Справа № 489/5023/23
Провадження № 1-кп/489/903/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

08 вересня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва матеріали кримінального провадження №00000330 від 09.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому на два місяці запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчується 10.09.2023, у зв`язку з тим, що на даний час продовжують існувати передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, які існували при застосуванні запобіжного заходу. Крім того, менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений та захисник заперечували проти клопотання прокурора, вважаючи ризики недоведеними та необхідність обвинуваченому утримувати сім`ю.

Вислухавши учасників судового провадження, суд приходить до таких висновків.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 04.08.2023 ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 10.09.2023 включно з покладанням обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд бере до уваги ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину, дані про його особу, необхідність уникнення встановлених слідчим суддею під обрання запобіжного заходу передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Сам факт подання до суду обвинувального акту та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, є свідченням його обґрунтованості.

Крім того, суд також враховує ту обставину, що на даний час не відпали підстави, за яких було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду через тяжкість покарання, враховуючи поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, оскільки він залишив місце пригоди, не викликав медичну допомогу для потерпілого та не повідомив поліцію; незаконного впливу на свідків, які на даний час не допитані судом, та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, будучи позбавленим права керування транспортним засобом за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. При цьому нових ризиків прокурор не навів, проте з часу застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не могли виникнути нові ризики, а вже існуючі є суттєвими та такими, що не дають достатніх підстав обрати суду на даному етапі судового провадження інший, більш м`який запобіжний захід, аніж домашній арешт.

Будь-яких достатніх даних про зменшення чи відсутність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які існували під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу, внаслідок чого існували б підстави для відмови прокурору в продовженні обвинуваченому домашнього арешту, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому домашнього арешту на строк два місяці, тобто до 08 листопада 2023 включно, із залишенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які були покладені на нього ухвалою про застосування запобіжного заходу.

Керуючись статтями 315, 331, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту на 2 (два) місяці, з 08 вересня 2023 року до 08 листопада 2023 року включно, заборонивши цілодобово залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням переміщення до найближчого укриття під час оголошення повітряної тривоги, зобов`язавши обвинуваченого прибувати до суду за кожною вимогою, а також залишити чинними обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які були покладені на нього ухвалою про застосування запобіжного заходу, а саме:

- повідомляти про зміну засобів зв`язку;

- утриматися від спілкування зі свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1