Єдиний унікальний номер 341/611/23
Номер провадження 1-кп/341/118/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м.Галич

Галицький районний суд Івано Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Слобода, Галицького району, Івано-Франківської області, із середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, мешканця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263-1, частиною 1 статті 263 КК України.

ВСТАНОВИВ:

06.07.2006 ОСОБА_4 з метою здійснення самозахисту, на підставі дозволу на придбання газової зброї № НОМЕР_1 виданого 06.07.2006 Галицьким РВ УМВС України в Івано-Франківській області, придбав у магазині «Шмайсер+», що знаходиться у м. Івано-Франківськ по вул. Незалежності, 103, газовий гладкоствольний пістолет ПГШ-790, № НОМЕР_2 , калібру 9 mm НОМЕР_3 , промислового виробництва СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (м. Вишневе, Київська область, Україна), який у подальшому зберігав за місцем свого постійного проживання у АДРЕСА_1 . Під час зберігання вказаної зброї у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_4 вирішив переробити наявний у нього газовий пістолет у короткоствольну вогнепальну зброю. Для приведення свого злочинного наміру до виконання, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно та всупереч чинного законодавства, за допомогою підручних засобів, у невстановленому досудовим розслідуванням місці і час самовільно викрутив втулку з розсікачем, замінивши її втулкою з вільним та наскрізним каналом, який дозволяє безперешкодно проходити снаряду концентрованої маси, у результаті чого даний пістолет втратив своє попереднє цільове призначення, як газовий, і набув якостей придатної для використання (стрільби) ненормативної короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї з додатковою можливістю проведення пострілів 9-мм патронами ударно-травматичної дії, 9-мм шротовими патронами та саморобних боєприпасів і проведення пострілів шляхом роздільного спорядження.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин передбачений ч. 1 ст. 263-1 КК України, як незаконна переробка вогнепальної зброї.

Крім того, ОСОБА_4 після перероблення газового пістолета марки ПГШ-790, калібру 9 мм, № НОМЕР_2 , на короткоствольну вогнепальну зброю ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та розуміючи, що не має дозволу на право зберігання вогнепальної зброї, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та будучи обізнаним про те, що за незаконне поводження з вогнепальною зброєю передбачена кримінальна відповідальність, бажаючи незаконно володіти та користуватись переробленою ним зброєю, діючи умисно, у порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 «Про затвердження Положення про дозвільну систему» із змінами та доповненнями, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 зі змінами та доповненнями, умисно зберігав пістолет за місцем свого постійного проживання у АДРЕСА_1 .

11 лютого 2023 року, близько 15 години, під час проведення перевірки ОСОБА_4 по місцю його проживання, як власника зброї, працівниками відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області було виявлено та вилучено сім пістолетних патронів центрального бою ударно-травматичної дії калібру 9-мм Р.А., які не відносяться до боєприпасів, та газовий пістолет марки ПГШ-790, калібру 9 мм, № НОМЕР_2 , із внесеними у нього конструктивними змінами, внаслідок чого він є придатною до стрільби ненормативною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, виготовленою шляхом переробки 9-мм гладкоствольного газового пістолету ПГШ-790, № НОМЕР_2 , калібру 9 mm PA Knall, промислового виробництва СП «Schmeisser» (м. Вишневе, Київської обл., Україна), який першопочатково був призначений для стрільби виключно патронами несмертельної дії, спорядженими газовими чи шумовими снарядами, в якій наявні конструктивні зміни втулка з розсікачем замінена втулкою з вільним та наскрізним каналом, який дозволяє безперешкодно проходити снаряду концентрованої маси, а пістолет при цьому втратив своє попереднє цільове призначення, як газовий. Перероблений ОСОБА_4 пістолет ПГШ-790, № НОМЕР_2 має можливість проведення пострілів 9-мм патронами ударно-травматичної дії, 9-мм шротовими патронами, а також з використанням саморобних боєприпасів та проводити постріл шляхом роздільного спорядження.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю, дав показання, які фактично відповідають вищезазначеним обставинам. У скоєному розкаявся. Пояснив, що маючи відповідний дозвіл, придбав у магазині «Шмайсер+» в м. Івано-Франківськ газовий пістолет. В 2022 році після початку війни, з метою самозахисту переробив вказаний пістолет, викрутивши наявну втулку та вкрутиши іншу чокову втулку. Розумів, що опісля такої заміни пістолет придатний для стрільби патронами ударно-травматичної дії. Пістолет зберігав за місцем мешкання до часу його перевірки працівниками поліціїї. Жодного пострілу з переробленого пістолету не зробив. У скоєному щиро кається та йому соромно за свій вчинок.

Суд переконався в тому, що обвинувачений вірно розуміє суть обставин справи. В суду не виникло сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Після роз`яснення порядку та об`єму права на оскарження фактичних обставин справи, вислухавши думку учасників процесу, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та визначити об`єм дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалами справи що стосуються особи обвинуваченого. Інші докази в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувалися.

Суд прийшов до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 263-1 та ч. 1 ст. 263 КК України: за ч.1 ст. 263-1 КК України, як незаконна переробка вогнепальної зброї, за ч.1 ст. 263 КК України, як зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу..

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Положеннями ст. 50 Кримінального кодексу України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно з ст. 69 Кримінального кодексу України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі N 750/5031/18, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 Кримінального кодексу України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній посилатися на ст. 69 Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства в їх сукупності та системному зв`язку, а саме що наявні декілька обставин, які пом`якшують покарання і такі знайшли підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме: щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, а також враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав вину у скоєному, позитивно характеризується, являється особою похилого віку, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, його поведінку під час та після вчинення кримінального правопорушення (усвідомив наслідки своєї поведінки, його негативне відношення до скоєного після вчинення злочину, розкаяння у вчиненому), виходячи із встановленої ст. 50 Кримінального кодексу України мети покарання, а саме не тільки кари, а й виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням позиції сторони обвинувачення (прокурора), який при призначенні покарання обвинуваченому просив застосувати ст. 69 Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про те, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є призначення йому покарання за ч.1 ст. 263-1 та ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за ці кримінальні правопорушення, у вигляді штрафу.

В силу частини 1 статті 70 КК України, при наявній сукупності кримінальних правопорушень слід призначити покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу.

Суд вважає, що призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Більш суворе покарання з числа передбачених за скоєні кримінальні правопрушення, призначаються лиш у випадку, якщо менш суворе покарання буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Також у кримінальному провадженні здійснено процесуальні витрати на проведення судової експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керується положеннями ст. 100 КПК України

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263-1, частиною 1 статті 263 КК України та призначити такому покарання:

за частиною 1 статті 263-1КК України, з застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу у розмірі 1 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень;

за частиною 1 статті 263 КК України, з застосуванням статті 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

На підставі частини 1 статті 70 КК України, ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Речові докази:

пістолет ПГШ - 790, № НОМЕР_2 , дозвіл на зброю № НОМЕР_4 - передати до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області. Пістолет ПГШ - 790, № НОМЕР_2 передати до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області для вирішення питання про можливість використання за цільовим призначенням, а у випадку неможливості його використання за призначенням знищити;

набої для відстрілу гумовими патронами знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 на відшкодування судових витрат за проведення експертиз, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи 1 887(одну тисячу вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок в дохід держави.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_6