Справа № 567/962/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2023 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Розваж Острозького району Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , військовослужбовця, судимого 05.07.2017 Рівненським міським судом Рівненської області за ч.4 ст.407 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік; 19.02.2018 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.190 КК України, з застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік; 03.10.2018 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України, з застосуванням ст.71 КК України, до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 09.05.2023 Житомирським районним судом Житомирської області за ч.5 ст.407 КК України до 5 років позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , будучи інструктором навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.68, 92 Конституції України, Постанови Верховної ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння та зберігання боєприпасів, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в пункті тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , в другій декаді грудня 2022 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), знайшов та вирішив незаконно придбати шляхом привласнення патрони у кількості 22 (двадцять дві) штуки, які є боєприпасами до 5,45 мм. вогнепальної стрілецької зброї, а саме 5,45х39 мм. проміжними патронами з трасуючими кулями із свинцевими сердечниками (7Т3, 7Т3М) (7Н6,7Н61У1) зразка 1974 р., які до стрільби придатні та помістив їх до свого рюкзака, в якому 20.12.2022 (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав вказані боєприпаси до 23.02.2023 (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), коли помістив їх до правої кишені штанів та почав їх носити при собі до проведення огляду, а саме до 12 год. 50 хв. 23.02.2023 поблизу будинку АДРЕСА_3 , в ході якого у солдата ОСОБА_5 вилучено патрони у кількості 22 (двадцять дві) штуки, які є боєприпасами до 5,45 мм. вогнепальної стрілецької зброї, а саме 5,45х39 мм. проміжними патронами з трасуючими кулями із свинцевими сердечниками (7Т3, 7Т3М) (7Н6,7Н61У1) зразка 1974 року.

Під час досудового розслідування між прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, якому на підставі ст.36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000066, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 22.06.2023 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України щодо обставин, викладених в обвинувальному акті від 30.05.2023, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.1 ст.263 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, поглиненням менш суворого покарання, призначеним за цим вироком, більш суворим, призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 09.05.2023, остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадження може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відносяться до тяжкого злочину. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.263 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні пояснив, що спроможний його виконати.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України, тобто придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Водночас, при призначенні покарання суд враховує вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 09.05.2023 за яким ОСОБА_5 було засуджено за ч.5 ст.407 КК України до 5 років позбавлення волі та остаточне покарання призначає за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Клопотань про застосування запобіжного заходу на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні становлять 1510,24 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується вимогами п.3 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Керуючись ст.314, 374, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

затвердити угоду від 22.06.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглиненням менш суворого покарання, призначеним за цим вироком, більш суворим, призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 09.05.2023, остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_5 з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1510,24 грн. витрат на проведення експертизи.

Речові докази - 22 (двадцять два) патрони, які є припасами до 5,45 мм. вогнепальної стрілецької зброї передати на потреби Збройних Сил України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1