири протоколи слідчих дій, які мають двійників по часу, учасникам, особі, яка їх складала, та місцю їх складення, збігаються у всьому окрім змісту та підписів. Вказує, що керівником Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони було порушено
порядок, який встановлений нормами КПК України, а саме не внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 12.06.2023 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення після отримання його заяви від 03.03.2023, зобов`язати керівника або іншу уповноважену особу вказаної прокуратури виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які містяться в заяві від 03.03.2023 та розпочати досудове розслідування. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_5 вказує на те, що у його заяві від 03.03.2023 зазначено обставини вчинення військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Факт наявності восьми протоколів слідчих дій, в яких один і той самий час, однією і тією ж особою, з тими самим свідками та понятими дає підстави вважати їх підробленими. Зазначені обставини можливо з`ясувати тільки шляхом проведення досудового розслідування. Вважає безпідставними твердження суду про те, що повідомлення про злочин повинно містити однозначні підтвердження підробки, оскільки за таких умов він повинен був надати до заяви про злочину і висновок експерта. Також слідчий суддя залишив поза увагою те, що половина документів зникла з матеріалів кримінального провадження, оскільки із супровідного листа вбачається, що їх було на менше, ніж виявилося, що додатково свідчить про факт фальсифікації матеріалів кримінального провадження.
Одночасно ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 12.06.2023, оскільки участі у розгляді скарги слідчим суддею не приймав, копію оскаржуваної ухвали отримав 17.06.2023.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, особи яка подала апеляційну скаргу, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того апеляційний суд враховує заяву прокурора про розгляд апеляційної скарги у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження, виходячи зі змісту ч. 3 ст. 395 КПК України, ОСОБА_5 не пропущений.
Апеляційна скарга ОСОБА_5 до задоволення не підлягає з таких підстав.
За приписами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 1 статті 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Частинами 1, 2 статті 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Згідно частини 1 глави 3 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020, унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.
При цьому слід відзначити, що відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені в частині 5 статті 214 КПК України, відповідно до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Системний аналіз положень ст. 214, 303, 304 КПК України свідчить проте, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Тобто, саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Чинним КПК України закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 1 ст. 214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 2 ст. 214 КПК).
Проте така процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань серед іншого вносяться відомості про: 1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК).
Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, заявник у повідомленні про кримінальне
правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Ці обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК).
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що викладені в ньому обставини не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення та не потребують для отримання зазначеного вище висновку перевірки засобами кримінального процесу, або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ані попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 в справі №818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У постанові Верховного Суду від 30.09.2021 (справа №556/450/18, провадження № 51-4229км20) вказано, що за змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Разом з тим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.
Таким чином, внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.
Підставами вважати, що в заяві (повідомленні) містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Це в свою чергу слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях, використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.
Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.
Аналізуючи положення ст. 214 КПК України у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідила матеріали скарги та дійшла обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 звернувся до Львівської обласної прокуратури із заявою про вчинення злочину, датованою 03.03.2023.
Зокрема ОСОБА_5 зазначив, що під час здійснення досудового розслідування оперуповноваженим Держприкордонслужби на виконання доручення слідчого 15.01.2021 було здійснено ряд слідчих дій, проведено впізнання особи та предметів за фотографіями з двома свідками, іноземними громадянами. Копії вказаних протоколів були надані слідчому судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (справа № 308/1057/21) як додатки до клопотання про допит свідків в порядку ст. 225 КПК України. В подальшому вказані протоколи зникли з матеріалів кримінального провадження (їх копії залишилися в Ужгородському міськрайонному суді), замість них з`явилися інші за змістом протоколи, однак час проведення слідчих дій та учасники слідчих дій не змінилися. Змінилися зміст та фото, які використовувалися під час слідчої дії, одні протоколи замінили на інші через допущені порушення. Всі протоколи складені оперуповноваженим ОСОБА_6 за участі одного і того ж перекладача та одних і тих самих свідків та понятих (в один і той же час проводяться абсолютно різні слідчі дії з одними і тими самим свідками, понятими перекладачем).
Заявник переконаний, що одночасне проведення двох слідчих дій за участі одних і тих самих осіб, в один і той самий час неможливе і саме це свідчить про фальсифікацію доказів у кримінальному провадженні та їх можливу підробку.
Також просив звернути увагу на велику кількість документів, що виключає можливу описку чи помилку, що окремо свідчить про факт підробки процесуальних документів. Окрім того, протоколи впізнання, які наявні в матеріалах клопотання, про допит свідків в порядку ст. 225 КПК України та протоколи надані суду містять інші фото, які надавалися для впізнання. Вважає, що вказані дії були вчинені умисно та свідомо, оскільки перші створені протоколи (наявні в клопотанні про допит свідків в порядку ст. 225 КПК України (справа № 308/1057/21) були проведені з очевидним порушенням КПК України і сторона обвинувачення вирішила їх підробити та виготовити інші.
До скарги долучені копії протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.01.2021 та копії протоколів пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 15.01.2021.
Листом керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного Регіону від 14.04.2023 за № 30.52/02-324 ВИХ-23, ОСОБА_5 повідомлено, що відомостей, обґрунтувань, які б вказували на вчинення вказаною ним в заяві особою кримінальних правопорушень, на цей час не надано. З урахуванням викладеного, підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вбачається.
Доводи заявника ОСОБА_5 профакт наявності протоколів слідчих дій, складених в один і той самий час, однією і тією ж особою, з тими самим свідками та понятими, були предметом перевірки та оцінки слідчого судді, однак такі безумовно не свідчить про те, що вказані документи є підробленими. Разом з тим, оцінка вказаним
Таким чином обґрунтованим є висновок слідчого судді про те, що в матеріалах скарги відсутні об`єктивні дані, які б вказували на реальність конкретної події кримінального правопорушення, зокрема на підроблення відповідних протоколів, оскільки наведена ОСОБА_5 у заяві про вчинення злочину від 03.03.2023 інформація не містить достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів щодо наявності ознак кримінального правопорушення, у зв`язку з чим таке звернення не може бути безальтернативною підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчий суддя, у межах процедури оскарження бездіяльності уповноважених осіб Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, як вбачається з наданих матеріалів повною мірою з`ясувала обставини та мотиви, з яких вона дійшла висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та дійшла обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальні правопорушення, передбачені ст. 366, 384 КК України, належним чином умотивувати своє рішення. Не було встановлено таких і колегією суддів, оскільки
Слідчим суддею суду першої інстанції не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які на думку колегії суддів, перешкодили б ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
За таких обставин колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування, а тому апеляційну скаргу залишає без задоволення.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду ОСОБА_5 не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 12.06.2023 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення після отримання його заяви від 03.03.2023 - без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді