У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000092 за апеляційними скаргами прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2021 року, стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сухий Єланець Новоодеського району Миколаївської області, громадянки України, з повною вищою освітою, на період інкримінованих їй кримінальних правопорушень працювала на посаді державного виконавця Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з присвоєнням їй п`ятнадцятого рангу державного службовця, на теперішній час працює на посаді державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, є державним службовцем дев`ятого рангу в межах займаної посади, заміжня, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

-ч.1 ст.367 КК України в редакції Закону України № 3207 - VI від 07 квітня 2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами України № 1508 - VI від 11 червня 2009 року та № 2808 - VI від 21 грудня 2010 року, після зміни прокурором обвинувачення в порядку статті 338 КПК України за обвинувальним актом погодженим 12 липня 2021 року з Виконувачем обов`язків першого заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури,

-ч.1 ст.364 КК України в редакції Закону України № 3207 - VI від 07 квітня 2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами України № 222 - VIІ від 18 квітня 2013 року, № 746 - VIІ від 21 лютого 2014 року, № 1261 - VIІ від 13 травня 2014 року, № 770 - VIІІ від 10 листопада 2015 року, в порядку ч.3 ст.338 КПК України за обвинувальним актом затвердженим 07 березня 2018 року прокурором Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_10

обвинувачена ОСОБА_9

потерпіла ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі потерпілі просять вирок суду скасувати. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винною у пред`явленому обвинуваченні.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. У ході апеляційного розгляду повторно дослідити обставини, докази зазначені в апеляційній скарзі.

Короткий зміст заперечення на апеляційні скарги.

В запереченнях на апеляційні скарги, захисник обвинуваченої просить вирок суду залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_9 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України в редакції Закону України № 3207 - VI від 07 квітня 2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами України № 1508 - VI від 11 червня 2009 року та № 2808 - VI від 21 грудня 2010 року, - виправдано, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченої є склад даного кримінального правопорушення.

ОСОБА_9 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України в редакції Закону України № 3207 - VI від 07 квітня 2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами України № 222 - VIІ від 18 квітня 2013 року, № 746 - VIІ від 21 лютого 2014 року, № 1261 - VIІ від 13 травня 2014 року, № 770 - VIІІ від 10 листопада 2015 року, - виправдано, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченої є склад даного кримінального правопорушення.

Ц ивільний позов потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про стягнення на їх користь матеріальної шкоди у розмірі 181166 гривень 94 копійки та моральної шкоди у розмірі по 50000 гривень кожному /том №1, а.к.п. 100 - 101/ - залишено без розгляду, залишено за потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Узагальнені доводи апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі потерпілі пояснюють, що з 22.07.2016р., коли була незаконно реалізована машина, склад злочину був закінченим, тому з цього моменту вони були позбавлені права володіння, користування та розпорядження майном. На цей момент матеріальна шкода становила 77 255,84грн. за пред`явленим обвинуваченням. Однак суд вказав, що розмір матеріальної шкоди підлягає зменшенню на 25984грн. та 2353грн. Зауважують, що суд помилково вважає, що склад злочину є закінченим не з моменту реалізації машини, тобто завдання реальної шкоди, а з моменту коли обвинувачена погасила борги по виконавчому провадженню і на думку суду залишок суми, що залишився після задоволення позовних вимог і є шкодою. Замість встановлення шкоди, суд вирахував залишок суми, яку обвинувачена повинна повернути потерпілим після задоволення вимог ОСОБА_11 та своїх потреб.

Вказують, що потерпіла ОСОБА_7 письмово повідомляла державного нотаріуса, що майно належить подружжю ОСОБА_8 , також відповідно до рішення суду від 21.06.2016р., яке в цій частині ніким не скасоване і по сьогоднішній день, право власності на частину машини належало другому подружжю, ОСОБА_8 зазначають, що ще у лютому 2016 року ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ВДВС Новоодеського РУЮ про зняття арешту та визнання права власності на легковий автомобіль. Рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_8 були задоволені і рішення набрало законної сили.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Не погоджується з висновками суду, пояснює, що рішення Новоодеського районного суду від 21.06.2016 у справі №482/259/16-ц, яким задоволено позов ОСОБА_8 та визнано за ОСОБА_8 право власності на частину легкового автомобіля марки «Daewoo Nubira 1.6», а також знято арешт накладений постановою державного виконавця Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_9 від l 1.09.2Q15 в межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 на легковий автомобіль «Daewoo Nubira 1,6», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , набуло законної сили 02.07.2016 та на час проведення електронних торгів було чинним, що підтверджується матеріалами справи (т.3 арк.4). Згідно показів потерпілої ОСОБА_7 вказане судове рішення оскаржено представником стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_11 лише у 2018 році. Так, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 06.03.2018 у вказаній справі задоволено заяву ОСОБА_11 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21.06.2016. Рішенням Миколаївського апеляційного суду від 29.03.2018 апеляційну скаргу представника ОСОБА_11 задоволено частково та скасовано рішення Новоодеського районного суду від 21.06.2016 в частинні вирішення питання про скасування арешту майна та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні вказаних позовних вимог вімовлено. Таким чином, рішення Новоодеського районного суду від 21.06.2016 у справі №482/259/16-ц, в частинні вирішення питання про скасування арешту майна, а саме легкового автомобіля «Daewoo Nubira 1,6», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , перебувало в силі з 02 липня 2016 року до 23 березня 2018 року, тобто до перегляду апеляційним судом. Вказаним обставинам та рішенню Новоодеського районного суду від 21.06.2016 у справі №482/259/16-ц, про скасування арешту майна легкового автомобіля «Daewoo Nubira 1,6», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , яке було чинним на час реалізації майна потерпілих, судом належну оцінку не надано. Натомість, судом лише констатовано, що рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21 червня 2016 року, з відміткою про набрання законної сили 02.07.2016, містить ознаки юридичної фікції, при цьому не обґрунтовано мотиви такого рішення.

При цьому, маючи докази, які суперечать один одному суд необґрунтовано взяв до уваги одні, а інші необґрунтовано відхилив.

Окрім того, прокурор вказує, що суд дійшов помилкового висновку про те, що державним виконавцем ОСОБА_9 не повинно було виконуватись рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21 червня 2016 року, з відміткою про набрання законної сили 02.07.2016, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України у редакції, яка діяла на час вчиненого правопорушення, було передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. ОСОБА_9 , як державним виконавцем чи Новоодеським РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, як відповідачем у справі, рішення Новоодеського районного суду від 21.06.2016 в будь-якій його частині не оскаржувалось, а отже на час проведення електронних торгів з реалізації майна потерпілих підстав для його невиконання не було.

Крім того, зауважує, що рішенням від 28.03.2018 Миколаївський апеляційний суд підтвердив законність рішення Новоодеського районного суду від 21.06.2016 в частині визнання права власності на частини легкового автомобілю «Daewoo Nubira 1,6», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 за ОСОБА_8 . Таким чином, в ході здійснення виконавчого провадження змінився правовий статус майна на яке було накладено арешт у виконавчому провадженні. Водночас державним виконавцем ОСОБА_9 вказаних дій вчинено не було та фактично вирішено долю майна, яке знаходилось у власності ОСОБА_8 , який не є боржником у вказаному виконавчому провадженні, що свідчить про протиправну бездіяльності державного виконавця під час виконання рішення суду про стягнення боргу ОСОБА_7 .

Вважає помилковим висновки сулу в частині зменшення заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди та пояснює, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.367 КК України вважається закінченим з моменту настання наслідків у вигляді завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам громадян, яка на час вчинення кримінального правопорушення складала 68 900 грн. У даному кримінальному провадженні шкода заподіяна з моменту незаконного, всупереч рішенню суду, відчуження легкового автомобіля Daewoo Nubira 1,6», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 вартістю 77 255,84 гривні, який знаходився у спільній власності подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на електронний торгах, які відбулись 22 липня 2016 року. Отже, суд помилково вважає, що розмір шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням підлягає зменшенню на 25 984,28 грн., як розмір боргу у виконавчому провадженні та 2353,76 грн., як частина коштів які було повернуто боржнику.

Узагальнені доводи заперечення на апеляційні скарги.

В запереченнях на апеляційні скарги, захисник обвинуваченої зауважує, що проводячи примусове виконання рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області у справі №482/1511/2014 у виконавчому провадженні НОМЕР_2 обвинувачена ОСОБА_9 діяла відповідно до законодавства. Під час опису та арешту майна - транспортного засобу «Daewoo Nubira 1,6» НОМЕР_1 не вчинялись будь-які протиправні дії, що містять ознаки складу злочину, передбаченого статтями КК України чи адміністративного правопорушення, передбаченого статтями КУпАП. Після продажу боржник ОСОБА_7 почала безпідставно звинувачувати ОСОБА_9 , як державного виконавця у вчиненні злочинів. Лише юридично не правильні дії та бездіяльність ОСОБА_8 та ОСОБА_7 призвели до реалізації транспортного засобу «Daewoo Nubira 1,6» з прилюдних торгів.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Після зміни прокурором обвинувачення в порядку статті 338 КПК України за обвинувальним актом погодженим 12 липня 2021 року з Виконувачем обов`язків першого заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури /том №3, а.к.п. 212 - 220/, обвинувачена ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що вона, будучи призначеною на підставі наказу начальника Головного управління юстиції у Миколаївській області № 1365л від 23 листопада 2009 року на посаду державного виконавця Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, в силу статті 18 КК України є службовою особою та відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про державну виконавчу службу», виступаючи представником влади і здійснюючи примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому Законом України «Про державну виконавчу службу» та будучи зобов`язаною відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, скоїла злочин у сфері службової діяльності при наступних обставинах.

На виконанні в Новоодеському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Новоодеський РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області) перебував виконавчий лист Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2015 року №482/1511/2014 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 боргу в сумі 25984 гривні 28 копійок, виконавче провадження за ЄДРВП № 48610440. 21 жовтня 2015 року обвинуваченою ОСОБА_9 винесено постанову про арешт зареєстрованого за ОСОБА_7 майна, а саме транспортного засобу легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

08 лютого 2016 року державним виконавцем Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області обвинуваченою ОСОБА_9 складено акт опису та арешту майна, а саме транспортного засобу легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Вказане майно було описано під час зупинення виконавчого провадження. Арештований автомобіль оцінено 15 лютого 2016 року та 18 березня 2016 року обвинуваченою ОСОБА_9 направлено заявку на реалізацію арештованого майна ОСОБА_7 до Миколаївської філії ДП «СЕТАМ». Вказане майно зареєстровано ДП «СЕТАМ» в системі за лотом №136302 та на 12 квітня 2016 року призначено перші електронні торги. 21 квітня 2016 року на адресу Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від Миколаївської філії ДП «СЕТАМ» надійшло повідомлення про те, що електронні торги з реалізації транспортного засобу легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 не відбулися, про що складено протокол від 14 квітня 2016 року. 26 квітня 2016 року обвинуваченою ОСОБА_9 , відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» проведено переоцінку арештованого майна ОСОБА_7 на 5% в зв`язку з чим вартість майна почала становити 58995 гривень та 11 травня 2016 року акт переоцінки майна був направлений до Миколаївської філії ДП «СЕТАМ». 14 червня 2016 року на адресу Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від Миколаївської філії ДП «СЕТАМ» надійшло повідомлення про те, що повторні електронні торги з реалізації транспортного засобу легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 - 08 червня 2016 року не відбулися. 21 червня 2016 року обвинуваченою ОСОБА_9 , відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» проведено переоцінку арештованого майна ОСОБА_7 , відповідно до якої його вартість зменшилась в загальному на 50% або на 31050 гривень та почала становити 31050 гривень, і 22 червня 2016 року акт переоцінки майна обвинуваченою ОСОБА_9 був направлений до Миколаївської філії ДП «СЕТАМ» з метою подальшого проведення електронних торгів та сторонам виконавчого провадження для відома. Згідно електронного повідомлення електронної системи ДП «СЕТАМ» повторні електронні торги з реалізації транспортного засобу легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 призначені на 20 липня 2016 року. Проте, 24 червня 2016 року та 30 червня 2016 року до Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області надійшли заяви ОСОБА_7 , якою долучено до матеріалів виконавчого провадження рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21 червня 2016 року за №482/259/16-ц (провадження № 2/482/188/2016). Відповідно до вказаного рішення суду позов ОСОБА_8 - чоловіка ОСОБА_7 задоволено частково та визнано за ОСОБА_8 право власності на частину легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Вказаним рішенням суду знято арешт накладений постановою державного виконавця Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області обвинуваченої ОСОБА_9 від 11 вересня 2015 року в межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 на легковий автомобіль моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Відповідно до ч.2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Проте, обвинувачена ОСОБА_9 , будучи службовою особою не виконала свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не вчинила дії визначені ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не винесла постанову про зняття арешту з майна потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та відповідно п.6 розділу XI Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5, що був чинним на час проведення відповідних електронних торгів, не направила до Миколаївської філії ДП «СЕТАМ» постанову про зняття арешту з майна. Внаслідок службової недбалості обвинуваченої ОСОБА_9 електронні торги Миколаївською філією ДП «СЕТАМ» не були припиненні, транспортний засіб легковий автомобіль моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ринковою вартістю 77255 гривень 84 копійки, не знятий з реалізації та 22 липня 2016 року незаконно проданий з електронних торгів, внаслідок чого його законні співвласники потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були незаконно позбавлені права власності на вказане майно, та зазнали майнової шкоди у розмірі вартості майна, яка у сто разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є істотною шкодою.

Дані дії обвинуваченої ОСОБА_9 за обвинувальним актом від 12 липня 2021 року, після зміни прокурором обвинувачення в порядку статті 338 КПК України /том №3, а.к.п. 212 - 220/ кваліфіковані за ч.1 ст.367 КК України в редакції Закону України № 3207 - VI від 07 квітня 2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами України № 1508 - VI від 11 червня 2009 року та № 2808 - VI від 21 грудня 2010 року, тобто невиконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам окремих громадян.

2. Крім того, в порядку ч.3 ст.338 КПК України за обвинувальним актом затвердженим 07 березня 2018 року прокурором Новодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області /том №1, а.к.п. 2 - 9/, оскільки в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 скористалися правом підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, обвинувачена ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що вона будучи призначеною згідно наказу № 1365л від 23 листопада 2009 року начальника Головного управління юстиції у Миколаївській області на посаду державного виконавця Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області., в силу статей 18 та 364 КК України є службовою особою на виконанні в Новоодеському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Новоодеський РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області) перебував виконавчий лист Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2015 року №482/1511/2014 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 боргу в сумі 25984 гривні 28 копійок, виконавче провадження за ЄДРВП № 48610440.

21 жовтня 2015 року обвинуваченою ОСОБА_9 винесено постанову про арешт зареєстрованого за ОСОБА_7 майна, а саме транспортного засобу легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . 08 лютого 2016 року державним виконавцем Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області обвинуваченою ОСОБА_9 складено акт опису та арешту майна, а саме транспортного засобу легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Вказане майно було описано під час зупинення виконавчого провадження. Арештований автомобіль оцінено 15 лютого 2016 року та 18 березня 2016 року обвинуваченою ОСОБА_9 направлено заявку на реалізацію арештованого майна ОСОБА_7 до Миколаївської філії ДП «СЕТАМ». Вказане майно зареєстровано ДП «СЕТАМ» в системі за лотом №136302 та на 12 квітня 2016 року призначено перші електронні торги. 21 квітня 2016 року на адресу Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від Миколаївської філії ДП «СЕТАМ» надійшло повідомлення про те, що електронні торги з реалізації транспортного засобу легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 не відбулися, про що складено протокол від 14 квітня 2016 року. 26 квітня 2016 року обвинуваченою ОСОБА_9 , відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» проведено переоцінку арештованого майна ОСОБА_7 на 5% в зв`язку з чим вартість майна почала становити 58995 гривень та 11 травня 2016 року акт переоцінки майна був направлений до Миколаївської філії ДП «СЕТАМ». 14 червня 2016 року на адресу Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від Миколаївської філії ДП «СЕТАМ» надійшло повідомлення про те, що повторні електронні торги з реалізації транспортного засобу легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 - 08 червня 2016 року не відбулися. 21 червня 2016 року обвинуваченою ОСОБА_9 , відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» проведено переоцінку арештованого майна ОСОБА_7 , відповідно до якої його вартість зменшилась в загальному на 50% або на 31050 гривень та почала становити 31050 гривень, і 22 червня 2016 року акт переоцінки майна обвинуваченою ОСОБА_9 був направлений до Миколаївської філії ДП «СЕТАМ» з метою подальшого проведення електронних торгів та сторонам виконавчого провадження для відома. Згідно електронного повідомлення електронної системи ДП «СЕТАМ» повторні електронні торги з реалізації транспортного засобу легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 призначені на 20 липня 2016 року. 22 липня 2016 року майно продане з електронних торгів. Проте, 24 червня 2016 року та 30 червня 2016 року до Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області надійшли заяви ОСОБА_7 , якою долучено до матеріалів виконавчого провадження рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21 червня 2016 року за №482/259/16-ц (провадження № 2/482/188/2016). Відповідно до вказаного рішення суду позов ОСОБА_8 - чоловіка ОСОБА_7 задоволено частково та визнано за ОСОБА_8 право власності на частину легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Вказаним рішенням суду знято арешт накладений постановою державного виконавця Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області обвинуваченої ОСОБА_9 від 11 вересня 2015 року в межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 на легковий автомобіль моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Відповідно до ч.2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Проте, обвинувачена ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем, діючи умисно, не винесла постанову про зняття арешту з майна потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та відповідно п.6 розділу XI Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5, що був чинним, не направила до Миколаївської філії ДІЇ «СЕТАМ» постанову про зняття арешту з майна. Внаслідок умисних, злочинних дій обвинуваченої ОСОБА_9 електронні торги Миколаївською філією ДП «СЕТАМ» не були припиненні та транспортний засіб легковий автомобіль моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 не знятий з реалізації. Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи транспортного засобу № 17 - 1081 від 31 жовтня 2017 року вартість легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 складає 72310 гривень, що у 100 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що є істотною шкодою та завдало істотної шкоди потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Дані дії обвинуваченої ОСОБА_9 за обвинувальним актом затвердженим 07 березня 2018 року прокурором Новодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області /том №1, а.к.п. 2 - 9/, оскільки в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 скористалися правом підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, кваліфіковані за ч.1 ст.364 КК України в редакції Закону України № 3207 - VI від 07 квітня 2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами України № 222 - VIІ від 18 квітня 2013 року, № 746 - VIІ від 21 лютого 2014 року, № 1261 - VIІ від 13 травня 2014 року, № 770 - VIІІ від 10 листопада 2015 року, тобто зловживання службовим становищем, а саме умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди інтересам окремих громадян.

Виправдовуючи обвинувачену суд вважав, що в судовому засіданні не доведено, що в діях обвинуваченої ОСОБА_9 є склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст.367 КК України в редакції Закону України № 3207 - VI від 07 квітня 2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами України № 1508 - VI від 11 червня 2009 року та № 2808 - VI від 21 грудня 2010 року, та є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України в редакції Закону України № 3207 - VI від 07 квітня 2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами України № 222 - VIІ від 18 квітня 2013 року, № 746 - VIІ від 21 лютого 2014 року, № 1261 - VIІ від 13 травня 2014 року, № 770 - VIІІ від 10 листопада 2015 року.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення та думки учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути належно мотивовано.

Суд зобов`язаний мотивувати прийняте рішення, а саме обґрунтувати свої висновки у кримінальному провадженні, аргументувати свою позицію та переконливо довести, чому одні докази покладені в його основу, а інші відкинуті або не враховані. За наявності суперечливих доказів суд повинен проаналізувати їх, навести мотиви свого рішення. Тобто, вирок суду повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 370 КПК України, щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України та згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині обвинувального вироку зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. Включати у виправдувальний вирок формулювання, які ставлять під сумнів невинуватість виправданого, не допускається.

Цих вимог закону, як вважає колегія суддів, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано врахував вимоги ч.3 ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Аналогічна вимога міститься і в ч.3 ст. 373 КПК України.

За змістом ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Так, після зміни прокурором обвинувачення в порядку статті 338 КПК України /том №3, а.к.п. 212 - 220/, дії обвинуваченої ОСОБА_9 за обвинувальним актом від 12 липня 2021 року кваліфіковані за ч.1 ст.367 КК України в редакції Закону України № 3207 - VI від 07 квітня 2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами України № 1508 - VI від 11 червня 2009 року та № 2808 - VI від 21 грудня 2010 року, тобто невиконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам окремих громадян.

Крім того, дії обвинуваченої ОСОБА_9 за обвинувальним актом затвердженим 07 березня 2018 року прокурором Новодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області /том №1, а.к.п. 2 - 9/, оскільки в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 скористалися правом підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, кваліфіковані за ч.1 ст.364 КК України в редакції Закону України № 3207 - VI від 07 квітня 2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами України № 222 - VIІ від 18 квітня 2013 року, № 746 - VIІ від 21 лютого 2014 року, № 1261 - VIІ від 13 травня 2014 року, № 770 - VIІІ від 10 листопада 2015 року, тобто зловживання службовим становищем, а саме умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди інтересам окремих громадян.

Всупереч доводам апеляційних скарг потерпілих та прокурора, суд першої інстанції відповідно до вимог закону обґрунтував вирок на тих доказах, які були розглянуті та перевірені у судовому засіданні, надавши їм належну правову оцінку, зазначивши у вироку, чому він узяв до уваги одні докази й відкинув інші.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції, обвинувачена вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364 та ч.1 ст.367 КК України не визнала, пояснила, що нею, як державним виконавцем, не були порушені норми КК України, в зв`язку з чим вона не визнає вину ні за ч.1 ст.364 КК України за обвинувальним актом затвердженим 07 березня 2018 року прокурором Новодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області /том №1, а.к.п. 2 - 9/, ні за ч.1 ст.367 КК України за зміненим обвинуваченням, де ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, тобто передбачене ч.1 ст.367 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що суд маючи докази, які суперечать один одному, необґрунтовано взяв до уваги одні, а інші необґрунтовано відхилив, проте апеляційний суд вважає такі посилання хибними.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що протягом 2015 - 2016 років він працював на посаді заступника начальника Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області. 02 вересня 2015 року до Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області надійшов на виконання виконавчий лист Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2015 року №482/1511/2014 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 боргу в сумі 25984 гривні 28 копійок, виконавче провадження за ЄДРВП НОМЕР_2. Постановою від 11 вересня 2015 року державного виконавця ОСОБА_9 було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_7 . Боржник ОСОБА_7 постійно чинила перешкоди у виконанні рішення суду, скаржилась на урядову гарячу лінію.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що протягом 2015 - 2016 років вона працювала на посаді начальника Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області. У виконавчому провадженні за ЄДРВП № 48610440, при примусовому виконанні виконавчого листа Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2015 року №482/1511/2014 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 боргу в сумі 25984 гривні 28 копійок, було призначено державного виконавця обвинувачену ОСОБА_9 . При проведенні виконавчих дій, було встановлено, що у власності ОСОБА_7 знаходиться транспортний засіб - легковий автомобіль моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Нею особисто, як начальником Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, у виконавчому провадженні за ЄДРВП № 48610440, 21 жовтня 2015 року було винесено постанову про арешт даного транспортного засобу. Крім того було винесено постанову про розшук даного транспортного засобу, який був розшуканий працівниками поліції в вечірній час доби 08 лютого 2016 року. Цієї ж доби ввечері 08 лютого 2016 року був складений акт опису та арешту транспортного засобу легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Даний транспортний засіб було передано на електронні торги, після визначення вартості автомобіля. 22 липня 2016 року даний транспортний засіб - легковий автомобіль моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , був проданий з електронних торгів. На адресу боржника ОСОБА_7 Новоодеським РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області за поштовим переказом були відправлені грошові кошти в сумі 2353 гривні 76 копійок. Дана сума грошових коштів залишилась після відшкодування боргу в сумі 25984 гривні 28 копійок стягувачу за виконавчим провадженням ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стверджували, що саме через невиконання обвинуваченою ОСОБА_9 рішення від 21 червня 2016 року Новоодеського районного суду Миколаївської області, єдиний унікальний номер судової справи №482/259/16-ц, провадження № 2/482/188/2016, в частині щодо виконання зняття арешту з майна боржника ОСОБА_7 за постановою від 11 вересня 2015 року в межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 на легковий автомобіль моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , кузов седан В. , саме дії державного виконавця обвинуваченої ОСОБА_9 призвели в подальшому до того, що 22 липня 2016 року даний транспортний засіб був проданий з електронних торгів по заниженій вартості, що спричинило на думку потерпілих їм спільну загальну матеріальну шкоду в розмірі 181166 гривень, з врахуванням вартості майна та суми грошових коштів, які зникли з салону даного транспортного засобу при здійсненні виконавчих дій, а також кожному із них моральну шкоду в розмірі по 50000 гривень.

Прокурор вважав, що саме через невиконання обвинуваченою ОСОБА_9 рішення від 21 червня 2016 року Новоодеського районного суду Миколаївської області, єдиний унікальний номер судової справи №482/259/16-ц, провадження № 2/482/188/2016, в частині щодо виконання зняття арешту з майна боржника ОСОБА_7 за постановою від 11 вересня 2015 року в межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 на легковий автомобіль моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , кузов седан В. , саме дії державного виконавця обвинуваченої ОСОБА_9 призвели в подальшому до того, що 22 липня 2016 року даний транспортний засіб був проданий з електронних торгів по заниженій вартості, що спричинило, на думку прокурора, потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спільну загальну матеріальну шкоду в розмірі 77255 гривень 84 копійки.

Однак, на підставі досліджених в судовому засіданні суду першої інстанції, документів, станом на 22 липня 2016 року, тобто на день продажу з електронних торгів транспортного засобу - легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рішення від 21 червня 2016 року Новоодеського районного суду Миколаївської області, в частині щодо виконання зняття арешту з майна боржника ОСОБА_7 за постановою від 11 вересня 2015 року в межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 на легковий автомобіль моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , кузов седан В. , не набрало чинності. Рішення від 21 червня 2016 року Новоодеського районного суду Миколаївської області, набрало чинності 29 березня 2018 року, на підставі постанови від 29 березня 2018 року Апеляційного суду Миколаївської області, та було скасовано в частині скасування решту.

Та, відповідно до постанови від 29 березня 2018 року Апеляційного суду Миколаївської області, рішення Новоодеського районного суду від 21 червня 2016 року в частині зняття арешту з майна було скасовано та в цій частині було постановлене нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_8 до відділу державної виконавчої служби Новоодеського районного управління юстиції у Миколаївській області та ОСОБА_7 про зняття арешту з майна було відмовлено. В іншій частині вказане рішення було залишено без змін. Крім того було постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 413 гривень 25 копійок судових витрат.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що державним виконавцем обвинуваченою ОСОБА_9 , не повинно було виконуватись рішення від 21 червня 2016 року Новоодеського районного суду Миколаївської області, в частині щодо зняття арешту з майна боржника ОСОБА_7 за постановою від 11 вересня 2015 року в межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 на легковий автомобіль моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , кузов седан В. , навіть з відміткою, що дане рішення набрало законної сили 02 липня 2016 року. З таким висновком суду погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Апеляційний суд звертає увагу, що при проведенні електронних торгів транспортного засобу легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у виконавчому провадженні №1703/5 відкритого Новоодеським РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області на підставі виконавчого листа Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2015 року №482/1511/2014 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 боргу в сумі 25984 гривні 28 копійок, ЄДРВП № 48610440, виконавчі дії у даному виконавчому провадженні були здійснені на підставі постанови від 21 жовтня 2015 року начальника Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_15 про арешт майна боржника ОСОБА_7 , а саме транспортного засобу - легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 /том №2, а.к.п. 29/.

Таким чином, навіть при виконанні рішення від 21 червня 2016 року Новоодеського районного суду Миколаївської області, єдиний унікальний номер судової справи №482/259/16-ц, провадження №2/482/188/2016, про зняття арешту накладеного постановою державного виконавця від 11 вересня 2015 року в межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 на легковий автомобіль моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , кузов седан В. , не призвело б до зупинення електронних торгів, з врахуванням дії не скасованої постанови від 21 жовтня 2015 року начальника Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_15 про арешт майна боржника ОСОБА_7 , а саме транспортного засобу - легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на ті обставини, що транспортний засіб легковий автомобіль моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 містить рівні частки в спільній сумісній власності подружжя на неподільну річ. Тому, не слід розглядати як протиправне позбавлення права власності присудження грошової чи іншої матеріальної компенсації за частку у спільній сумісній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі.

Що стосується розмірів матеріальної майнової шкоди, які визначені в обох обвинувальних актах, як 77255 гривень 84 копійки, так і 72310 гривень, то суд першої інстанції вірно зауважив, що кожен підлягає спочатку зменшенню на 2353 гривні 76 копійок, оскільки відповідно до копії реєстру поштових переказів від 19 жовтня 2016 року Новодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області та копії фіскального чеку підприємства «Укрпошта» від 19 жовтня 2016 року на адресу ОСОБА_7 . Новоодеським РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області направлена сума переказу в розмірі 2353 гривні 76 копійок, з яких сума оплати за переказ становить 23 гривні 54 копійки, а всього: 2377 гривень 30 копійок, і є грошовими коштами, які залишились після проведення електронних торгів з продажу транспортного засобу легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та відшкодування боргу стягувачу ОСОБА_11 за виконавчим провадженням №1703/5 відкритого Новоодеським РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області на підставі виконавчого листа Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2015 року №482/1511/2014 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 боргу в сумі 25984 гривні 28 копійок, ЄДРВП № 48610440.

Крім того, розміри матеріальної майнової шкоди, що визначені в обох обвинувальних актах, як 77255 гривень 84 копійки, так і 72310 гривень, кожен вірно підлягав зменшенню на 25984 гривні 28 копійок, оскільки відповідно до виконавчого провадження №1703/5 відкритого Новоодеським РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області на підставі виконавчого листа Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2015 року №482/1511/2014, з боржника ОСОБА_7 , яка є потерпілою у даному кримінальному провадженні, підлягала стягненню на користь ОСОБА_11 сума боргу в сумі 25984 гривні 28 копійок, ЄДРВП № 48610440.

Таким чином, з урахуванням обох зменшень на загальну суму 28338 гривень 04 копійки /25984 гривні 28 копійок + 2353 гривні 76 копійок/, розміри заподіяної матеріальної майнової шкоди потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були власниками майна подружжя, а саме кожен з них мав у власності по частині легкового автомобіля моделі «Daewoo Nubira 1,6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , за обома обвинувальними актами кримінального провадження, за інкримінованими обвинуваченій ОСОБА_9 кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.1 ст.367 КК України в редакції Закону України № 3207 - VI від 07 квітня 2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами України № 1508 - VI від 11 червня 2009 року та № 2808 - VI від 21 грудня 2010 року, а також ч.1 ст.364 КК України в редакції Закону України № 3207 - VI від 07 квітня 2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами України № 222 - VIІ від 18 квітня 2013 року, № 746 - VIІ від 21 лютого 2014 року, № 1261 - VIІ від 13 травня 2014 року, № 770 - VIІІ від 10 листопада 2015 року, не будуть перевищувати суму в 68900 гривень, тобто /77255 гривень 84 копійки - 28338 гривень 04 копійки = 48917 гривень 80 копійок/, а також /72310 гривень 00 копійок - 28338 гривень 04 копійки = 43971 гривня 96 копійок/, що не було істотною шкодою як для потерпілої ОСОБА_7 так і потерпілого ОСОБА_8 , та не перевищувало у сто разів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який в 2016 році становив 689 гривень.

З матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , провів судовий розгляд згідно з положеннями ч. 1 ст. 337 КПК України, тобто в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів диспозитивності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ретельно перевіривши зібрані під час досудового розслідування та надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_9 було пред`явлено обвинувачення, суд навів детальний аналіз усіх досліджених доказів, дав належну оцінку кожному з них і їх сукупності у взаємозв`язку, та зазначив, з яких підстав взяв до уваги одні докази і відкинув інші, а окремі докази визнав недопустимими, й обґрунтовано дійшов висновку про ухвалення виправдувального вироку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення не надано допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтвердили винуватість ОСОБА_9 поза розумним сумнівом, відтак, судом першої інстанції ухвалено вмотивований вирок, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, належним чином надано у вироку оцінку кожного доказу та прийнято обґрунтоване процесуальне рішення про виправдання ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, які їй інкриміновано органом досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок, у відповідності з положеннями ст.ст.373, 374 КК України, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційних скарг прокурора та потерпілих щодо порушень, допущених судом першої інстанції, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Процесуальних порушень, які б могли бути підставою для скасування виправдувального вироку в ході розгляду апеляційних скарг прокурора та потерпілих, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді