Справа № 589/1982/23
Провадження № 1-кс/589/488/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

ВСТАНОВИВ:

До Шосткинського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_2 зі скаргою на постанову слідчого від 29.04.2021р. про закриття кримінального провадження №0000018 від 7.04.2021р. за ознаками ч.1ст.126 КК України в зв`язку відсутністю події кримінального правопорушення.

Яку мотивує тим, що слідчий виніс невмотивовану постанову яка не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, висновки слідчого не відповідають дійсним обставинам справи. Просить таку постанову скасувати.

Згідно ч.3 ст. 306КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Позивач був рекомендованим повідомленням, тобто належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, яка була призначена на 26.05.223р. та в зв`язку з неявкою останнього перенесена на16.05.2023р., однак в судове засідання не з`явився, будь яких заяв до суду не надав.

Суд вважає, що судом були створені всі умови для реалізації права скаржника на доступ до правосуддя та приймаючи до уваги те, що останній будучи повідомленими про дату та час розгляду скарги в суд не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, то суд оцінює таку поведінку, як небажання підтримувати подану скаргу в суді.

У разі ж неявки до суду скаржника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Закон не встановлює жодних заходів процесуального примусу для забезпечення участі в судовому засіданні особи, котра оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. Не передбачає закон і можливості розгляду судом скарги за відсутності скаржника, належним чином повідомленого про такий розгляд (якщо в судовому засіданні не бере участі його захисник чи представник).

У частині другій статті 307 КПК визначено вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду відповідної скарги: скасувати рішення слідчого чи прокурора; зобов`язати припинити дію чи вчинити певну дію; відмовити в задоволенні скарги.

Однак розгляд скарги по суті за відсутності і скаржника, і його захисника чи представника не відповідатиме приписам частини третьої статті 306 КПК.

У постанові пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 4 «Про узагальнення судової практики розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» запропоновано інший спосіб дій слідчого судді за подібних обставин. Зокрема, частина четверта статті 163 КПК містить імперативну вимогу щодо розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів за участю особи, яка його подала, аналогічну приписам частини третьої статті 306 цього Кодексу про обов`язкову участь скаржника у судовому розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. На предмет застосування частини четвертої статті 163 КПК ВССУ зазначив, що неявка без поважної причини в судове засідання сторони кримінального провадження, яка подала клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, свідчить про фактичне непідтримання клопотання і має розцінюватись як підстава для відмови в його задоволенні. Застосування такого підходу було визнано правильним незалежно від того, яка зі сторін кримінального провадження (обвинувачення чи захисту) звернулась до слідчого судді з відповідним клопотанням (підпункт 8 пункту 2.5 узагальнення).

За таких обставин суд приходить до переконання , що в задоволенні скарги ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки останній в судове засідання не з`явився, не підтримав та не обґрунтував її в передбаченому законом порядку подану скаргу, що свідчить про фактичне не підтримання скарги.

Крім цього скаржник не надав в передбаченому законом порядку докази свого повноваження звертатися до суду з зазначеною скаргою та доказів щодо поважності пропуску строку з часу отримання зазначеної постанови 27.03.2023р. до часу звернення до суду 14.04.2023р.

Обов`язок доведення свого процесуального статусу лежить на особі, що звертається до суду з відповідною скаргою у відповідності до положень ст. 22 КПК України та не можуть покладатись на один і той самий орган чи службову особу, тобто слідчого суддю.

За таких обставин суд у відповідності до ст. 307 КК України в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки прийняття іншого рішення даною нормою КПК не передбачено.

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого від 29.04.2021р. про закриття кримінального провадження №0000018 від 7.04.2021р. за ознаками ч.1ст.126 КК України в зв`язку відсутністю події кримінального правопорушення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1