КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002892 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острови Маневецького району Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 02.02.2022 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України на 2 місяці арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, та йому призначено покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Суд визнав доведеним, щоприблизно о 15 год. 20 хв. 23.12.2022 ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Сурікова, 3А, в приміщенні торгової зали супермаркету «Ультрамаркет», де у нього виник злочинний, _________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/2781/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ч. 4 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_1

корисливий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна з приміщення вищевказаного супермаркету.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить у вчиненні крадіжки, о 15 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Сурікова, 3А, в приміщенні торгової зали магазину «Ультрамаркет», у відділі з ковбасними виробами, де невстановлена слідством особа взяла з полиці товар, а саме: «Ковбасу Брауншвейгську с/к в/ с Спец Цех Алан », вагою 0,336 грам, вартістю 270 гривень 93 копійки без урахування ПДВ та 325 гривень 12 копійок з урахуванням ПДВ, «Ковбасу Брауншвейгську с/к в/с Спец Цех Алан», вагою 0,33 грам, вартістю 244 гривні 28 копійки без урахування ПДВ та 293 гривні 14 копійок з урахуванням ПДВ, «Ковбасу Українську с/к в/с Спец Цех Алан», вагою 0,424 грам, вартістю 363 гривні 23 копійки без урахування ПДВ та 435 гривень 87 копійок з урахуванням ПДВ, «Ковбасу Українську с/к в/с Спец Цех Алан», вагою 0,408 грам, вартістю 379 гривень 52 копійки без урахування ПДВ та 419 гривень 43 копійки з урахуванням ПДВ, «Ковбасу Українську с/к в/с Спец Цех Алан», вагою 0,402 грам, вартістю 344 гривні 38 копійки без урахування ПДВ та 413 гривень 26 копійок з урахуванням ПДВ, «Шоколад Milka Strawberry Cheesecake 300 г. х12» у кількості 11 штук, вартістю 1386 гривень 88 копійок без урахування ПДВ та 1664 гривень 26 копійок з урахуванням ПДВ, «Шоколад Milka з фундуком та карамеллю 300 г. х12 » у кількості 1 штука, вартістю 136 гривень 33 копійок без урахування ПДВ та 163 гривні 60 копійок з урахуванням ПДВ, та поклала до зеленого кошику, з якого в подальшому помістила вище вказаний товар до чорного рюкзаку, який знаходився на спині ОСОБА_6 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що в його рюкзаку знаходиться раніше покладений невстановленою особою товар, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, пройшовши повз касову зону, вартість викраденого товару не сплатив та направився до виходу з даного магазину, де привернув до себе увагу охоронця магазину, у зв`язку з чим охоронець почав кликати, щоб він зупинився з викраденим.

В свою чергу ОСОБА_6 , розуміючи, що його злочинні дії, спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна, викрито, не припинив їх та почав тікати, при цьому ігноруючи вимоги охорони магазину зупинитися та повернути товар, утримуючи при собі викрадене, ОСОБА_6 намагався втекти з місця вчинення кримінального правопорушення, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не зміг завершити злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони супермаркету «Ультрамаркет» до приїзду співробітників поліції.

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та постановити ухвалу, якою вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 8 місяців.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції проігнорував положення ч. 3 ст. 68 КК України, відповідно до якої, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті, і не застосував до обвинуваченого закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав обов`язковому застосуванню.

Зокрема, зазначає, що в даному випадку верхня межа покарання, передбачена санкцією ч. 4 ст. 186 КК України, становить 10 років позбавлення волі. Дві третини від такого покарання становить 6 років 8 місяців позбавлення волі. Саме таким розміром чинний матеріальний кримінальний закон обмежує покарання. Однак суд першої інстанції незаконно призначив обвинуваченому за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, покарання у більшому розмірі.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, дані про особу обвинуваченого та вчинене ним діяння, наявність судимості за раніше вчинені злочини, посередню характеристику останнього, вважає, що достатнім та необхідним в розумінні ст. 65 КК України буде призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечував проти її задоволення, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому висновки судупершої інстанції, за встановлених у вироку обставин, про доведеність винуватості ОСОБА_6 у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, що відповідає юридичній кваліфікації діянняч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, колегія суддів не переглядає, оскільки вони ніким із учасників судового провадження не оспорюються. При цьому колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти правильних висновків в цій частині.

Що стосується покарання, то з мотивувальної частини вироку вбачається, що при призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував тяжкість вчиненого ним злочину, який, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працює, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та наглядом лікаря-психіатра не перебуває, а також його щире каяття, як обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність таких обставин, які його обтяжують, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, бо його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень неможливо без ізоляції від суспільства.

Разом з тим, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції не застосував закон про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, а саме не застосував ч. 3 ст. 68 КК України, положення якої регламентують правила призначення покарання за незакінчене кримінальне правопорушення, що, відповідно до вимог ст. 409 КПК України, є підставою для зміни вироку.

За приписами ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Так, санкція ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Отже, покарання ОСОБА_6 за вчинення закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, не може перевищити двох третин від максимального строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто має бути не більшим 6 років 8 місяців позбавлення волі.

Між тим, з оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць.

Таким чином, оскільки, відповідно до вимог ч. 3 ст. 68 КК України, строк покарання за вчинення замаху на кримінальне правопорушення не може перевищувати двох третин максимального строку покарання, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора та необхідність зміни вироку в частині призначеного покарання і, з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, зменшення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України до 6 років 8 місяців позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні задовольнити.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_6 - змінити в частині призначеного покарання та на підставі ч. 3 ст. 68 КК України зменшити ОСОБА_6 призначене за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України покарання до 6 (шести) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3