ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2347/23 Справа № 1-23/10 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

заявника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 травня 2023 року про відмову у відкритті провадження за його заявою про перегляд рішення суду у кримінальному провадженні за нововиявленими обставинами,-

В С Т А Н О В И Л А :

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про перегляд кримінальної справи за нововиявленими обставинами звернувся ОСОБА_7 , а саме Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.12.2010 року, якою кримінальна справа відносно ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.2 ст.366 КК України, була закрита у зв`язку зі спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності.

У своїй заяві ОСОБА_7 вказував, що на день прийняття рішення по справі щодо нього 10.12.2010 року, а ні йому, а ні прокурору та суду, не було відомо про прийняте 13.04.2004 року рішення Господарського суду Дніпропетровської області про ліквідацію ЧПКФ Альян Холдінг, на відповідальному зберіганні якої, згідно постанови слідчого Кравця від 20.05.2002 року, знаходилося вилучене у ТОВ ІІ Галілєй (директором якого на той час був ОСОБА_7 ) майно. Вказане майно підлягало поверненню відповідно до постанови Ленінського районного суду від 29.12.2010 року, однак до теперішнього часу місцезнаходження вилученого майна не відоме. Про прийняте Господарським судом Дніпропетровської області рішення щодо ліквідації ЧПКФ ОСОБА_8 , йому стало відомо лише після витребування цієї справи для огляду 21.02.2023 року у справі Господарського суду Дніпропетровської області №904/4046/20.

Оскаржуваною ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 травня 2023 року відмовлено у відкритті кримінального провадження за заявою ОСОБА_7 щодо перегляду постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_7 не погоджується з рішенням суду першої інстанції та зазначає, що у 2002 році посадові особи ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська провели перевірку фінансово-господарської діяльності ТОВ ІІ Галілєй та склали податкове повідомлення-рішення №176/26-2/24607347/2847 від 25.02.2002 щодо заборгованості по сплаті податків. На підставі вказаних матеріалів податкової перевірки слідчим податкової міліції ОСОБА_9 05.03.2002 була порушена кримінальна справа за фактом ухилення від сплати податків за ч.1 ст.209, ч.3 ст.212, ч.1 ст.358, ч.2 ст.366 КК України. Під час здійснення досудового розслідування даної справи слідчий 20.05.2002 виніс постанову про долучення до справи речових доказів обладнання ТОВ ІІ Галілєй, а саме: кран козловий ГР-45; двигун А-4 500кВт в кількості 2 шт.; двигун ДАЗО- 1250 кВ; холодильну установку МКТ; редуктор Р100000/1,5; насос НКУ 630/80 в кількості 2 шт.; насоси АВЗ-63-125Д в кількості 39 шт. Вказане майно слідчий передав на зберігання ЧПКФ Альян Холдінг.

У свою чергу ТОВ ІІ Галілєй оскаржило до суду податкове повідомлення-рішення №176/26-2/24607347/2847 від 25.02.2002, яке рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2005 визнано недійсним. Це рішення залишено без змін ухвалою Дніпровського апеляційного господарського суду від 28.11.2005.

Окрім того, я вказує апелянт, постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2007 стягнето з державного бюджету на користь ТОВ ІІ Галілєй 170 000 грн в рахунок бюджетного відшкодування з ПДВ. Вказана постанова залишена без змін ухвалою Дніпровської апеляційного господарського суду від 23,04.2008 та підтримано ухвалою ВАСУ від 17.02.2009.

Таким чином, як зауважує ОСОБА_7 у поданій апеляційній скарзі, завершився розгляд адміністративного позову ТОВ ІІ Галілєй про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №176/26-2/24607347/2847 від 25.02.2002, а отже, на переконання апелянта, постанова податкової міліції від 05.03.2002 про порушення кримінальної справи №1-23/10 ґрунтувалася на хибних висновках податкового органу. У зв`язку з чим прокурором 10.12.2010 було змінено обвинувачення ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження та виключена ч.1 ст.209, ч.3 ст.212 КК України.

Після цього постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.12.2010 кримінальна справа №1-23/10 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.358, ч.2 ст.366 КК України була закрита у в`язку зі спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності.

29.12.2010 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено додаткове рішення та вирішено долю речових доказів, у тому числі постановлено обладнання ТОВ ІІ Галілєй повернути ОСОБА_7 .

Також ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.04.2019 було зобов`язано повернути вищевказане майно та видано розпорядження на ім`я ОСОБА_10 , з направленням для виконання до ГУ ДФС у Дніпропетровській області. Натомість. Як стверджує апелянт, обладнання ТОВ ІІ Галілєй так і не повернуто ОСОБА_7 .

З огляду на вищевикладене заявник ОСОБА_7 вважає, що нововиявленими обставинами у цьому кримінальному провадженні, є відсутність майна у ЧПКФ ОСОБА_8 , що, на думку апелянта, підтверджується ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2002, якою боржника ОСОБА_10 було визнано банкрутом та постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2003 була відкрита ліквідаційна процедура строком на один рік і призначено ліквідатором ОСОБА_11 . Отже апелянт вважає, що ці обставини вказують на вигаданість доказів сторони обвинувачення, як на час направлення у 2006 році обвинувального висновку до суду, так і на час судового розгляду кримінальної справи №1-23/10. Крім того апелянт вважає, що саме податкові органи були зацікавлені у ліквідації ЧПКФ Альян Холдінг, щоб заволодіти обладнанням ТОВ ІІ Галілєй і не повертати його ОСОБА_7 .

Натомість, як вказує ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі, суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 залишив поза увагою вищевикладені обставини, навівши у своєму рішенні неправдиві відомості та мотиви, які не відповідають фактичним обставинам справи та порушують вимоги кримінального процесуального закону. Тому просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 травня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою відкрити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення заявника ОСОБА_7 на підтримку доводів поданої ним апеляційної скарги та який наполягав на її задоволенні у повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

На думку колегії суддів зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано.

Відповідно до положень ч.2 ст.459 КПК нововиявленими обставинами визнаються:

- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У своїх правових висновках, викладених у постанові від 03 лютого 2020 (справа №522/14170/17. провадження № 51-1836кмо19), Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зазначила, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За змістом наведених норм процесуального закону, роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Однак суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, у тому числі шляхом дачі відповідних судових доручень, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.

Разом з тим, перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Як убачається з матеріалів провадження, 09 травня 2023 року заявник ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.12.2010 по кримінальній справі №1-23/10 з підстав відсутності у нього і у Ленінського районного суду міста Дніпропетровськ на час розгляду кримінальної справи зазначених ним у заяві певних судових рішень господарських судів щодо банкрутства ЧПКФ ОСОБА_8 , її ліквідації та, як наслідок, неповернення йому майна.

Суд першої інстанції своєю ухвалою від 15 травня 2023 року відмовив у відкритті кримінального провадження за заявою ОСОБА_7 щодо перегляду постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами.

Свої рішення суд мотивував тим, що під час розгляду кримінальної справи відносно ОСОБА_7 на підставі положень КПК 1960 року судом в повному обсязі досліджувалися докази та матеріали справи, а також беручи до уваги передбачений кримінально-процесуальним законом порядок закриття кримінальної справи зі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК, і те, що клопотання про закриття справи щодо ОСОБА_7 було заявлено саме стороною захисту, яка погоджувалася з визнанням наявності в його діях складу інкримінованого злочину, тому місцевий суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається ОСОБА_7 у своїй заяві, відносяться до повноти дослідження доказів у кримінальній справі і не є нововиявленими обставинами та не тягнуть скасування постанови суду щодо ОСОБА_7 у порядку ст. 34 КПК.

При цьому суд зауважив, що сумніви ОСОБА_7 та його захисника щодо зібраних у кримінальному провадженні доказів і висновків досудового слідства та суду, могли бути підставою для оскарження постанови про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності в апеляційному порядку, однак не належать до визначеного законом предмета перегляду судових рішень згідно з главою 34 КПК, тобто за нововиявленими обставинами.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що зазначені в заяві ОСОБА_7 обставини не є нововиявленими в розумінні положень ч.2 ст.459 КПК, оскільки ніяким чином не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні за результатами розгляду кримінальної справи №1-23/10 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.358, ч.2 ст.366 КК України та яка була закрита на підставі ст.49 КК у зв`язку зі спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що :

- по перше: у поданій заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та в самій апеляційній скарзі ОСОБА_7 чітко не зазначив, які саме, на його думку, обставини, в контексті положень ч.2 ст.459 КПК, він вважає нововиявленими;

- по друге: апелянтом не наведеного переконливих аргументів, яким чином ухвалені судові рішення господарських судів, на які посилається апелянт, зокрема, ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2002 (а.с.10), від 13.04.2004 (а.с.11) та від 07.09.2020 (а.с.12-13) щодо банкрутства ЧПКФ ОСОБА_8 , її ліквідації та, як наслідок, неповернення йому майна, самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність ухвали місцевого суду, що належить переглянути.

Відповідно до вищезгаданого висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року, положення ч.2 ст. 464 КПК про те, що «суддя, суд вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами» слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.

Отже суд апеляційної інстанції вважає правомірним рішення місцевого суду про відмову у відкритті кримінального провадження за заявою ОСОБА_7 щодо перегляду постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами.

Інші доводи апеляційної скарги, на які посилається заявник ОСОБА_7 не впливають на правильність прийнятого місцевим судом рішення.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_7 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 травня 2023 року є законною та відповідає вимогам ст.370 КПК, підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 травня 2023 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_7 про перегляд рішення суду у кримінальному провадженні за нововиявленими обставинами залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її оголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4