Провадження №1-кс/447/517/23
Справа №447/2493/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 р. слідчий суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_3 який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000797 від 09.11.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського районного суду Львівської області 15.06.2023 дійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в якій він просить визнати бездіяльність слідчого та процесуального прокурора Миколаївського відділу ОСОБА_5 яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити під час повідомлення та вручення повідомлення про підозру; визнати ОСОБА_4 такою, що не набула статусу підозрюваної; скасувати повідомлення від 08.01.2017 ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України..

На обґрунтування доводів заявник зазначає, що СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000797 від 09.11.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

08.01.2019року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Захисник вказує, що під час вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, слідчою ОСОБА_6 не було враховано той факт, що ОСОБА_7 не була власницею житлового будинку по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_4 зареєстрована за вказаною адресою. Крім цього, органом досудового розслідування не представлено доказів того, що ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів, розбила шибку вікна, залізла в будинок в викрала ноутбук, що належав ОСОБА_7 , вказане спростовує правову кваліфікацію дій ОСОБА_4 . Крім цього, повідомлення про підозру ОСОБА_4 та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки вона не отримала, також їй не роз`яснено права підозрюваної.

Скаржник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Слідча та прокурор в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Оглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000797, які були надані на вимогу суду, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 303КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актомпідозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави стверджувати те, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам статей 276,277,278 КПК України.

Тобто слідчий суддя повинен перевірити дотримання органом досудового розслідування чи дізнання процесуального порядку повідомлення про підозру. А саме: 1) чи в передбачених законом випадках здійснено повідомлення про підозру; 2) чи уповноваженою особою прийняте процесуальне рішення та здійснено вказану процесуальну дію; 3) чи відповідає повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України (щодо змісту такого); 4) чи дотримано порядок та строк вручення повідомлення про підозру (ст.278 КПК України); 5) чи дотримано прав особи, якій повідомлено про підозру.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з частиною 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Встановлено, що СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження 0000797 від 09.11.2017, в рамках якого 08.01.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Суд звертає увагу на те, що на стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри має перевірятися слідчим суддею не з точки розу доведеності вини, а з точки зору того, що після повідомлення особи про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення органом досудового слідства дотримуються вимоги кримінального процесуального закону щодо розумних строків проведення досудового слідства та дотримання органом досудового слідства прав та свобод підозрюваної особи під час слідства.

Згідно положень глави 24 КПК України оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. За наявності обґрунтованих даних, які спростовують всі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий за погодженням із прокурором має право змінити раніше повідомлену підозру чи за наявності для цього підстав прийняти рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 1ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Подання скарги на повідомлення про підозру є реалізацією підозрюваним прав, закріплених в КПКУ країни, а саме: пунктом 16 ч. 3 ст. 42 та пунктом 10 частини 1 статті 303. Відповідну скаргу слідчому судді може подати підозрюваний, його захисник або законний представник.

Суд вважає, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185КК України, не відповідає вимогам п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, оскільки у змісті повідомлення про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, підтверджені допустимими, достовірними і достатніми доказами, які вказують на наявність складу злочину в діянні ОСОБА_4 , зокрема те, що 1) кримінальне правопорушення справді відбулося; 2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають її відповідальність.

Окрім того, слід зазначити, що згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні «Murray v. the United Kingdom». Разом з тим, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

З наявних даних, що містяться в матеріалах скарги вбачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 за своїм змістом не повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і не містить усі необхідні відомості, отже слідчим не були дотримані вимоги закону в повному обсязі. Зокрема, слідчою ОСОБА_6 при врученні повідомлення про підозру ОСОБА_4 не враховано, що остання на момент вчинення інкримінованого їй злочину була зареєстрована в АДРЕСА_1 , а отже, суд вважає, в даному випадку її дії не можуть підпадати під правову кваліфікацію за ч.3 ст.185 КК України ( крадіжка з проникненням у житло).

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Викладені адвокатом ОСОБА_3 доводи містять дані, які б спростовували висновок слідчого щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, в межах якого здійснюється досудове розслідування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 задоволити.

Скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 08.01.2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1