Справа № 296/3681/23
Вирок

Іменем України

06 вересня 2023 року м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000239 від 21.01.2023за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліщин, Житомирського району, Житомирської області, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, на утримані малолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.06.2021 Корольовським районним судом м.Житомира за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2023 року приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебував в ТЦ «Глобал», що за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 77, де біля банкомату виявив пластикову платіжну банківську картку № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_5 .

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на викрадення вищевказаної банківської картки з метою подальшого викрадення грошових коштів з карткового рахунку зазначеної банківської картки шляхом розрахунку за товари в магазинах.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на викрадення офіційного документа, а саме - банківської картки, не вживаючи будь-яких дій для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка належить іншій особі та є офіційним документом, взяв зазначену пластикову платіжну карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , та яка згідно Закону України «Про інформацію», Закону України «Про платіжні послуги», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про банки та банківську діяльність», і примітки ст. 200 КК України є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку та таким чином викрав її, переслідуючи при цьому корисливий мотив.

Після чого, утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми протиправними діями здійснив викрадення офіційного документа, а саме - вищевказаної банківської картки AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 .

В подальшому, 14.01.2023 приблизно о 12 годині 41 хвилині ОСОБА_6 , перебував в приміщенні ТЦ «Глобал» що за адресою: м. Житомир, вул. Київська,77, де у останнього виник умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, а саме - грошових коштів, з карткового рахунку раніше викраденої ним банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 в той же день та час, перебуваючи у гіпермаркеті «Ашан», що по вул. Київська, 77, о 12 год. 41 хв. 14.01.2023 розрахувався через термінал магазину за куплені товари на суму 14 грн. 90 коп., та в подальшому, пересвідчившись, що доступ до картки не потребує введення пін-коду, перебуваючи у кафе «МакДональдз», що по вул. Київська, 77, о 12 год. 50 хв. 14.01.2023 розрахувався через термінал кафе за куплені страви на суму 363 грн. 00 коп.

В подальшому, утримуючи вищезазначену банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , при собі, перебуваючи в той же день по АДРЕСА_2 , в магазині СПД « ОСОБА_7 » здійснив вищевказаною банківською карткою розрахунок через POS-термінал за куплені товари о 12 год. 55 хв. на суму 219 грн. 08 коп.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне, повторне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, перебуваючи за адресою: м.Житомир, вул. ГоголівськаД, в магазині побутової техніки «Моя техніка», маючи при собі банківську карту ОСОБА_5 , випущену АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яку викрав раніше, достовірно знаючи, що при розрахунку нею через POS-термінал не потрібно вводити пін-код доступу до неї, скориставшись цим, та, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужих осіб, здійснив розрахунок вказаною карткою за придбання товару о 13 год. 17 хв. на суму 259 грн. та 299 грн. та, таким чином, викрав їх.

В подальшому ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно та банківську картку при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 1140 грн. 08 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану,та за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, надав показання, які відповідають фактичним обставинам справи.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Учасники судового провадження не заперечували щодо проведення судового розгляду без його участі.

Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали провадження, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, виходячи з того, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, та за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які згідно з ст. 12 КК України відносяться до злочину та кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Водночас суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою молодого віку, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, тяжкі наслідки від його неправомірних дій не настали, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий.

Наведені обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та дані про його особу в своїй сукупності та співвідношенні, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та свідчать про можливість призначення ОСОБА_4 найнижчого покарання, передбаченого санкціями інкримінованих йому злочину та кримінальному проступку.

При визначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд враховує дані про особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність тяжких наслідків від його неправомірних дій, та застосовує принцип, визначений у ст. 70 КК України, у виді поглинення менш суворого покарання більш суворим.

У відповідності до ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного та інші обставини справи, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Звільняючи від відбування покарання з випробуванням суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Питання стосовно речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України. Арешт на майно не накладався.

Підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді одного року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: оптичні диски з камер відеоспостереження магазину "Продукти" та АТ "ПриватБанк" - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження вручити повний текст вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1