БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/933/21
Провадження № 1-кп/730/7/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2023 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000110 від 07.04.2021р. по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Борзнянського району Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, розлученого, непрацюючого, раніше судимого вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 01.06.2018р. за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та звільненого 12.08.2020р. згідно ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.07.2020р. на підставі ст.81 КК України умовно-достроково з невідбутим терміном 1 рік 21 день, -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 06 квітня 2021 року близько 18-00 год., перебуваючи біля Свято-Миколаївської церкви, що за адресою м. Борзна Чернігівської області, вул. П. Куліша, 116, повторно, таємно від оточуючих шляхом вільного доступу з двору церкви викрав велосипед марки «Ardis» моделі «Либідь» вартістю 1115,59 грн, який належить ОСОБА_6 та був залишений нею непристебнутим замком біля паркану, після чого розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди у вказаному розмірі.

ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що він ввечері 06 квітня 2021 року повертався з м. Борзна додому в с. Велика Доч. Проходячи біля церкви, побачив велосипед, який знаходився непристебнутим біля паркану, й вирішив його взяти, щоб доїхати додому; при цьому, розумів, що даний велосипед йому не належить і він вчиняє крадіжку. Приїхавши на викраденому велосипеді додому, поставив його у дворі, а через кілька днів до нього прибули працівники поліції й він віддав їм вказаний велосипед. Не заперечує найменування та вартості викраденого ним велосипеда, які зазначені в обвинувальному акті. За свої протиправні дії вибачився перед потерпілою, розкаюється в скоєному й просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що 06 квітня 2021 року близько 17-00 год. після роботи заїхала до церкви на вечірню службу, велосипед поставила непристебнутим у дворі біля паркану. Близько 19-00 год. після закінчення служби виявила відсутність свого велосипеда й зрозуміла, що його викрали, після чого звернулась до поліції. Через два дні працівники поліції повернули їй викрадений велосипед у справному та непошкодженому стані, а присутній при цьому ОСОБА_5 не заперечував своєї причетності до заволодіння велосипедом та попросив у неї вибачення. Наразі вона ніяких претензій до обвинуваченого не має й просить застосувати до нього більш м`яке покарання.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, потерпілої та письмовими матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, стосуються процесуальних витрат і речових доказів.

Заслухавши обвинуваченого, допитавши потерпілу, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд находить, що винуватість ОСОБА_5 в пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оскільки ОСОБА_5 має непогашену судимість за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року за ч.3 ст.185 КК України, то в його діях наявна ознака повторності.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна з урахуванням ознаки повторності, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію потерпілої.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, розлучений, мешкає з матір`ю-пенсіонеркою, є особою працездатного віку, але в офіційних трудових відносинах не перебуває, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, раніше судимий та вчинив новий злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування попереднього покарання у виді позбавлення волі, ухилявся від явки до суду та оголошувався в розшук.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Потерпіла до обвинуваченого ніяких претензій не має в зв`язку з поверненням викраденого велосипеда, заявляти цивільний позов не побажала.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, особи винного та його ставлення до скоєного ним діяння, яке мало місце в період умовно-дострокового звільнення від відбування попереднього покарання у виді позбавлення волі, вартості викраденого майна, позиції потерпілої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами ч.4 ст.81, ст.71, 72 КК України у виді реального позбавлення волі.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Зважаючи на особу обвинуваченого, його репутацію, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, попередню процесуальну поведінку, призначення реального покарання у виді позбавлення волі суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 раніше обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст.122, 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути 686,48 грн в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судово-товарознавчої експертизи.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.71, 72 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року й визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Згідно з ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання 31 липня 2023 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 686,48 грн в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.

Речові докази по справі: велосипед марки «Ardis» моделі «Либідь», який знаходиться на відповідальному зберіганні в потерпілої ОСОБА_6 , залишити ОСОБА_6 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1