Провадження № 1-кс/752/4833/23
У Х В А Л А

29.06.2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001677 від 19.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

прокурор Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001677 від 19.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, а саме: на речі, вилучені 19.06.2023 в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вулиця Деміївська, 37, а саме: автомобіль «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , власник якого громадянка ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу та ключ.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001677 від 19.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України .

Досудовим розслідуванням встановлено, що до ЧЧ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві надійшла інформація про те, що 19.06.2023 до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, надійшла письмова заява, про те, що 18.06.2023, близько 23 год. 00 хв., група осіб, використовуючи транспортний засіб марки "Вольксваген Транспортер", д.н.з. НОМЕР_1 , діючи таємно, намагалася здійснити крадіжку дров, які перебували поблизу 2 під`їзду будинку 37 по вул. Деміївській у м. Києві, але виконавши усі дії, що вважали за потрібні, не довели злочин до кінця, так як були зупинені жильцями вказаного будинку.

Під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вулиця Деміївська, 37 було виявлено та вилучено: автомобіль «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , власник якого громадянка ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу та ключ.

З метою забезпечення збереження речових доказів, а саме: автомобіль «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , власник якого громадянка ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу та ключ, а також запобігання можливості їх приховування, знищення або відчуження, прокурор просить задовольнити клопотання та накласти арешт на вилучене майно.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду клопотання встановлено, що СВ Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001677 від 19.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вулиця Деміївська, 37 було виявлено та вилучено: автомобіль «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , власник якого громадянка ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу та ключ.

19.06.2023 р. постановою слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 вилучений автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від нього, визнано речовими доказами.

Прокурор Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001677 від 19.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, а саме: на речі, вилучені 19.06.2023 в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вулиця Деміївська, 37, а саме: автомобіль «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , власник якого громадянка ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу та ключ.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Звертаючись до суду прокурор просить накласти арешт на майно, що вилучено під час проведення огляду місця події з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, і це підтверджується матеріалами, долученими до клопотання, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, є засобом вчинення кримінального правопорушення, а отже відповідає ознакам речових доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, збереження майна, що має ознаки речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до подальшого відчуження майна, втрати речового доказу і таке втручання у права власника майна на даній стадії досудового розслідування є виправданим.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001677 від 19.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на речі, вилучені 19.06.2023 в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вулиця Деміївська, 37, а саме: автомобіль «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , власник якого громадянка ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу та ключ.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя