Справа № 454/3058/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1134/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 04 листопада 2022 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369, ч.4 ст.358 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а:

цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим за ч.4 ст.358 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят)грн.; визнано винуватим за ч.1 ст.369 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.3 ст.72 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят)грн. та покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки підлягають до самостійного виконання.

На підставі ст.75 КК України, звільнено з ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі з випробуванням та встановлено йому іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_8 обов`язок: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Перебіг іспитового строку ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирішено питання з речовими доказами.

За вироком суду, ОСОБА_8 06.10.2022р. близько 22.50 год. в с.Угринів Червоноградського району Львівської області під час проходження прикордонного контролю в міжнародному пункті пропуску для пішохідного переходу «Угринів Долгобичув», умисно з метою незаконного перетину державного кордону України без належних документів, які надають право його перетинати, надав інспектору прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_10 завідомо підроблений документ посвідчення серія НОМЕР_1 видане 20.10.2021р. на ім`я « ОСОБА_8 », номер особової справи НОМЕР_2 , з недостовірними відомостями про те, що обвинувачений є інвалідом ІІ групи з дитинства по зору, в якому були проставлені реквізити та печатка з написом «Виконавчого комітету Саксаганської районної ради у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області Управління соціального захисту населення» та довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ №0000159, видану 20.09.2021р. на ім`я « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », з завідомо недостовірними відомостями щодо протипоказань праці на висоті, біля рухомих механізмів з ризиком поранення очей, в якій були проставлені реквізити та відбиток печатки з написом Міжрайонна офтальмологічна МСЕК м.Дніпро Міністерство охорони здоров`я Дніпропетровської облдержадміністрації України», в якій зазначено вид інвалідності: інвалід з дитинства 2-ї групи. В той же час, ОСОБА_8 такі документи не видавалися та він не є інвалідом з дитинства. Таким чином, обвинувачений використав завідомо підроблені документи.

07.10.2022 близько 00.30год. ОСОБА_8 , пребуваючи у холі вбиральні міжнародного пункту пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Угринів» (Червоноградський район, Львівська область), з метою незаконного перетину державного кордону України без належних документів, які надають право на його перетин, висловив начальнику групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_11 , пропозицію надати та надав неправомірну вигоду в розмірі 200 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 07.10.2022р. становить 7313грн. 12коп. за вчинення дій з виконання наданого їй службового становища, а саме безперешкодному перетині ним Державного кордону України в напрямку на виїзд в Республіку Польща.

Не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини, прокурор в апеляційній скарзі просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян., що становить 850 грн. та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч.3 ст.72 КК України основне покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки виконувати самостійно.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що призначаючи ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.369 КК України суд залишив поза увагою законодавчу заборону застосування положень ст. 75 КК України до осіб, які вчинили корупційне кримінальне правопорушення.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить змінити вирок Сокальського районного суду Львівської області від 04 листопада 2022 року в частині призначення покарання за ч.1 ст.369 КК України та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити покарання за ч.1 ст.369 КК України у вигляді верхньої межі штрафу 4 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 грн.

Вважає, що суд при призначенні покарання не повною мірою врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та формально послався на обставини, що враховує особу обвинуваченого, його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення, з наведених у ній мотивів, та просив таку задоволити. Заперечив апеляційну скаргу сторони захисту, з огляду на безпідставність такої.

Обвинувачений та його захисник підтримали свою апеляційну скаргу, з наведених у них мотивів, та просили таку задоволити. Заперечили апеляційну скаргу сторони обвинувачення, як необґрунтовану.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків .

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

Щодо призначеного ОСОБА_8 покарання колегія суддів вважає, що те, яке призначено обвинуваченому за ч.4 ст. 358 КК України відповідає вимогам ст. 65 КК України.

В той же час призначене обвинуваченому ОСОБА_8 основне покарання за ч.1 ст. 369 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки колегія суддів вважає занадто суворим, виходячи з наступного.

Так, суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_8 покарання врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, наслідки та обставини вчинених кримінальних правопорушень, а саме в умовах воєнного стану, що унеможливлює призначення мінімального покарання, особу винного, його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Будь-яких інших обставин, які підвищують суспільну небезпечність діяння, ступінь тяжкості кримінального правопорушення або обтяжують покарання, негативно характеризують особу обвинуваченого, суд не встановив та у вироку не навів.

Колегія суддів вважає, що при обранні ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції не в повній мірі були дотримані вимоги ст.ст. 65, 66, 67 КК України і таке покарання не відповідає тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з положеннями ст. 65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями наданими в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 звернуто увагу судів на те, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Так, при визначенні міри покарання ОСОБА_8 суд належним чином не врахував те, що останній раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, визнав вину та щиро розкаявся, його молодий вік, позитивну характеристику, яка доводить, що ОСОБА_8 активно брав участь у суспільному житті громади, займався і займається волонтерською діяльністю, про що свідчить наявність грамот та подяк та інші вищенаведені обставини, що знижують суспільну небезпечність діяння та ступінь його тяжкості, позитивно характеризують особу обвинуваченого.

Окрім того, на думку колегії суддів суд призначаючи ОСОБА_8 покарання належним чином не врахував те, що жодних тяжких наслідків від цього злочину не настало та названий злочин було скоєно без обтяжуючих покарання обставин.

Таким чином колегія суддів констатує, що наявна істотна диспропорція, між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Відтак колегія суддів дійшла висновку що покарання ОСОБА_8 за ч.1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу в розмірі 4 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 грн. буде достатнім для досягнення мети покарання, визначеній у ст. 50 КК України.

При цьому, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що вчинення злочину в умовах воєнного стану унеможливлює призначення мінімального покарання, оскільки не врахував той факт, що покарання у вигляді штрафу також має верхню межу, а саме 4000 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що є суттєвою сумою в розмірі 68 000 грн.

Таким чином, доводи прокурора підлягають відхиленню з наведених вище підстав.

Колегія суддів вважає, що таке покарання не суперечитиме його меті, визначеній статтею 50 КК України, а тому дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги захисника, зміни вироку шляхом пом`якшення обвинуваченому призначеного судом основного покарання за ч.1 ст.369 КК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 413, 418 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задоволити.

Вирок Сокальського районного суду Львівської області від 04 листопада 2022 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим:

- за ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

- за ч.1 ст.369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 4 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі 4 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 грн.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді