Провадження № 1-кс/947/4973/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисників підозрюваної адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000496 від 19.03.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, українки, із середньою спеціальною освітою, розлученої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Сторона обвинувачення у поданому клопотанні зазначає, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан, який у подальшому було неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України та законами України та який діє по теперішній час.

ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за грошову винагородув один із днів березня, але не пізніше 19.03.2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, вступила у попередню змову із невстановленою особою на ім`я ОСОБА_8 , та вирішили організувати і сприяти громадянам України, а саме чоловікам яким заборонено виїзд за межі країни під час дій правового режиму воєнного стану у незаконному переправлені вказаних осіб через державний кордон України шляхом внесення до закордонних паспортів відповідних штампу консульського відділу Посольства України в Республіці Молдова про те що, вказані громадяни перебувають на консульському обліку у посольстві України в Республіці Молдові.

Так, відповідно до розробленого ОСОБА_4 та невстановленої особи на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, підшукала ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому повідомила про можливість переправлення останнього через державний кордон України під час дій правового режиму воєнного стану незважаючи на встановлену заборону шляхом внесення до закордонного паспорту ОСОБА_9 штампу консульського відділу Посольства України в Республіці Молдова про те що, ОСОБА_9 перебуває на консульському обліку у посольстві України в Республіці Молдові за грошову винагороду сума якої складає 6500 доларів США.

У свою чергу ОСОБА_9 повідомивши про відомі йому факти до правоохоронних органів, був залучений, за його згодою, до проведення слідчих (розшукових) дій, та діючи під контролем правоохоронних органів погодився на запропоновані йому умови перетину державного кордону України.

В подальшому, 11.04.2023 року приблизно о 19 год. 00 хв., у приміщенні кафе «Pizza&Grill», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, буд. 3 ОСОБА_4 зустрілась з ОСОБА_9 .

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, розповівши ОСОБА_9 підстави для перетину державного кордону за умови надання їй грошових коштів у розмірі 6500 доларів США, а також зазначила, що їй потрібен закордонний паспорт від ОСОБА_9 з метою проставлення штампу про нібито взяття на консульський облік у Посольстві України, яке розташоване на території Республіки Молдови, про те що ОСОБА_9 , з 2012 року нібито подав на документи на оформлення посвідки на постійне місце проживання на території Республіки Молдови, та фото з метою підроблення паспорту громадянина Республіки Молдови на ім`я ОСОБА_9 , з метою використання зазначених документів для безперешкодного проїзду пункту пропуску.

Грошові кошти у розмірі 6500 доларів США необхідно буде надавати ОСОБА_4 після фактичного перетинання державного кордону України ОСОБА_9 його довіреною особою.

У свою чергу ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронних органів, погодився на запропоновані йому умови оформлення підроблених документів, повідомивши про це ОСОБА_4 та попросив свого знайомого ОСОБА_10 , який також діяв під контролем правоохоронних органів, передати грошові кошти ОСОБА_4

22.04.2023 року приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 передала ОСОБА_9 підроблений паспорт НОМЕР_1 громадянина Республіки Молдови на його ім`ята його закордонний паспорт НОМЕР_2 , в якому на стр. 3, був проставлений штамп консульського відділу Посольства України в Республіці Молдова про те що, ОСОБА_9 , з 07.05.2014 року перебуває на консульському обліку у посольстві України, яке розташовано на території Республіки Молдова, для отримання посвідки на постійне місце проживання.

Того ж дня, ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_9 , про те, що за допомогою месенджеру Телеграм з ним зв`яжеться особа на ім`я ОСОБА_8 , який у подальшому буде керувати діями ОСОБА_9 та, із використанням підроблених документів, допоможе незаконно перетнути державний кордон України на територію Республіки Молдови.В подальшому, після незаконного перетину ОСОБА_9 державного кордону України, за попередньою домовленістю, останній повинен забезпечити передачу ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 6500 доларів США через ОСОБА_10 за організацію та сприяння незаконного перетину державного кордону України шляхом усунення перешкод та надання засобів для перетину ОСОБА_9 державного кордону України.

23.04.2023 року близько 12 год. 30 хв., невстановлена особа на ім`я ОСОБА_8 , діючи відповідно розробленого плану разом з ОСОБА_4 , за використанням підроблених документів, забезпечив ОСОБА_9 , безперешкодний незаконний перетин державного кордону України через пункт пропуску «Старокозаче» НОМЕР_3 прикордонного загону, на територію Республіки Молдови.

Після того, як ОСОБА_9 повідомив невстановленій особі на ім`я ОСОБА_8 , про своє перебування на території Республіки Молдови, останній шляхом надсилання повідомлення через «Телеграм» повідомив ОСОБА_10 про необхідність передачі грошових коштів ОСОБА_4 .

Того ж дня, приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_10 передав ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 6500 доларів США за організацію та сприяння в незаконному перетині державного кордону України ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_4 , була затримана на місці скоєння кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України.

За викладених обставин, 23.04.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з таким клопотанням про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

У судовому засіданні -

Прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Щодо розміру застави зазначив, що матеріалами НРСД підтверджується можливий факт вчинення підозрюваною інших аналогічних правопорушень. Даний факт на даний час перевіряється.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення поданого клопотання сторони обвинувачення, зазначивши, що слідчий своїм клопотанням порушує конституційні принципи та засади кримінального провадження, так як звинувачує ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, при цьому підозра є необґрунтованою, а ризикі зазначені у клопотанні не відповідають дійсності. Звернув увагу слідчого судді на те, що на утриманні у його підзахисної знаходиться мати похилого віку. Розмір застави, який просить визначити його підзахисній сторона обвинувачення є непомірним для останньої. У зв`язку з чим він просить відмовити у задоволенні клопотання та застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 погодився з думкою адвоката ОСОБА_5 та зазначив, що сторона обвинувачення не підтвердила існування жодного ризику, які визначені у клопотанні, а тому просив відмовити у задоволені клопотання.

Підозрювана ОСОБА_4 зазначила, що з пред`явленою підозрою не погоджується, правопорушення не вчиняла, грошові кошти не отримувала, щодо запобіжного заходу підримала думку своїх захисників.

Слідчий суддя вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали додані в обґрунтування клопотання та письмове заперечення сторони захисту, приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

23.04.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керування такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинена за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

В підтвердження існування в рамках такого кримінального провадження обгрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопоушення сторона обвинувачення посилається на: протокол допиту свідка ОСОБА_9 , в ході якого свідок розповів про те, що від знайомого йому стало відомо про жінку на ім`я ОСОБА_11 , яка «допомагає» чоловікам призовного віку переправитися через державний кордон України в напрямку Республіки Молдови; протоколи додаткових допитів свідка ОСОБА_9 в ході яких свідок розповів про знайомство з ОСОБА_12 та подальше її сприяння у незаконному переправленні його через державний кордон України; протокол допиту свідка ОСОБА_10 , який пояснив процес передачі винагороди ОСОБА_13 за її сприяння у незаконному переправленні через державний кордон ОСОБА_14 ; протокол затримання ОСОБА_4 , безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає, що вони на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у імовірному вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та відхиляє заперечення сторони захисту в частині зазначення про необґрунтованість пред`явленої підозри.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

Як вище було зазначено, на переконання слідчого судді, в рамках даного кримінального провадження існує обгрунтована підозра за фактом можливого вчинення ОСОБА_15 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Таким чином, у випадку направлення в подальшому обвинувального акту до суду та визнання ОСОБА_4 винною у інкримінованому їй діянні, останній загрожує покарання у вигляді від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що з урахуванням тяжкості покарання та того, що підозрювана імовірно займалася незаконним переправленням осіб через державний кордон України та можливо володіє знаннями і навичками незаконного перетинання кордону, на переконання слідчого судді може свідчити про існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваної ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду. Також слідчий суддя звертає увагу на те, що у підозрюваної відсутні соціальні зв`язки, вона є особою якої дозволено виїзд за кордон, не працює, незаміжня та на утриманні дітей немає з пред`явленою їй підозрою не погоджується.

Крім того, слідчий суддя вважає наявним існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваною ОСОБА_4 на свідків в рамках даного кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя враховує, що зокрема показаннями свідків: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на теперішній час в тому числі обгрунтовується пред`явлена ОСОБА_4 підозра.

Відповідно до чого, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_4 до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит таких осіб безпосередньо в судовому засіданні судом, позаяк суд не може обгрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманами на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Слід зауважити, що з огляду на специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого на теперішній час обгрунтовано підозрюється ОСОБА_16 , процесуальні джерела доказів у вигляді показань свідків, які відіграють надзвичайно важливу роль, що на переконання слідчого судді додатково підтверджує вірність доводів сторони обвинувачення відносно існування в рамках такого кримінального провадження наведеного ризику.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках такого кримінального провадження також існує ризик можливого незаконного впливу з боку підозрюваної ОСОБА_4 на свідків в рамках даного кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризиків передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрювана ОСОБА_16 може: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що вказані ризики не знайшли свого підтвердження в матеріалах, доданих в обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Відтак, на думку слідчого судді, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення в умовах воєнного стану ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керування такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинена за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, а також ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме: забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваної ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останньою відповідного розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієїстатті.

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання, ОСОБА_4 інкримінується можливе вчинення в умовах воєнного стану кримінального правопорушення з корисливих мотивів, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вказані розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль для встановлення належного розміру застави. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтований у рішенні про визначення застави і повинен враховувати майновий стан обвинуваченого.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням того, що підозрювана ОСОБА_4 в умовах воєнного стану імовірно з корисливих мотивів вчинила тяжкий злочин, який призвів до незаконного перетину особою кордону України,слідчий суддя вважає вказаний випадок виключним при визначенні розміру застави.

За таких обставин, з огляду на інкриміновані підозрюваній ОСОБА_4 дії, встановленні в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також на те, що підозрювана ОСОБА_4 , незаміжня, не працююча, на утриманні неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність у неї міцних соціальних зв`язків на території України, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваної слід визначити розмір застави у розмірі 160 (ста шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 429 440 (чотириста двадцять дев`ять тисяч чотириста сорок) гривень, який на думку слідчого судді в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної у випадку її внесення, під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на неї процесуальних обов`язків. Наведені обставини у своїй сукупності обумовлюють необхідність виходу слідчого судді за межі застави, передбаченої абзацом п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Таким чином, надавши правову оцінку всім доводам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000496 від 19.03.2023 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 21.06.2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 160 (ста шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 429 440 (чотириста двадцять дев`ять тисяч чотириста сорок) гривень.

Роз`яснити підозрюваній, що підозрювана або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 21.06.2023 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися за межі м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1