Справа № 449/110/23
Провадження № 1-кп/445/144/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

з участю обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000572 від 05.12.2022року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Галущинці, Підволочиського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , 05 грудня 2022 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним вантажним автомобілем «Reno Master», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись ним по автодорозі «Львів-Тернопіль» в с.Словіта, Львівського району, Львівської області, порушив вимоги Розділу 1 п. 2.; Розділу 34 (вимоги дорожньої розмітки 1.1) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями, які виразилися в тому, що він керуючи технічно-справним транспортним засобом, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки та без причин технічного характеру допустив виїзд на зустрічну смугу руху де здійснив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «ЗАЗ LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 .

В результаті порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 , водій автомобіля марки «ЗАЗ LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_7 , отримав наступні тілесні ушкодження: одну рану в лівій тім`яній ділянці, численні садна на обличчі, одну рану та повний перелом верхньої третини лівого плеча, одну рану на тильній поверхні лівої кисті, одну рану на правій кисті, одну рану на внутрішній поверхні правого колінного суглобу, масивну рану на лівій сідниці із множинними переломами кісток тазу, масивні крововиливи на задній поверхні обох легень, розрив аорти, розрив селезінки, розрив печінки, перелом обох кісток лівої гомілки, вільну рідку кров в обидвох плевральних порожнинах у кількості більше двох літрів, вільну рідку кров у черевній порожнині у кількості більше одного літра, перелом обох ребер зліва по декількох анатомічних лініях та перелом обох ребер справа. Вказані ушкодження мають ознаки при життєвості, виникли від дії тупих твердих предметів, могли утворитись під час ДТП 05 грудня 2022 року із зіткнення вантажного автомобіля із легковим автомобілем, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю зазначив, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, у вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд провадження у його відсутності, в заяві вказав, що просить не позбавляти обвинуваченого волі та не позбавляти права керування.Крім цього, в заяві зазначили, що мають намір отримати відшкодування від страхової компанії у якій був застрахований автомобіль на день ДТП.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні просив не позбавляти обвинуваченого волі та не позбавляти права керування.Крім цього, зазначив, що потерпілі мають намір отримати відшкодування від страхової компанії у якій був застрахований автомобіль на день ДТП.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені ним кримінального правопорушення доведена повністю, кваліфікація його неправомірних дій за ч.2 ст.286 КК України є правильною, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставини, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Водночас, зважаючи на вищевказані обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення винного без реального відбування покарання із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України.

Згідно до п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приходить до висновку про доцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, цивільний позов не заявлявся, витрати понесені державою на проведення експертиз в межах кримінального провадження слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 100,349, 368-371, 373- 374 КПК України, суд у х в а л и в :

ОСОБА_6 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням його права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_6 рахувати з 01.08.2023

Стягнути із ОСОБА_6 в дохід держави 8495 грн. (вісім тисяч чотириста девяносто п`ять) витрат за проведення судових ексертиз, що була проведена Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України.

Скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07.12.2022

Речові докази:- автомобіль «Reno Master», р.н. НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_6 ;

- автомобіль «ЗАЗ LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,, повернути ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1