Справа № 749/366/23
Номер провадження 1-кп/749/52/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000102 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2023 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця за призовом під час мобілізації сержанта військової частини НОМЕР_1 , депутатом не являється, раніше не судимого,

У вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2022 № 171 ОСОБА_6 призначено на посаду розвідника 1 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації розвідник 1 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_6 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання травматизму.

Згідно ст. ст. 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець у мирний і військовий час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна. Крім того, зобов`язаний підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою.

Відповідно до абзацу 3 п. 3 розділу Х Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359, під час розміщення в будівлях, інших пристосованих для проживання приміщеннях стрілецьку зброю дозволяється зберігати поставленою стійко до стіни; підвішеною за ремені на цвяхах або складеною на полицях. Зберігання стрілецької зброї навалом забороняється. Місця, де зберігаються стрілецька зброя та боєприпаси, повинні постійно перебувати під охороною.

Пунктом 14 розділу І Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359, передбачено, що носіння пістолета без кобури заборонено.

Вимогами ст. ст. 33-38, 112, 113 Настанови зі стрілецької справи Міністерства оборони СРСР «Револьвер зразка 1895 року та пістолет зразка 1933 року» передбачено, що в яких би умовах військовослужбовець не знаходився, він зобов`язаний тримати свій пістолет в чистоті, дбайливо з ним поводитись, щоденно оглядати його, переконуючись у повній його справності та бойовій готовності; при казарменому та табірному розташуванні пістолет необхідно зберігати незарядженим, зі спущеними курками, вийнятими з кобур, у шафах чи ящиках із гніздами. Зберігання заряджених пістолетів допускається лише з особливого дозволу командира частини. У караульному приміщенні пістолет зберігається у кобурі при собі. При розміщенні в населеному пункті по квартирах пістолет у кобурі зберігається при собі, вживаючи заходів для його збереження. В поході, при переїздах залізницею і машинами пістолет необхідно переносити (перевозити) в кобурі, оберігаючи його від поштовхів і ударів. При носінні зарядженого пістолета в кобурі курок ставити на запобіжний взвод.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2023 №33 розвідник 1 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_6 вибув у відрядження зі зброєю пістолетом НОМЕР_2 , 1946 року випуску, калібру 7,62 мм, та 16 набоями до нього, які, відповідно до книги обліку за номерами і закріплення озброєння, військової техніки та іншого військового майна розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , видані останньому 27.01.2023 та закріплені за ОСОБА_6

02.02.2023, приблизно о 02 години 15 хвилин, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації розвідник 1 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_6 знаходився в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , в одній кімнаті разом з молодшим інспектором прикордонної служби 1 категорії - помічником гранатометника 3 групи інспекторів прикордонної служби 3 відділення інспекторів прикордонної служби 7 прикордонної застави НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України солдатом ОСОБА_7 .

Так, сержант ОСОБА_6 у цей день та час, знаходячись в кімнаті будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , разом із солдатом ОСОБА_7 , у порушення вимог ст.ст. 11, 13, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, абзацу 3 п. 3 розділу Х, п. 14 розділу І Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359, ст. ст. 33-38, 112, 113 Настанови зі стрілецької справи Міністерства оборони СРСР «Револьвер зразка 1895 року та пістолет зразка 1933 року», у обстановці не пов`язаній з необхідністю здійснення стрільби, порушуючи правила поводження зі зброєю, зберігаючи закріплений за ним пістолет ТТ (Тульський Токарєв) № НОМЕР_4 , 1946 року випуску, калібру 7,62 мм, не в кобурі, а засунутим під ремінно-плечову систему зліва, який тримався за рахунок притискання до тіла, та в бойовому положенні, а саме, курок пістолета перебував не на запобіжному, а бойовому взводі, патрон був досланий в патронник, діючи необережно, із злочинною недбалістю, розстебнув ремінно-плечову систему, внаслідок чого відбулось падіння пістолету ТТ (Тульський Токарєв) № НОМЕР_4 , 1946 року випуску, калібру 7,62 мм, курком на підлогу, внаслідок чого відбувся постріл.

Внаслідок пострілу ОСОБА_7 , який в момент пострілу стояв за спиною ОСОБА_6 , оберненим правим боком до зрізу ушкоджуючої вогнепальної зброї, отримав наскрізне вогнепальне поранення тулуба у виді вхідного отвору правої поперекової ділянки та вихідного отвору в області шостого ребра зліва по задній паховій лінії, у напрямку з права наліво, з низу вгору, під кутом входження близько 45 градусів, що спричинило численні ушкодження внутрішніх органів, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , внаслідок наскрізного вогнепального поранення тулуба, з численними ушкодженнями внутрішніх органів, утворених травмуючою дією кулі.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 414 КК України, як порушення правил поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України визнав повністю. Пояснив, що встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини викладені в обвинувальному акті підтверджує повністю, зауважень щодо викладених обставин у обвинувальному акті в нього немає. В судовому засіданні дав наступні показання.

01.02.2023 року від командування частини поступив наказ здійснити вихід вздовж кордону з російською федерацію з метою виявлення мінних полів та їх позначення на відповідних військових картах. Він разом з військовослужбовцем на прізвище ОСОБА_8 здійснили вихід вздовж кордону неподалік від села Хрінівка Сновської ОТГ Корюківського району Чернігівської області з метою виконання бойового наказу. З собою він мав зброю автомат Калашникова та пістолет системи ТТ Пройшовши декілька кілометрів та повертаючись назад з виконання бойового завдання ОСОБА_8 запропонував йому зайти до будинку в селі Хрінівка де, як йому було відомо, можна погрітись та висушити речі, які знаходились на них та були мокрі. Вони прийшли до будинку в с. Хрінівка який показав ОСОБА_8 . В будинку вони знаходились вчотирьох, а саме, він, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Він залишив автомат біля ліжка, пістолет залишився при ньому знаходячись в ремінно-плечевій системі одягнутій на ньому. Взявши тепловізор він вийшов на вулицю та здійснив огляд навколо будинку з метою виявлення диверсійно - розвідувальних груп, оскільки село Хрінівка знаходиться біля самого кордону з російською федерацією. Нічого підозрілого не виявивши він зайшов назад до будинку, підійшов до крісла, за його спиною знаходився ОСОБА_7 , він розстібнув ремінно-плечеву систему, внаслідок чого з неї випав на підлогу пістолет та відбувся постріл. Він повернувся та побачив, що на полу лежить ОСОБА_7 з вогнепальним пораненням в тулуб. Він намагався надати йому медичну допомогу однак той не подавав ознак життя та перевіривши пульс у ОСОБА_7 він зрозумів що той загинув. Військовослужбовці, які перебували з ним разом у будинку повідомили про подію, що сталась керівництву та вони разом залишились в будинку чекати коли на місце події приїде їх військове керівництво та працівники правоохоронних органів. Пояснив, що пістолет він зберігав у ремінно-плечевій системі, оскільки кобура яка була йому видана разом з пістолетом є морально застарілою її кріплення не підходять до сучасного військового облаштування та вона є не зручною. У використанні у бойових умовах, він не міг нею нормально користуватись. В нього була інша кобура для пістолета яка кріпиться на нозі, яку він придбав самостійно, однак вона містила пластикові елементи кріплення, які скрипіли та він не міг нею користуватись виконуючи бойові завдання, як розвідник розвідувальної роти, оскільки всі пересування мали відбуватись за найменшого здійснення шуму та звуків, саме тому від зберігав пістолет при собі у ремінно-плечовій системі. Вину визнає в повному обсязі. Розуміє, що порушив правила поводження з вогнепальною зброєю, оскільки не розрядив пістолет та патрон знаходився в патроннику, що потягло за собою наслідки у виді загибелі ОСОБА_7 . Пояснив, що він в рахунок часткового відшкодування матеріальної та моральної шкоди перерахував на рахунок потерпілої ОСОБА_4 суму в розмірі 20000 грн. Цивільний позов пред`явлений до нього визнає частково, а саме визнає в повному обсязі суму 68104 грн. заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілій матеріальної шкоди та частково визнає суму завданої моральної шкоди в розмірі 31896 грн. В судовому засіданні неодноразово просив вибачення у потерпілої вказуючи на те, що цей постріл був нещасним випадком, він не мав жодного умислу вбивати ОСОБА_7 та у разі фінансової можливості він буде в подальшому надавати їй матеріальну допомогу У скоєному щиро розкаявся.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 дала наступні показання.

Вона є матір`ю загиблого ОСОБА_7 02.02.2023 року їй зателефонувала її сестра ОСОБА_10 та повідомила про те, що її син ОСОБА_7 загинув. Пояснила, що після загибелі її сина ОСОБА_6 перерахував кошти в сумі 20000 грн., які вона може отримати у відділенні «Укрпошти», однак вона відмовилась від отримання цих коштів. Причини відмови отримання коштів суду пояснити не змогла, зазначивши, що до винесення вироку судом вона ці кошти отримувати не буде, однак взагалі від матеріальної допомоги їй з боку ОСОБА_6 не відмовляється Більше їй з приводу вчиненого ОСОБА_6 злочину пояснити суду нічого. Пред`явлений нею до ОСОБА_6 цивільний позов на загальну суму 718104 грн. підтримує в повному обсязі. Покарання просила призначити пов`язане з позбавленням волі на найбільший строк визначений санкцією ч. 2 ст. 414 КК України у виді 10 років позбавлення волі. Пояснила, що вона розуміє, що ОСОБА_6 не навмисно вбив її сина, однак все одно наполягає на призначенні найсуворішого покарання.

Окрім беззаперечного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 його вина у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.414 КК України підтверджується письмовими доказами у кримінальному провадженні, які були досліджені в судовому засіданні, зауважень та заперечень до яких у учасників судового розгляду справи не виникало, а саме:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000102 відомості про яке внесено 02.02.2023 згідно якого 02.02.2023 року до Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 02.02.2023 року в будинку в с. Хрінівка Сновської ОТГ Корюківського району виявлено тіло військовослужбовця ОСОБА_7 з тілесним ушкодженням у вигляді вогнепального поранення в область печінки;

- протоколом огляду місця події від 02.02.2023 року проведеного в домогосподарстві розташованого за адресою АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено труп ОСОБА_7 в положенні лежачи з вогнепальним пораненням поперекової ділянки спини з права, стріляну гільзу, пластикову пляшку з написом «Оболонь» об`ємом 1 літр, три магазини з 90 патронами калібру 5,45 мм., мобільний телефон «Redmi9A» спідню сорочку та футболку зеленого кольору ОСОБА_7 чотири магазини з патронами калібру 5,45 мм., виріз з тканини матрацу з речовиною бурого кольору;

- протоколом огляду місця події від 02.02.2023 року, що проводився біля будинку АДРЕСА_4 , а саме на узбіччі біля проїжджої частини на бетонній опорі виявлено та вилучено пістолет ТТ№ НОМЕР_4 з магазином в якому знаходились патрони;

- протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 від 18.02. 2023 року, згідно якого підозрюваний пояснив, що постріл з пістолету ТТ який закріплений за ним, як за військовослужбовцем відбувся випадково під час того як він знімав з себе ремінно-плечову систему якою пістолет був притиснутий до тіла патрон перебував у патроннику, курок був зведений та внаслідок падіння пістолета на підлогу відбувся постріл куля влучила у ОСОБА_7 , який знаходився за спиною ОСОБА_6 ;

- висновком судово-балістичної експертизи №СУ-19/125-23/1833-БЛ від 09.03.2023 року згідно якого встановлено, що здійснити постріл, без натиску на спусковий гачок, при падінні на дерев`яну підлогу з висоти 105 см. при обставинах, на які вказав ОСОБА_6 під час слідчого експерименту можливо, при падінні пістолета курком на дерев`яну підлогу при умові наявності патрона в патроннику, а курок пістолета знаходився в зведеному стані «вогонь», надана на дослідження гільза з маркуванням « НОМЕР_5 » стріляна з 7,62 мм. пістолета ТТ № НОМЕР_4 1946 р.в. наданого на дослідження;

- висновком судово-медичної експертизи №20 від 27.03.2023 р., згідно якого причиною смерті ОСОБА_7 є наскрізне вогнепальне поранення тулуба, з численними ушкодженнями внутрішніх органів, утворених травмуючою дією кулі, пострілом з ручної вогнепальної зброї, має ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню за ознакою небезпеки для життя;

- висновком судово-медичної експертизи №20 від 27.03.2023 р. яким також встановлено, що після отримання наскрізного вогнепального поранення тулуба, з численними ушкодженнями внутрішніх органів ОСОБА_7 помер від масивної крововтрати та шоку в проміжок часу, що вимірюється секундами;

- журналом видачі та прийому зброї згідно якого 27.01.2023 року ОСОБА_6 отримав у військові частині НОМЕР_1 пістолет ТТ № НОМЕР_4 , 1946 року випуску;

- рапортом командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 згідно якого, розвідник 1 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини сержант ОСОБА_6 має закріплену зброю 5,45 мм АКС-74У № р. виданий 8.11.2023 року, пістолет 7,62 мм ТТ №АГ580 1946 р. виданий 27.01.2023 р.;

- висновком експерта №СЕ-19/125-23/1308-ФХВР від 07.04.2023 р. згідно якого на наданих на дослідження марлевих тампонах зі змивами з рук ОСОБА_6 слідів продуктів пострілу в межах чутливості використаних методів не виявлено.

Дослідивши в судовому засіданні проаналізувавши й оцінивши кожний наданий стороною обвинувачення доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані вірно, як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання особі у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким, ставлення обвинуваченого до вчиненого, щире каяття, намагання надати допомоги потерпілому, бажання відшкодування завданої потерпілій матеріальної шкоди шляхом перерахування коштів на рахунок потерпілої, наявність декількох обставин які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують його покарання. Також суд бере до уваги думку потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні наполягала на призначені покарання пов`язаного з позбавленням волі на найбільший строк визначений санкцією ч. 2 ст. 414 КК України.

Крім того, суд враховує характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_6 , згідно яких обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, протягом 2022 року до адміністративної відповідальності притягувався. Згідно довідки КП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» №225 від 21.02.2023 року ОСОБА_6 звертався до лікаря-психіатра за медичною допомогою з приводу посттравматичного стресового розладу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №110 від 28.02.2023 року у ОСОБА_6 ознак психічного захворювання не виявлено, психіатричне лікування не показане, в період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. За місцем несення військової служби характеризується позитивно, має бойові відзнаки та нагороди за участь в бойових діях.

Також, визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд не може не врахувати, що обвинувачений виконував військовий обов`язок перед Державою, захищаючи Україну від військової агресії російської федерації та вказаний злочин був вчинений безпосередньо під час його повернення з бойового завдання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення та його наслідки у виді загибелі ОСОБА_7 , особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілої щодо призначення обвинуваченому суворого покарання пов`язаного з позбавленням волі, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, передбачений статтею 65 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідним та достатнім покаранням для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливо призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк визначений санкцією ч.2 ст. 414 КК України.

Призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк встановлений санкцією ч. 2 ст. 414 КК України буде відповідати принципу справедливості покарання та його меті виправленню обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Вирішуючи питання заявленого потерпілою ОСОБА_4 цивільного позову до обвинуваченого про стягнення матеріальної шкоди в сумі 68104 грн. та стягнення суми 650000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступних обставин.

Потерпіла ОСОБА_4 до початку судового розгляду звернулась з цивільним позовом у кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 68104 грн. та стягнення суми 650000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої загибеллю її сина.

В обґрунтування заявлених вимог про стягнення матеріальної шкоди потерпіла надала суду докази про сплату вартості поминального обіду на загальну суму 18104 грн. та сплати витрат вартості виготовлення пам`ятника в сумі 50000 грн., всього на загальну суму 68104 грн. Зазначені витрати, не оспорюються та визнаються обвинуваченим в повному обсязі, тому суд приходить до висновку, що в частині стягнення матеріальних збитків завданих вчиненим правопорушенням на користь потерпілої позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог, щодо стягнення в рахунок відшкодування завданої потерпілій моральної шкоди в сумі 650000 грн., вона посилається на те, що завдана моральна шкода полягає у втраті нею самої близької людини, її сина. Потерпіла зазнавала моральних та фізичних стражданнях внаслідок загибелі її сина ОСОБА_7 , що призвело до порушення особистих життєвих та соціальних зв`язків, і змушує до здійснення додаткових зусиль по організації її особистого життя, яке відновити не можливо. Визначаючи таку суму моральної шкоди, ОСОБА_4 просила врахувати, що завдана їй моральна шкода спричинена злочином, внаслідок якого вона втратила сина, який був особою молодого віку.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтримала цивільний позов та просила його задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Обвинувачений в судовому засіданні вказав, що визнає частково пред`явлений до нього потерпілою цивільний позов про стягнення моральної шкоди на суму 31896 грн., оскільки він перебуваючи під вартою не має коштів для відшкодування потерпілій заявленої нею суми моральної шкоди в розмірі 650000 грн.

Розглянувши цивільний позов, дослідивши надані на його обґрунтування докази, вислухавши доводи сторін цивільного позову, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч.2 ст. 23ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої,членів її сім`ї чи близьких родичів; 3)у душевних стражданнях,яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз`яснень викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» № 4 від 31.03.1995, розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає у межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

З`ясувавши позицію учасників судового розгляду щодо позовних вимог, дослідивши матеріали справи, керуючись положеннями статей 55, 127, 128 КПК України, статей 1167, 1168 ЦК України, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що дійсно протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 була спричинена моральна шкода, що проявилася у стражданнях, яких остання зазнала через безповоротну втрату самої близької людини сина, який був особою молодого віку.

За таких обставин, суд враховуючи майновий стан обвинуваченого, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини, вважає, що позов в частині заявлених вимог про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Суд вважає, що стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди суми в розмірі 400 000 грн. буде відповідати глибині моральних страждань завданих потерпілій, є співмірною та справедливою, тому вона підлягає відшкодуванню потерпілій обвинуваченим.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В матеріалах кримінального провадження наявні довідки про витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні: за проведення трасологічної експертизи в сумі 1510,24, грн., за проведення експертизи зброї в сумі 4341,94 грн., за проведення вибухово-технічної експертизи в сумі 943,90 грн., всього витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні становлять суму в розмірі 6796,08 грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Враховуючи те, що під час досудового слідства та під час судового розгляду кримінального провадження запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 був обраний у виді тримання під вартою, прокурор заявив клопотання про залишення запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання законної сили вироком без змін, суд враховуючи те, що обвинуваченому призначається покарання у виді позбавлення волі та з метою запобігання ризикам визначених ст. 177 КПК України вважає за необхідне залишити запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 за цим вироком слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 02.02.2023 року з 16 год. 35 хв. із зарахуванням в строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Питання речових доказів наявних у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 50, 65, 66, 67, ч.2 ст. 414 КК України,ст. 100, ст. 124, 128, ст. ст.177, 369-371, 374, 376, 392, 393, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання час перебування його під вартою відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання з 02.02.2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням у кримінальному провадженні експертиз на загальну суму 6796,08 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоду завдану кримінальним правопорушенням в сумі 68104 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 400000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-пістолет ТТ № НОМЕР_6 з магазином в якому знаходиться 8 набоїв, який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Корюківського РВП ГУНП у Чернігівській області повернути військовій частині НОМЕР_1 ;

-автомат КСУ з номером на рамі НОМЕР_7 , магазин з набоями в кількості 30 штук, магазин з набоями в кількості 31 штука, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Корюківського РВП ГУНП у Чернігівській області повернути військовій частині НОМЕР_1 ;

-автомат АК-74 з номером на рамі НОМЕР_8 який знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Корюківського РВП ГУНП у Чернігівській області передати Міністерству Оборони України;

-три магазини з набоями калібру 5.45 в кількості 90 штук, чотири магазини з набоями калібру 5.45 в кількості 120 штук, один ТПС, магазин від пістолета ТТ які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Корюківського РВП ГУНП у Чернігівській області повернути військовій частині НОМЕР_1 ;

-стріляну гільзу, пластикову пляшку з написом «Оболонь» нижню сорочку та футболку зеленого кольору, виріз з тканини матрацу з плямою бурого кольору які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Корюківського РВП ГУНП у Чернігівській області знищити;

-- мобільний телефон марки «Redmi» модель 9А ІМЕІ 1 : НОМЕР_9 , ІМЕІ 2: НОМЕР_10 , який належав ОСОБА_7 та знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Корюківського РВП ГУНП у Чернігівській області передати у власність потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1