Справа № 487/3861/17
Провадження № 1-кп/487/105/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2023 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: Головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0002371 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Кринички Миколаївський район Миколаївська область, громадянина України, що має середню освіту, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 06.09.2002 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі;

- 05.02.2003 року Снігурівським районним судом Миколаївської області ч.3 ст.153 КК України до десяти років позбавлення волі;

- 12.12.2012 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 02.05.2016 року по відбуттю строку покарання,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у с.Іванівка Вінницький район Вінницька область, громадянина України, що має середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 28.02.2005 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на два роки;

- 30.11.2007 року Вінницьким районним судом Вінницької області ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі;

- 06.03.2008 року Вінницьким районним судом Вінницької області ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі;

- 08.11.2012 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України до шести місяців арешту;

- 12.12.2012 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 02.06.2016 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у м.Снігурівка Миколаївська область, громадянина України, що має середньо-спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_4 , раніше судимого:

-12.04.2019 року Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі на підставі ст.75 КК УКраїни з іспитовим строком один рік,

- 11.01.2020 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 , ч.1 ст.71 КК України до одного року трьох місяців позбавлення волі, звільнився 24.12.2020 року по відбуттю строку покарання,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

ВСТАНОВИВ:

Згідно до обвинувального акту ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчинені кримінальних правопорушень при наступних обставинах:

18.06.2017 року приблизно о 21-30 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 знаходилися у приміщенні бару по АДРЕСА_5 де також знахидвся ОСОБА_10 .

При цьому між ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та потерпілим виник конфлікт, в ході якого, на підставі раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник злочинний умисел направлений на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар кулаком в область обличчя, при цьому ОСОБА_9 , штовхнув потерпілого та після того як ОСОБА_10 упав, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 нанесли руками та ногами не менше семи ударів по голові та тулубу потерпілого, чим спричинили ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синців, саден обличчя та поперекової ділянки, крововиливу білкової оболонки правого ока, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Під час нанесення ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ударів потерпілому, у того з рук випав мобільний телефон «Nous NS 3», який залишився під столом у барі.

При цьому у ОСОБА_8 , який мав не зняту та непогашену судимість за скоєння корисливого злочину проти власності, виник злочинний умисел на таємне повторне викрадення чужого майна.

Так реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу з під столу, таємно повторно викрав належний потерпілому ОСОБА_10 мобільний телефон «Nous NS 3», вартістю 1000 грн.

Після чого ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 1000 грн.

Органом досудового рослідування дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України при викладених в обвинувальному акті обставинах визнав повністю. У скоєному розкаявся.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою провину у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України при викладених в обвинувальному акті обставинах визнав повністю. У скоєному розкаявся.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК УКраїни при викладених в обвинувальному акті обставинах визнав повністю. У скоєному розкаявся.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання, про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст..49 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявлене клопотання підтримав. Зазначив, що проти звільнення його від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами та закриття кримінального провадження не заперечує.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання, про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст..49 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 заявлене клопотання підтримав. Зазначив, що проти звільнення його від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами та закриття кримінального провадження не заперечує.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання, про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст..49 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 заявлене клопотання підтримав. Зазначив, що проти звільнення його від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами та закриття кримінального провадження не заперечує.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотань сторони захисту не заперечувала.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_10 не з`явився, надала до суду заяву в якій зазначив, що претензій до обвинувачених не має.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані ними матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно до ч.1 ст..285 КПК України - особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до приписів п.п.1, 3 ч.1 ст..49 КК України - особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Відповідно до положень ст..12 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачуються у скоєнні кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе ніж обмеження волі.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України сплинув 18.06.2019 року.

ОСОБА_9 був засуджений 12.04.2019 року Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік, за кримінального правопорушення вчинене 21.01.2019 року та 11.01.2020 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 1 року трьох місяців позбавлення волі за кримінальне правопорушення вчинене 31.08.2019 року.

З урахуванням зазначеного та відповідно до положень ч.3 ст.49 КК України, строк притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України сплинув 31.08.2021 року.

Строк притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст..185 КК України сплинув 18.06.2022 року.

За положеннями ч.4 ст..286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання захисників про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності за ч.1 ст..125 та ч.2 ст.185 КК України, обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі ч.2 ст..284 ч.2 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю.

Долю речового доказу у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст..ст.284, 286, 372, 393, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст..125 КК України - у зв`язку з закінченням строків давності.

Клопотання захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст..185 КК України - у зв`язку з закінченням строків давності.

Клопотання захисника ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст..125 КК України - у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0002371 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст..125 КК України, ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України - закрити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - мобільний телефон марки «Nous NS 3», який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 - залишити у її розпорядженні.

Ухвала набуває законної сили через сім днів з моменту оголошення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва.

Головуючий суддя: ОСОБА_1