Провадження №11-сс/801/298/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці судове провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2023, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000343 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 .

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя вказав, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби є занадто м`яким в даному конкретному випадку. Прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш жорстких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме домашній арешт в певний період доби може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2023 скасувати, та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Прокурор вважає оскаржуване судове рішення незаконним, у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Останній здійснив наїзд на малолітнього пішохода, внаслідок чого останній від отриманих травм загинув на місці події. Необхідністю обрання вказаного слідчим у клопотанні запобіжного заходу є наявність ризиків: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, впливу на свідків та експертів у кримінальному провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Також зазначив, що законом не передбачено обов`язок доводити недоцільність застосування більш жорстких запобіжних заходів.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які заперечили проти задоволення вимог прокурора та просили застосувати особисте зобов`язанння, оскільки ОСОБА_7 працює, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Вирішуючи питання про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя враховував та, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, внаслідок якого загинула неповнолітня особа та прийшов до обґрунтованого висновку про існування ризиків, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності та, відповідно, покарання за кримінальне правопорушення, що в свою чергу свідчить про підвищену суспільну небезпечність останнього.

При цьому слідчий суддя вважав, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби є занадто м`яким в даному конкретному випадку, а прокурором не доведено, що жоден із більш жорстких запобіжних заходів є недоцільними і саме домашній арешт в певний період доби може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні слідчого.

В матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та не викликає сумнівів.

Також слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 ККП України, а саме можливість переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування/суду з огляду на загрозу реальної міри покарання; здійснення незаконного впливу на свідків та експертів з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Кримінальним процесуальним законодавством не передбачено обов`язок слідчого чи прокурора доводити недоцільність застосування більш жорстких запобіжних заходів, а слідчому судді чи суду обирати суворіший запобіжний захід ніж вважає за доцільне сторона обвинувачення.

Таким чином колегія суддів переконана, що слідчий суддя в даному випадку вийшов за межі своїх повноважень.

Зі змісту ст. 181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_7 , характер інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби в покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах заявленого слідчим клопотання, адже саме цей запобіжний захід буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та сприятиме виконанню завдань, які має досягти орган досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, про який клопотала сторона захисту в ході апеляційного розгляду, в даному випадку не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2023, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , скасувати.

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підохрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженця с. Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, одружений, який має на утриманні неповнолітню дитину, працюючого складачем поїздів залізничної станції Бар, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки:

1.зобов`язати ОСОБА_7 не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22.00 год по 06.00 год.;

2.прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

3.не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора суду;

4.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

5.утримуватися від спілкування із неповнолітніми свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

6.здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4