ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2270/23 Справа № 205/1660/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000101 за апеляційними скаргами прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз: - 12.11.2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ст.70 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскації майна. 18.08.2021 року звільнився по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним за ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відсутні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, окрім того, ОСОБА_8 вину не визнав, має три не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення тяжких злочинів проти власності.

До початку апеляційного провадження від прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, до суду апеляційної інстанції надійшла відмова від апеляційної скарги на підставі ч. 1 ст. 403 КПК України, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає розгляду.

Разом з цим, оскільки апеляційна скарга подана також захисником обвинуваченого, то суд апеляційної інстанції продовжив розгляд апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати як незаконний та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що за показами обвинуваченого ОСОБА_8 він інкримінований злочин не вчиняв, оскільки в той день та час був разом із своєю знайомою ОСОБА_9 в іншому місці.

Посилається на те, що потерпіла ОСОБА_10 не надала доказів (чек на покупку) того, що телефон «Redmi 9A Granite Gray 2Gb ROM» належав саме їй і, що ОСОБА_8 протиправно ним заволодів. Окрім того, зі слів потерпілої, вона бачила особу, яка відкрито заволоділа її майном менше хвилини у темний час доби.

Зазначає, що свідок ОСОБА_11 не підтвердив, що він придбав телефон у ОСОБА_8 .

Також свідок ОСОБА_12 , який за фотознімками впізнав ОСОБА_8 як особу, у якої він придбав мобільний телефон «Redmi 9A», не був допитаний в судовому засіданні, а тому учасники судового розгляду були позбавлені можливості задати йому питання.

Окрім того, не було підтверджено, що свідок ОСОБА_12 придбав саме вказаний телефон, оскільки не надано квитанції з ломбарду.

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

За обставин, викладених у вироку, обвинувачений ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим за ст. 186, 187 КК України та вчиняючи злочин повторно, 27.01.2022 року, близько 21.30 годин, перебував біля аптеки «Копійка», яка розташована за адресою: м.Дніпро, пров.Парусний 18Б, де побачив потерпілу ОСОБА_10 , яка тримала в руках мобільний телефон, після чого у нього виник злочинний умисел на заволодіння її майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_8 , в той же день та час, перебуваючи у зазначеному вище місці, діючи відкрито, із корисливих міркувань, вирвав з рук потерпілої ОСОБА_10 мобільний телефон «Redmi 9A Granite Gray 2Gb ROM», emei1: НОМЕР_1 , emei2: НОМЕР_2 , вартістю 2699 грн, після чого з місця злочину зник, завдавши потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника, прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги та просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_8 інкримінований йому злочин не вчиняв не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено фактичні обставини кримінального провадження на підставі досліджених та належно оцінених судом першої інстанції доказів.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується наведеними у вироку доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні показала, що 27.01.2022 року, близько 21.30 годин, вона знаходилась біля аптеки «Копійка» по пров.Парусний 18Б, де до неї наблизився обвинувачений ОСОБА_8 , який відволік її, сказавши, що вона нібито щось обронила, після чого вирвав з її рук мобільний телефон «Redmi 9A», вартістю 2699 грн, та з місця злочину зник;

- показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні повідомив, що на початку лютого 2022 року, біля ринку «Озерка» він придбав мобільний телефон «Redmi 9A», який у нього був вилучений через кілька днів працівниками поліції, які пояснили йому, що вказаний телефон був викрадений.

Також вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, а саме:

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.02.2022 року (а.п.46-48), відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 як особу, у якої він 29.01.2022 року придбав мобільний телефон «Redmi 9A»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.02.2022 року (а.п.51-53), відповідно до якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала обвинуваченого ОСОБА_8 як особу, яка відкрито заволоділа її мобільним телефоном «Redmi 9A»;

- протоколом огляду мобільного телефону «Redmi 9A» від 09.02.2022 року (а.п.31-33), яким відкрито заволодів обвинувачений ОСОБА_8 ;

- іншими доказами, зазначеними у вироку, та взятими судом до уваги.

Підстав для того, щоб вважати зазначені докази недопустимими у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд не знаходить, адже суд першої інстанції, згідно із положеннями ст. 94 КПК України, під час ухвалення вироку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Доводи захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_8 інкримінований йому злочин не вчиняв, оскільки в той день та час був разом із своєю знайомою ОСОБА_9 в іншому місці є безпідставними, оскільки судом першої інстанції встановлено, що за показами ОСОБА_9 вона дійсно перебувала разом з обвинуваченим ОСОБА_8 , але це було не 27.01.2022 року, а з 18 години 28.01.2022 року до ранку 29.01.2022 року, зазначене підтверджується технічним засобом судового засідання (а.п.122).

Твердження захисника, що потерпіла ОСОБА_10 не надала доказів (чек на покупку) того, що телефон «Redmi 9A Granite Gray 2Gb ROM» належав саме їй, не заслуговують на увагу, оскільки в чеку на покупку не зазначається прізвище володільця майна, яке купується, разом з тим, потерпілою було надано фото коробки, в якій був мобільний телефон (а.п.21-24).

Посилання захисника на те, що потерпіла бачила особу, яка відкрито заволоділа її майном менше хвилини у темний час доби не спростовує того, що кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні було вчинено обвинуваченим ОСОБА_8 , оскільки суд першої інстанції обгрунтовано у вироку зазначив, що потерпіла ОСОБА_10 як під час досудового розслідування (а.п.51-53, 54-60), так і в судовому засіданні послідовно вказувала на обставини відкритого заволодіння її майном саме обвинуваченим ОСОБА_8 . При цьому судом встановлено, що покази потерпілої ОСОБА_10 перебувають у взаємозв`язку з письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування, з чим погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги про те, що свідок ОСОБА_11 не підтвердив, що він придбав телефон у ОСОБА_8 не є слушними, оскільки судом першої інстанції встановлено, що 29.01.2022 року телефон «Redmi 9A» у обвинуваченого придбав ОСОБА_12 , що підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.02.2022 року, який було проведено за участю вказаного свідка, а свідок ОСОБА_11 в суді першої інстанції повідомив, що він на початку лютого придбав телефон «Redmi 9A» біля ринку «Озерка», у зв`язку з чим, вказаний свідок не міг придбати зазначений телефон у обвинуваченого, оскільки на той час він був у розпорядженні ОСОБА_12 .

Твердження захисника, що свідок ОСОБА_12 не був допитаний в судовому засіданні, а тому учасники судового розгляду були позбавлені можливості задати йому питання, колегія суддів вважає таким, що не є підставою для скасування судового рішення, оскільки захисник в апеляційній скарзі не зазначає, які саме відомості може надати вказаний свідок на підтвердження невинуватості обвинуваченого, окрім того, з журналу та технічного запису судового засідання від 16.11.2022 року вбачається, що прокурор в судовому засіданні (а.п.89) відмовився від допиту свідка ОСОБА_12 , оскільки вказаний свідок виїхав за межі міста Дніпра та його місцезнаходження невідоме, також судом було оголошено рапорт працівника поліції (а.п.86) щодо неможливості доставки вказаного свідка до суду.

Посилання захисника на те, що не було підтверджено, що свідок ОСОБА_12 придбав саме вказаний телефон, оскільки не надано квитанції з ломбарду, - не заслуговує на увагу, оскільки судом встановлено, що телефон «Redmi 9A» свідок ОСОБА_12 купив у обвинуваченого, який в подальшому був придбаний свідком ОСОБА_11 , яким вказаний телефон був наданий працівникам поліції для огляду (а.п. 30, 31-33), при цьому з фототаблиці до вказаного протоколу вбачається, що IMEI-коди цього телефону (а.п.33) співпадають з IMEI-кодами, зазначеними на коробці телефону «Redmi 9A Granite Gray 2Gb ROM», фото якого було надано потерпілою ОСОБА_10 (а.п.24).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, а тому не вбачає причин для скасування вироку суду та задоволення апеляційної скарги захисника.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання - не встановлено, що дає підстави суду вважати обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 у межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2023 року- залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4