Справа № 463/1771/22
Провадження № 1-кп/463/216/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року колегія суддів Личаківського районного суду м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

представників потерпілих - ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

потерпілих - ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000555 від 30.03.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомир, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України,

в с т а н о в и л а :

Формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним

ОСОБА_7 29 березня 2021 року близько 14 год. 00 хв. знаходячись в орендованій квартирі, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті, під час конфлікту, що почався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, здійснив напад з особливою жорстокістю на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням гострого предмету, чим заподіяв потерпілій особливих страждань шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, а саме: непроникаючу колото-різану рану передньої поверхні лівої половини грудної клітки, непроникаючу колото-різану рану лівої бокової поверхні лівої половини грудної клітки, вісім поверхневих різаних ран та подряпину передньої поверхні лівої половини грудної клітки, одну різану, одну колото-різану рану та три подряпини у ділянках пальців лівої кисті, одну колото-різану рану у ділянці лівої кисті, вісім різаних ран пальців правої кисті, різану рану правої кисті, колото-різану рану та три синці у ділянках правого плеча, синець у ділянці носа, крововилив перехідної кайми верхньої губи, крововилив з садном перехідної кайми нижньої губи, садно у ділянці правої брови, подряпину у ділянці шиї, шість подряпин передньої поверхні правої половини грудної клітки, два синці та садно у ділянках правого ліктьового суглоба, два синці та множинні подряпини у ділянках правого передпліччя, синець та подряпина у ділянках лівого плеча, синець у ділянці лівого ліктьового суглоба, множинні синці та подряпини лівого передпліччя, синець у ділянці крила лівої клубової кістки, що утворились незадовго до настання смерті та двадцять дві проникаючі колото-різані рани грудної клітки з ушкодженням ребер, лівої легень, перекарду (серцевої сумки), серця, що спричинили масивну внутрішню та зовнішню крововтрату, гемо та пневмоторакс (кров та повітря у плевральних порожнинах) від яких настала смерть ОСОБА_12 .

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.4 ч.2 ст.115 КК України.

Вказаних висновків колегія суддів дійшла провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Тобто, докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (відповідно до постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 28.03.2019 у справі № 154/3213/16).

Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому п.4 ч.2 ст.115 КК України визнав повністю.

Суду показав, що він познайомився з ОСОБА_12 у м.Житомир, вона була його дівчиною, з якою він зустрічався близько одного року восьми місяців. У березні 2021 року їхні відносини припинилися. Щоб якось покращити та відновити відносини, він вирішив орендувати квартиру у м.Львові та запросив ОСОБА_12 зустрітися з ним. Для цього він на два дні орендував квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 29.03.2021 року він з ОСОБА_12 знаходилися у зазначеній квартирі і між ними раптово виник словесний конфлікт, під час якого він зарізав її, а саме: наніс близько двадцяти ударів ножем в область серця та легенів. Удари ножем наносив близько двох хвилин, потерпіла опору не чинила. Ніж був великий, його він привіз з міста Івано-Франківськ, бо завчасно планував та готувався до вбивства своєї дівчини. В подальшому, коли зрозумів, що ОСОБА_12 мертва, він зібрав всі свої речі, в тому числі і ніж та вистрибнув через вікно квартири на вулицю, бо знав, що у під`їзді будинку знаходяться камери відеоспостереження. Знаходячись на одній із вулиць міста Львова, він викинув ніж у смітник. Усвідомлюючи те, що його буде розшукувати поліція, він поїхав в Карпати, орендував квартиру, де через деякий час був затриманий працівниками поліції. Чому не викликав працівників поліції та швидку медичну допомогу пояснити не може. Незважаючи на визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненому він не розкаюється, цивільний позов не визнає. Також зазначив, що у нього в майбутньому все буде добре.

Оцінка суду

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини та громадянина у кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_7 щодо визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України, його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про відмову від допиту свідків сторони обвинувачення. Інші учасники процесу з приводу клопотання прокурора не заперечили. У зв`язку з наведеним, свідки сторони обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 судом не допитувалися.

Так, надані письмові докази стороною обвинувачення цілком підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України, а саме:

реєстрація повідомлення, згідно якого вбачається, що 30.03.2021 року о 20 год. 31 хв. надійшло повідомлення зі служби 102. Заявник ОСОБА_13 повідомила, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , здається в оренду (28.03.2021 року дану квартиру через сайт «Booking.com» орендував хлопець з дівчиною). У квартирі лежить тіло (ймовірно дівчини), видно кров на ліжку, на ковдрі. Також повідомила, що хлопець телефонував 30.03.2021 року близько 12 год. 00 хв. та повідомив, що хоче продовжити оренду, кошти скине через дві години на картку, однак кошти не скинув, мобільний телефон був виключений. Зайшовши до квартири, вона побачила відчинене вікно. У квартирі всі речі розкидані. Квартиру орендував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.162-163);

реєстрація повідомлення, згідно якого вбачається, що 30.03.2021 року о 23 год. 02 хв. надійшло повідомлення зі служби 102. Заявник ОСОБА_10 повідомив про зникнення його доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мала сісти на поїзд та приїхати до м.Кам`янське Дніпропетровської області. Також повідомив, що донька має проблеми з колишнім хлопцем на ім`я ОСОБА_16 , який попередньо її побив, постійно переїжджає по Україні та орендує дорогі квартири (т.1 а.с.164);

реєстрація повідомлення, згідно якого вбачається, що 30.03.2021 року о 10 год. 46 хв. надійшло повідомлення зі служби 102. Заявник ОСОБА_11 повідомила про те, що вчора після 17 год. 00 хв. зникла її донька ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якої був білет на поїзд сполученням «Трускавець-Дніпро» (т.1 а.с.165-167);

заява коменданта гуртожитку ОСОБА_17 від 30.03.2021 року, згідно якою остання надала дозвіл працівникам поліції Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області на проведення огляду житлової кімнати АДРЕСА_3 (т.1 а.с.168);

протокол огляду місця події від 30.03.2021 року, відповідно до якого об`єктом огляду є кімната АДРЕСА_4 . При вході у кімнату по праву сторону стоїть холодильник та шафа, по ліву сторону тумба. У кімнаті знаходиться три ліжка. На тумбі знаходяться зубна щітка, два станки для гоління, два рецепти лікаря, закордонний паспорт громадянина України ОСОБА_12 . Біля вікна розташований стіл, на якому знаходяться ноутбук чорного кольору марки «Lenovo», дві сім-картки мобільного оператора «Київстар», чотири ПЛС із слідами рук з пластикової пляшки «Трускавецька». Зазначені вище речі були вилучені (т.1 а.с.169-171);

ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 31.03.2021 року, якою погоджено огляд місця події - кімнати гуртожитку АДРЕСА_4 , фактично проведений 30.03.2021 року слідчими Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області (т.1 а.с.173);

протокол огляду трупа від 31.03.2021 року, відповідно до якого оглянуто труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучено одяг, який був на трупі, змиви з правої та лівої руки, букальний епітелій та ПЛС (т.1 а.с.174-177);

заява ОСОБА_18 від 31.03.2021 року, згідно якою останній надав дозвіл слідчим Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області на проведення огляду котеджу № 2 по вул.Бориславська,32А у смт.Східниця Львівської області (т.1 а.с.178);

протокол огляду місця події від 31.03.2021 року, відповідно до якого об`єктом огляду є котедж АДРЕСА_5 . Вхід у котедж здійснюється через металеві двері, які на момент огляду відчинені. У кімнаті № 1 з лівої сторони біля дерев`яної ніжки ліжка знаходиться договір оренди житлового приміщення від 10.02.2021 року, укладений між ОСОБА_19 та ОСОБА_7 . Також біля даного договору знаходиться мобільний телефон марки «iPhone 7» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора «Vodafone». Зазначені вище речі та документи були вилучені (т.1 а.с.179-180);

протокол відібрання біологічних зразків для експертизи від 31.03.2021 року, згідно з яким у ОСОБА_7 відібрано зразки змивів з рук, зрізи нігтьових пластин, зразки букального епітелію для проведення відповідних експертиз (т.1 а.с.187);

протокол відібрання біологічних зразків для експертизи від 01.04.2021 року, згідно з яким у ОСОБА_7 відібрано зразки рідкої крові для проведення експертиз (т.1 а.с.188);

лікарське свідоцтво про смерть № 362/2021 від 31.03.2021 року, відповідно до якого зазначено, що смерть ОСОБА_12 настала у зв`язку з нападом із використанням гострого предмета з метою вбивства чи нанесення ушкодження (т.1 а.с.190);

ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 31.03.2021 року, відповідно до якої погоджено обшук квартири АДРЕСА_6 , фактично проведений у період часу з 21 год. 40 хв. 30.03.2021 року до 03 год. 29 хв. 31.03.2021 року (т.1 а.с.191-192);

протокол огляду предмету від 02.04.2021 року, згідно якого оглянуто дерев`яну підставку коричневого кольору з маркуванням (металева лейба чорного кольору) з надписом «1909 Krauff Germany». У підставці наявні п`ять отворів для поміщення ножів, в яких знаходиться 3 кухонних ножі з металу сірого кольору (т.1 а.с.198-199);

протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.03.2021 року та письмові пояснення ОСОБА_11 . Заявник ОСОБА_11 повідомила, що 29.03.2021 року останній раз була на зв`язку з донькою ОСОБА_12 через месенджер «Телеграм». Донька вчиться та проживає у АДРЕСА_7 . До теперішнього часу не виходить на зв`язок (т.1 а.с.203, 204);

висновок експерта № 529/2021-ім від 07.04.2021 року, згідно якого встановлено, що кров від трупа ОСОБА_12 , 2002 року народження, відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.1 а.с.209-210);

висновок експерта № 530/2021-ім від 08.04.2021 року, згідно якого встановлено, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0 (т.1 а.с.212-213);

висновок судово-психіатричного експерта № 174 від 07.04.2021 року, відповідно до якого зазначено, що з метою уточнення діагнозу та визначення глибини психічних розладів, ОСОБА_7 потребує стаціонарного обстеження та проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи (т.1 а.с.214-215);

висновок експерта № 1357/21-т від 14.04.2021 року, згідно якого зазначено, що при судово-токсикологічній експертизі речового доказу - крові ОСОБА_7 не виявлено: похідних барбітурової кислоти, похідних піразолону, кофеїну, алкалоїдів опію, похідних з групи фенотіазинового ряду, похідних з групи 1, 4 бензодіазепіну, трамадолу, метадону, ефедрину, ефедрону, амфетаміну та його похідних і канабіноїдів (т.1 а.с.217-221);

висновок експерта № 217/2021ц від 20.04.2021 року, згідно якого зазначено, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0; кров ОСОБА_12 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0. При судово-медичній експертизі шести недопалків сигарет, представлених на дослідження, встановлено, що у слідах слини на недопалках сигарет (об`єкти №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6) виявлено клітини плоского епітелію, антиген А ізосерологічної системи АВ0, статева належність клітин не встановлена, через відсутність ядер. Зазначені недопалки сигарет викурені будь-якою особою (особами), крої (слина) якої (яких) відноситься до групи А (II), в тому числі і ОСОБА_7 (т.1 а.с.223-226);

висновок експерта № 554/2021-ім від 05.05.2021 року, згідно якого зазначено, що кров від трупа ОСОБА_12 , 2002 року народження, відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У слідах на змиві речовини: з поверхні тумбочки під № 21 (об`єкт № 1), з підлоги біля тумбочки під № 29 (об`єкт № 2), на відрізку синтетичної тканини із штори вікна навпроти дверей в кімнаті № 1, під № 35 (об`єкт № 6), на змиві речовини з підлоги на кухні під № 53 (об`єкт № 10); на змиві речовини із тумби на кухні під № 54 (об`єкт № 11), - вилучених під час огляду місця події, виявлена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО, що може походити від будь-якої особи з такою ж групою крові за ізосерологічною системою АВО, в тому числі від трупа ОСОБА_12 . У слідах на змиві речовини: із стільця під № 33 (об`єкт № 3), з решітки вікна під № 36 (об`єкт № 4), з поверхні підвіконника вікна у кімнаті № 1 під № 38 (об`єкт № 5), з поверхні підвіконника вікна кімнати № 1 під № 33 (об`єкт № 7), з ручки дверей зовнішня сторона вхідних дверей кімнати № 1 під № 51 (об`єкт № 12), з ручки дверей внутрішня сторона вхідних дверей кімнати № 1 під № 51.1 (об`єкт № 13), - вилучених під час огляду місця події, виявлена кров людини та антиген Н за ізосерологічною системою АВО. Антигени А і В та ізогемаглютиніни анти-А, анти-В не виявлені. Таким чином, можна припустити, що кров виявлена у вищезгаданих об`єктах, може походити від будь якої особи з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, ізосерологічної системи АВО, в тому числі від трупа ОСОБА_12 . У слідах на зіскобах: із стіни біля вікна навпроти дверей кімнати № 1, під № 40 (об`єкт № 8), зі стіни біля вікна навпроти дверей кімнати № 1 під № 41 (об`єкт № 9), - вилучених під час огляду місця події, виявлена кров людини. Антигени А, В і Н та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В не виявлені (т.1 а.с.228-234);

висновок експерта № 362/2021 від 30.04.2021 року, згідно якого зазначено, що смерть ОСОБА_12 , 2002 року народження, настала від двадцяти двох проникаючих колото-різаних ран грудної клітки умовно позначених, як №№ 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24 з ушкодженнями ребер, лівої легень, перикарду (серцевої сумки), серця, які спричинили масивну внутрішню та зовнішню крововтрату, гемо та пневмоторакс (кров та повітря в плевральних порожнинах), масивну внутрішню та зовнішню крововтрату, знекровлення організму, що підтверджується даними судово-медичної експертизи її трупа та результатами судово-гістологічної експертизи шматочків внутрішніх органів. Враховуючи розвиток трупних змін, слід вважати, що смерть ОСОБА_12 могла настати біля півтора-дві доби до проведення судово-медичної експертизи її трупа у морзі. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 були виявлені тілесні ушкодження: двадцять дві проникаючих колото-різаних рани по передній зліва та лівій боковій поверхнях грудної клітки, умовно позначені №№ 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, раневі канали яких сполучались з ушкодженням 3-го та 4-го лівого міжребірь, 4-го та 5-го лівих ребер, ушкодженням перикарду, серця, кореня та обох долей лівої легені, крововиливами в ліву та праву плевральні порожнини, в порожнину перикарда; непроникаюча колото-різана рана передньої поверхні лівої половини грудної клітки, умовно позначена № 1; непроникаюча колото-різана рана лівої бокової поверхні лівої половини грудної клітки, умовно позначена № 20; вісім поверхневих різаних ран та подряпина передньої поверхні лівої половини грудної клітки; одна різана, одна колото-різана рани та три подряпини в ділянках пальців лівої кисті; одна колото-різана рана в ділянці лівої кисті; вісім різаних ран пальців правої кисті; різана рана правої кисті; колото-різана рана та три синці в ділянках правого плеча; синець в ділянці носа; крововилив перехідної кайми верхньої губи; крововилив з садном перехідної кайми нижньої губи; садно в ділянці правої брови; подряпина в ділянці шиї; шість подряпин передньої поверхні правої половини грудної клітки; два синці та садно в ділянках правого ліктьового суглоба; два синці та множинні подряпини в ділянках правого передпліччя; синець та подряпина в ділянках лівого плеча; синець в ділянці лівого ліктьового суглоба; множинні синці та подряпини лівого передпліччя; синець в ділянці крила лівої клубової кістки. Всі вказані тілесні ушкодження утворились незадовго до настання смерті, що підтверджується судово-медичними даними та результатами судово-гістологічної експертизи. Всі колото-різані рани утворились від дії гострого плоского колюче-ріжучого предмету або знаряддя, про що свідчать дані медико-криміналістичної експертизи шкіри з ранами та однотипність їх морфологічних особливостей. Всі різані рани утворились від дії гострого ріжучого предмету або знаряддя, яким міг бути ріжучий край вищевказаного предмету, про що свідчить характер ран та однотипність їх морфологічних особливостей. Вказані подряпини утворились від дії гострого предмету, яким могло бути вістря вищевказаного предмету чи знаряддя, про що свідчить однотипність їх морфологічних особливостей. Виявлені при судово-медичній експертизі тілесні ушкодження: двадцять дві проникаючих колото-різаних рани по передній зліва та лівій боковій поверхнях грудної клітки, умовно позначені №№ 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, раневі канали яких сполучались з ушкодженням 3-го та 4-го лівого міжребірь, 4-го та 5-го лівих ребер, ушкодженням перикарду, серця, кореня та обох долей лівої легені, крововиливами в ліву та праву плевральні порожнини, в порожнину перикарда, за критерієм небезпеки для життя мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті. Непроникаючі рани з кровотечею мають ознаки легких тілесних ушкоджень, сприяли настанню смерті (обезкровленню організму). Решта синці, садна, крововиливи, подряпини мають ознаки легких тілесних ушкоджень, не знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті. Кров від трупа ОСОБА_12 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлені морфологічні ознаки захворювань: дистрофії печінки, дистрофічних змін нирок, ознаки серозного запалення в м`яких оболонках головного мозку, які не знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті. При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_12 не виявлено: етилового, метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів (т.1 а.с.235-238);

висновок експерта № 1074/2021 від 29.04.2021 року, згідно якого зазначено, що розлиті крововиливи в міжреберному м`язі з крововиливами, легенях з реактивними змінами. Дефекти міокарду з вогнищами перифокальної інфільтрації нейтрофільних гранулоцитів. Малокрів`я, вакуольна дистрофія в печінці. Порушення мікроциркуляції, фокальні ознаки серозного запалення в м`яких оболонках головного мозку. Дистрофічні зміни в нирках. Малокрів`я в серці, підшлунковій залозі, нерівномірне кровонаповнення в легенях, головному мозку, нирках (т.1 а.с.239);

протокол огляду предмета від 06.04.2021 року з фототаблицею. Об`єктом огляду є мобільний телефон марки «iPhone 7», ІМЕІ: НОМЕР_1 . Проведеним оглядом виявлено список вхідних, вихідних та пропущених викликів; смс-повідомлення; додаток месенджер «Telegram X» з акаунтом « ОСОБА_20 » з абонентським номером телефону НОМЕР_2 та псевдонімом ІНФОРМАЦІЯ_5, у записнику якого наявний запис « ОСОБА_21 » з абонентським номером телефону НОМЕР_3 та псевдонімом ОСОБА_22 (листування за 23 березня між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 ); наявне із вказаним записом листування, додаток «Instagram»; додаток «ВаВlаСаr», вхідні повідомлення у додатку «Gmail» з сервісу « ОСОБА_23 » від 29.03.2021 року, 30.03.2021 року; історія бронювань в додатку «Booking.com»; світлини та селфі, серед яких зображено кімнату ( АДРЕСА_2 ), в якій на підлозі помітні сліди речовини бурого кольору; історія інтернет-записів у браузері «Safari», серед яких наявні наступні записи: «требовать признания от человека», «стаття 115. Умышленное убийство», «способы самоубийства», «что выпить чтобы умереть», «как признать свою вину, когда вы виновни», «покушение на убийства статья», «об особенностях назначения наказания», «можно ли заказать киллера», «сколько стоит нанять киллера», «как находят преступников», «как лучше всего убить человека», «как отмыть кров с ткани», «розыск в Украине», «скрывание от власти» (т.1 а.с.240-250, т.2 а.с.1-70);

висновок експерта № 61/2021-мк від 06.04.2021 року з таблицею, відповідно до якого зазначено, що при проведенні судово-медичної експертизи двох клаптів шкіри від трупа ОСОБА_12 у відділенні судово-медичної криміналістики, на клаптях шкіри з грудної клітки було виявлено по одному колото-різаному ушкодженню, які утворились від дії гострого плоского колюче-ріжучого предмету або знаряддя. Наявність додаткового розрізу та надрізів по краях ушкодження на клапті шкіри «з раною № 13» дають підставу вважати, що дане ушкодження утворилось від неодноразової зміни напрямку дії ріжучої кромки під час заподіяння даного ушкодження (т.2 а.с.71-74);

висновок експерта № 504/2021-ім від 01.04.2021 року, згідно якого зазначено, що кров від трупа ОСОБА_12 , 2002 року народження, відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.2 а.с.75-76);

висновок експерта № 505/2021-ім від 09.04.2021 року, згідно якого зазначено, за допомогою імунохроматографічного тесту SERATEC PSA SEMIQUANT в двох тампонах із вмістом піхви, двох тампонах із вмістом ротової порожнини та двох тампонах із вмістом прямої кишки від трупа ОСОБА_12 , 2002 року народження, виявлено простатичний специфічний антиген (ПСА, компонент спермальної рідини). При мікроскопічному дослідженні вищевказаних тампонів сперматозоїдів не виявлено. У двох мазках із вмістом піхви, двох мазках із вмістом ротової порожнини та двох мазках із вмістом прямої кишки від трупа ОСОБА_12 сперматозоїди не виявлено (т.2 а.с.77-79);

висновок експерта № 1301/2021-т від 06.04.2021 року, згідно якого зазначено, що при судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_12 , 2002 року народження, не виявлено етилового, метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів (т.2 а.с.80);

висновок експерта № 555/2021-ім від 05.05.2021 року, згідно якого зазначено, кров від трупа ОСОБА_12 , 2002 року народження, відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У слідах на вирізці тканини під № 15 (об`єкт № 1), вилученої під час огляду місця події, виявлена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО, що може походити від будь якої особи з такою ж групою крові за ізосерологічною системою АВО, в тому числі від трупа ОСОБА_12 . У слідах на порохоподібних зіскобах речовини під № 18 (об`єкт № 2), на порохоподібних зіскобах речовини під № 19 (об`єкт № 3), на порохоподібних зіскобах речовини під № 52 (об`єкт № 4), - вилучених під час огляду місця події, виявлена кров людини та антиген Н за ізосерологічною системою АВО. Антигени А і В та ізогемаглютиніни анти-А, анти-В не виявлені. Таким чином, можна припустити, що кров виявлена у вищезгаданих об`єктах може походити від будь якої особи з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, ізосерологічної системи АВО, в тому числі від трупа ОСОБА_12 (т.2 а.с.85-88);

висновок експерта № 552/2021-ім від 07.05.2021 року, згідно якого зазначено, що кров трупа ОСОБА_12 , 2002 року народження відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У слідах на простирадлі (об`єкт № 1), на простирадлі (об`єкти №№ 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9), на наволочці (об`єкти №№ 10, 11, 12, 13), на наволочці (об`єкт № 14), на футболці (об`єкт № 15), речей, вилучених при огляді місця події по АДРЕСА_2 , - виявлена кров людини та антиген Н ізосерологічної системи АВО, антигени А і В та ізогемаглютиніни анти-А, анти-В не виявлені. Тому можна припустити, що кров виявлена у вищевказаних об`єктах може походити від будь якої особи з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від трупа ОСОБА_12 (т.2 а.с.90-95);

висновок експерта № 553/2021-ім від 07.05.2021 року, згідно якого зазначено, що кров від трупа ОСОБА_12 , 2002 року народження, відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У слідах на серветці (позначеній № 22) (об`єкт № 1), на шкарпетці (об`єкт № 2), на серветці (позначеній № 25) (об`єкт № 3), на рушнику світло-коричневого кольору (позначеному № 24) (об`єкти №№ 4, 5), на серветці (позначеній № 32) (об`єкт № 6), на поліетиленовому пакеті світло-зеленого кольору (об`єкт № 7), на рушнику сіруватого кольору (позначеному № 26) (об`єкт № 8), на серветці із столешні на кухні (позначеній № 56) (об`єкт № 9), на марлевому тампоні зі змивом з столешні на кухні (позначеному № 55) (об`єкт № 10), на рушнику коричнево-білого кольору з поперечними смугами чорного кольору (позначеному № 20) (об`єкт № 11), на поліетиленовому пакеті чорного кольору (об`єкт № 12), - речах, вилучених під час обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено кров людини та антиген Н. Антигенів А і В та ізогемаглютинінів анти-А, анти-В не виявлено, що не виключає можливості походження виявленої крові від будь якої особи з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від загиблої ОСОБА_12 (т.2 а.с.97-102);

висновок експерта № 556/2021-ім від 07.05.2021 року, згідно якого зазначено, кров від трупа ОСОБА_12 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У слідах на штанах з ременем (об`єкти №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7), вилучених під час огляду місця події по вул.Личаківській,34/2 в м.Львові, виявлена кров людини та антиген Н ізосерологічної системи АВО. Антигени А і В та ізогемаглютиніни анти-А, анти-В не виявлені, що не виключає можливість походження крові від будь якої іншої особи з групою крові 0, з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від трупа ОСОБА_12 . У слідах на штанах з ременем, вилучених під час огляду місця події - по АДРЕСА_2 (об`єкти №№ 8, 9), крові не виявлено (т.2 а.с.104-108);

висновок експерта № 207/2021ц від 13.05.2021 року, згідно якого зазначено, у слідах піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластинок обох рук (об`єкти № 1, 2) виявлено кров людини, антиген Н ізосерологічної системи АВ0, клітини плоского епітелію - статева належність яких не встановлена через відсутність ядер. Статева належність крові не встановлена через малу кількість та зруйновані сегментоядерні лейкоцити. Таким чином, дана кров, може походити від будь-якої особи (осіб), кров якої (яких) відноситься до групи 0 (І), в тому числі від потерпілої ОСОБА_12 (т.2 а.с.110-112);

висновок експерта № СЕ-19/114-21/8549-Д від 27.05.2021 року з ілюстративною таблицею, згідно якого зазначено, один слід долоні, максимальними розмірами 36x25мм, який перекопійований на відрізку прозорої липкої стрічки № 1 (сліди № 1) та два сліди пальців рук, максимальними розмірами 19x13мм та 20x15мм, які перекопійовані на відрізках прозорої липкої стрічки № 2 та № 3, вилучені 31.03.2021 року під час огляду місця події за адресою: м.Львів, вул.Личаківська,34/2, придатні для ідентифікації особи, а один слід долоні, максимальними розмірами 22x35мм, який перекопійований на відрізку прозорої липкої стрічки № 1 (сліди № 11) та один слід пальця руки, максимальними розмірами 16x14мм, який перекопійований на відрізку прозорої липкої стрічки № 4, вилучені там само, для ідентифікації не придатні (т.2 а.с.114-122);

висновок експерта № 132/2021-мк від 17.06.2021 року з фототаблицею, згідно якого зазначено, що при проведенні судово-медичної експертизи одягу ОСОБА_12 у відділенні судово-медичної криміналістики на передній половинці футболки було виявлено одне колото-різане пошкодження, а на лівій чашечці бюстгальтера було виявлено три колото-різаних пошкодження, які утворились від дії плоского колючо-ріжучого предмету або знаряддя типу клинка ножа, який мав як мінімум одне досить гостре лезо. Більш конкретно встановити тип заточки предмету не надається можливим у зв`язку з поганими слідосприймаючими властивостями трикотажу та мережива. Крім того, на стрічці над лівою чашечкою бюстгальтера було виявлено одне різане пошкодження, яке утворилось від дії гострої ріжучої кромки якогось предмету. Також на передній половинці футболки було виявлено одне наскрізне пошкодження, яке являється розривом і могло утворитись внаслідок перерозтягування тканини. Колото-різане пошкодження на передній половинці футболки, три колото-різаних пошкодження та одне різане пошкодження на лівій чашечці бюстгальтера відповідають за локалізацією ділянці 24-х ран на тілі ОСОБА_12 на передній та лівій боковій поверхнях лівої половини грудної клітки враховуючи здатність шарів одягу до зміщення один відносно другого, відносно поверхні тіла та можливість нанесення ушкоджень на тілі в непокриті одягом ділянки після його зміщення (т.2 а.с.124-130);

висновок судово-психіатричного експерта № 71 від 16.06.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 на даний час страждає тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності у формі поліморфного психотичного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. До виходу із хворобливого стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Питання чи міг ОСОБА_7 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час інкримінованих йому дій може бути розглянуте при додатковій судово-психіатричній експертизі лише після проведення ОСОБА_7 лікування у психіатричному закладі із суворим наглядом (т.2 а.с.131-134);

допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту експерт ОСОБА_24 підтримав висновок судово-психіатричного експерта № 71 від 16.06.2021 року. Додатково зазначив, що спочатку відносно обвинуваченого проводилася амбулаторна судово-психіатрична експертиза та в подальшому, виникла необхідність у проведенні стаціонарної судово-психіатричної експертизи. Обвинувачений перебував на експертизі близько одного місяця та 16.06.2021 року був представлений на комісію. Цього ж дня комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_7 на даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, враховуючи його психологічний стан. При цьому, експерт зазначив, що такий стан обвинуваченого є тимчасовим, а тому, останньому необхідно було пройти відповідний курс лікування, після чого визначити остаточний діагноз;

висновок судово-психіатричного експерта № 163 від 07.11.2021 року, з якого вбачається, що у період часу, до якого відноситься правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 (29.03.2021 року), він не виявляв ознак будь якого психічного розладу. За своїм психічним станом у період часу, до якого відноситься правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 (29.03.2021 року), він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час у ОСОБА_7 не виявлено ознак будь якого психічного розладу, при цьому, в останнього виявлено ознаки симуляції. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_7 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. У ОСОБА_7 до періоду правопорушення описані такі психологічні особливості, як: достатній рівень функціонування інтелектуально-мнестичної сфери; середня активність, інтравертованість, вибіркова комунікабельність, емоційна стриманість, схильність до фіксації на значимих переживаннях, ситуаційна лабільність, достатній самоконтроль, здатність дотримуватися своїх інтересів, трудова мотивація, розважальні інтереси, поєднані із вживанням наркотичних речовин; значимість стосунків з коханою дівчиною. Психологічні особливості ОСОБА_7 не були виражені значно, тому не впливали на його поточну поведінку перед правопорушенням. Встановлення впливу значно виражених психічних особливостей (порушень) на поведінку особи в період правопорушення проводиться судово-психіатричними експертами. У період правопорушення ОСОБА_7 не знаходився у стані фізіологічного афекту, про що свідчать обставини правопорушення та відсутність відповідних визначальних ознак (т.2 а.с.198-208);

допитана в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту експерт ОСОБА_25 підтримала висновок судово-психіатричного експерта № 163 від 07.11.2021 року. Додатково зазначила, що на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 не виявляв ознак будь якого психічного розладу, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент проведення експертизи у ОСОБА_7 не було виявлено ознак будь якого психічного розладу, при цьому, в останнього виявлено ознаки симуляції;

висновок експерта № 535/2021-ім від 28.04.2021 року, згідно якого зазначено, що у слідах на двох марлевих тампонах зі змивами з правої і лівої руки ОСОБА_7 (об`єкти №№ 1, 2), крові не виявлено (т.2 а.с.212-214);

висновок експерта № 536/2021-ім від 28.04.2021 року, згідно якого зазначено, що у слідах на двох марлевих тампонах зі змивами з правої і лівої руки ОСОБА_12 виявлена кров людини і антиген Н. Антигени А і В та ізогемаглютиніни анти-А, анти-В не виявлені, що не виключає можливість походження крові від трупа ОСОБА_12 , так і від будь якої іншої особи з групою крові О, з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО (т.2 а.с.216-219);

висновок експерта № 208/2021ц від 13.05.2021 року, згідно якого зазначено, що у слідах піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластинок обох рук, виявлено білок людини, клітини плоского епітелію - статева належність яких не встановлена через відсутність ядер. Крові та її клітинних елементів у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок з обох рук ОСОБА_7 не виявлено (т.2 а.с.221-222);

висновок експерта № СЕ-19/114-21/6832-БД від 27.08.2021 року з ілюстративною таблицею, згідно якого вбачається, що у слідах на шнурівці наданої на дослідження кросівки на праву ногу (об`єкт № 1.4) виявлено кров людини. У слідах (об`єкти №№ 1.1-1.3, 2.1-2.3) та у змивах (об`єкти №№ 1.5, 1.6, 2.4, 2.5) з поверхонь пари кросівок крові не виявлено. Генетичні ознаки крові людини у слідах на шнурівці кросівки на праву ногу (об`єкт № 1.4) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 (т.2 а.с.225-232);

висновок експерта № СЕ-19/114-21/6889-БД від 28.08.2021 року з ілюстративною таблицею, згідно якого вбачається, що у слідах на поверхнях наданої на дослідження футболки (об`єкти №№ 1.1-1.5, 1.8, 1.9) виявлено кров людини. У слідах на поверхнях футболки (об`єкти №№ 1.6, 1.7, 1.10, 1.11) крові не виявлено. Генетичні ознаки крові, виявленої у слідах на футболці (об`єкт № 1.5), збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 . Походження крові, виявленої у слідах на футболці (об`єкт № 1.5), від ОСОБА_12 виключається. Генетичні ознаки крові, виявленої у слідах на футболці (об`єкти №№ 1.1-1.4, 1.8, 1.9), є змішаними, містять генетичні ознаки двох або більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_12 та зразка букального епітелію ОСОБА_7 (т.2 а.с.235-242);

висновок експерта № СЕ-19/114-21/6983-БД від 26.08.2021 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого генетичні ознаки наданого на дослідження зразка букального епітелію ОСОБА_7 (об`єкт № 1.1), встановлено та наведено у таблиці результатів дослідження (т.2 а.с.246-250);

висновок експерта № СЕ-19/114-21/6905-БД від 01.09.2021 року з ілюстративною таблицею, згідно якого вбачається, що у слідах на наданих на дослідження джинсах (об`єкти №№ 1.1-1.13) виявлено кров людини. Генетичні ознаки крові людини у слідах на джинсах (об`єкти №№ 1.11, 1.12) встановлено, проте, вони є змішаними, містять генетичні ознаки двох або більше осіб, та є придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки крові у слідах на джинсах (об`єкти №№ 1.1, 1.3, 1.4, 1.5, 1.9) є змішаними, містять генетичні ознаки двох або більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_12 та зразка букального епітелію ОСОБА_7 . Генетичні ознаки крові у слідах на джинсах (об`єкти №№ 1.2, 1.7, 1.8) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 . Походження крові у слідах на джинсах (об`єкти №№ 1.2, 1.7, 1.8) від ОСОБА_12 виключається. Генетичні ознаки крові у слідах на джинсах (об`єкти №№ 1.6, 1.10, 1.13) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 . Походження крові у слідах на джинсах (об`єкти №№ 1.6, 1.10, 1.13) від ОСОБА_7 виключається. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) особи, що домінує у змішаних генетичних ознаках крові у слідах на джинсах (об`єкти №№ 1.11, 1.12) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 (т.3 а.с.3-11);

висновок експерта № СЕ-19/114-21/6980-БД від 31.08.2021 року з ілюстративною таблицею, згідно якого вбачається, що у слідах на наданій на дослідження куртці (об`єкти №№ 1.1-1.5) та у вирізках і змивах з поверхонь куртки (об`єкти №№ 1.8, 1.10-1.12) виявлено кров людини. У слідах на куртці (об`єкти №№ 1.6., 1.7) та у вирізках і змивах з поверхонь куртки (об`єкт № 1.9) крові не виявлено. Генетичні ознаки слідів крові на горловині куртки (об`єкт № 1.3) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 . Походження виявлених слідів крові на горловині куртки (об`єкт № 1.3) від ОСОБА_7 виключається. Генетичні ознаки крові у вирізках та змивах з поверхонь правої кишені (об`єкт № 1.8) і правого рукава (об`єкт № 1.10) куртки збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 . Походження виявленої крові у вирізках та змивах з поверхонь правої кишені (об`єкт № 1.8) і правого рукава (об`єкт № 1.10) куртки від ОСОБА_12 виключається. Генетичні ознаки слідів крові в ділянці лівої врізної кишені (об`єкт № 1.1), клапана нагрудної кишені (об`єкт № 1.2) куртки, на поверхнях правого та лівого рукавів куртки (об`єкти №№ 1.4., 1.5) і крові у вирізках та змивах з поверхонь лівого рукава (об`єкт № 1.11) і нижньої третини передньої частини (об`єкт № 1.12) куртки є змішаними, містять генетичні ознаки двох або більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_12 та зразка букального епітелію ОСОБА_7 (т.3 а.с.14-22);

висновок експерта № СЕ-19/114-21/6902-БД від 08.09.2021 року з ілюстративною таблицею, згідно якого вбачається, що у слідах на наданій на дослідження кофті з капюшоном (об`єкти №№ 1.13-1.15) виявлено кров людини. Генетичні ознаки слідів крові на передній поверхні лицевої сторони у верхній третині (об`єкт № 1.1) та на спинці (об`єкти № 1.10, 1.11) кофти з капюшоном збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 . Генетичні ознаки слідів крові на капюшоні (об`єкт № 1.8) та крові людини у вирізках з капюшона (об`єкт № 1.13) кофти з капюшоном збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 . Походження виявлених слідів крові на капюшоні (об`єкт № 1.8) та крові людини у вирізках з капюшона (об`єкт № 1.13) кофти з капюшоном від ОСОБА_12 виключається. Генетичні ознаки слідів крові на передній поверхні лицевої сторони у середній (об`єкт № 1.2) та нижній (об`єкт № 1.3) третинах, правому рукаві (об`єкти №№ 1.4, 1.5), лівому рукаві (об`єкти №№ 1.6, 1.7), капюшоні (об`єкт № 1.9) і крові у вирізках з поверхонь спинки (об`єкт № 1.12), правого рукава (об`єкт № 1.14) і лівого рукава (об`єкт № 1.15) кофти з капюшоном є змішаними, містять генетичні ознаки двох або більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_12 та зразка букального епітелію ОСОБА_7 (т.3 а.с.25-33);

протокол обшуку від 30.03.2021 року з фототаблицею, згідно якого обшук проведено за адресою: АДРЕСА_2 . Вхід до квартири здійснюється через під`їзд. При вході до квартири за дверима знаходиться коридор. У коридорі виявлено та вилучено фрагмент пластикового предмету; фрагмент упаковки; жувальну гумку; недопалки; предмет ззовні схожий на пістолет; куртку, в якій знаходиться ключ, кульчики з металу жовтого кольору, чек магазину «Близенько» від 28.03.2021 року, перепустка на ім`я ОСОБА_26 , аркуш квадратної форми з друкованим текстом, гроші у сумі 7 гривень, маска медична, навушники білого кольору, гумка білого кольору. Також у коридорі виявлено чоловічий та жіночий одяг, речі гігієни та канцелярські товари. У частині коридору, яка веде до кімнати, поверхня підлоги вкрита множинними слідами РБК. У кімнаті № 1 виявлено труп жіночої статі, який лежить лицем донизу, головою до комоду, руки розведені в сторону. На обличчі, руках та тілі виявлені численні ушкодження. На місці події також виявлено та вилучено рушники та речі зі слідами РБК (т.3 а.с.36-100);

акт про застосування службового собаки від 30.03.2021 року, відповідно до якого від пістолета собака взяла слід, вивела з під`їзду, повернула праворуч, пройшла 200-300 метрів до зупинки медичного університету, після чого собака припинила роботу у зв`язку із закінченням сліду (т.3 а.с.101);

протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.03.2021 року, відповідно до якого 31.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_8 , було затримано ОСОБА_7 та проведено обшук останнього. Під час обшуку у ОСОБА_7 вилучено кросівки білого кольору, куртку чорного кольору з прапором Норвегії із слідами РБК, чорну кофту з капюшоном «PUMA» зі слідами РБК, джинси синього кольору зі слідами РБК, носки білого кольору зі слідами РБК, футболку білого кольору зі слідами РБК (т.3 а.с.108-114);

протокол огляду предмету від 31.03.2021 року з відеозаписами камер спостереження, з яких вбачається хол першого поверху будинку, за адресою: АДРЕСА_9 . На відео видно, як о 13:37 год. 28.03.2021 року дві особи чоловічої та жіночої статі, а саме: особа жіночої статі візуально схожа на ОСОБА_13 та особа чоловічої статі, візуально схожий на ОСОБА_7 , прямують до вхідних дверей квартири АДРЕСА_6 . О 13:39 год. особа візуально схожа на ОСОБА_7 покидає приміщення холу, після нього виходить особа візуально схожа на ОСОБА_13 . В подальшому, особа візуально схожа на ОСОБА_7 несе в руках речі в квартиру, з ним у квартиру заходить особа візуально схожа на ОСОБА_13 та через деякий час виходить з приміщення холу. О 13:43 год. у приміщення холу входить особа жіночої статі, візуально схожа на ОСОБА_12 , яка заходить у приміщення квартири. О 13:45 год. особи візуально схожі на ОСОБА_12 та ОСОБА_7 виходять з приміщення квартири та під`їзду. В подальшому, о 14:26 год. особи візуально схожі на ОСОБА_12 та ОСОБА_7 прямують до входу квартири АДРЕСА_10 . 29.03.2021 року о 08:23 год. у приміщення холу входить особа жіночої статі візуально схожа на ОСОБА_12 , яка заходить у приміщення квартири АДРЕСА_10 (т.3 а.с.125-129);

протокол тимчасового доступу до речей і документів від 20.04.2021 року, відповідно до якого слідчим на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 09.04.2021 року, вилучено паперовий конверт із частиною зразка крові ОСОБА_12 (т.3 а.с.132-135);

протокол огляду предметів від 07.06.2021 року з відеозаписами камер зовнішнього спостереження, за адресою: м.Львів, вул.Грушевського,11. На відеозаписі спостерігається дорожня ділянка, а саме: перехрестя вул.Грушевського-Саксаганського у м.Львові. О 15:43:39 год. по вул.Грушевського з напрямку вул.Драгоманова виходить особа встановлена як ОСОБА_7 , який має рюкзак чорного кольору на спині і дорожню сумку у лівій руці та прямує до контейнерів із сміттям. В подальшому, ОСОБА_7 підходить до контейнеру, дістає з рюкзака чорний пакет та викидає його у контейнер із сміттям, після чого направляється у напрямку вул.І.Франка у м.Львові (т.3 а.с.137-142).

При цьому, колегія суддів не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів наступні матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000555 від 30.03.2021 року (т.1 а.с.160-161); постанови про визнання предметів речовими доказами від 30.03.2021 року, 31.03.2021 року, 02.04.2021 року, 07.06.2021 року (т.1 а.с.172, 185-186, 200-201, т.3 а.с.104-107, т.3 а.с.115-116, т.3 а.с.130-131, т.3 а.с.143); договір оренди житлового приміщення від 10.02.2021, укладений між ОСОБА_19 та ОСОБА_7 , акт прийому-передачі квартири до договору оренди від 10.02.2021 року (т.1 а.с.181-183, 184), оскільки самі по собі вказані документи не містять доказових даних, що мають значення для розгляду кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними особами.

Оцінивши надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, колегія суддів всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, вважає вищезазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України поза розумним сумнівом з огляду на наступне.

Згідно зі ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про призначення у справі повторної судово-психіатричної експертизи, оскільки як вбачається з матеріалів справи згідно з висновком стаціонарної психіатричної експертизи № 71 від 16.06.2021 року, ОСОБА_7 на час проведення такої страждав тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності у формі поліморфного психотичного розладу, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. До виходу із хворобливого стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Питання чи міг ОСОБА_7 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, під час інкримінованих йому дій, може бути розглянуте при додатковій судово-психіатричній експертизі лише після проведення ОСОБА_7 лікування у психіатричному закладі із суворим наглядом. Дані обставини були підтверджені безпосередньо експертом ОСОБА_24 під час його допиту судом.

Також, як встановлено під час судового розгляду та підтверджено експертом ОСОБА_25 , допитаною в судовому засіданні, висновок судово-психіатричного експерта № 163 від 07.11.2021 року, наданий за результатами комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, проведеної саме після отримання ОСОБА_7 лікування під час його перебування в КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на підставі ухвали суду від 27.08.2021 року, якою ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. ОСОБА_7 у період часу, до якого відноситься правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, не виявляв ознак будь якого психічного розладу, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час у ОСОБА_7 не виявлено ознак будь якого психічного розладу, при цьому, в останнього виявлено ознаки симуляції. За своїм психічним станом ОСОБА_7 може усвідомлювати свої дії та керувати ними та не потребує застування до нього примусових заходів медичного характеру.

Крім того, колегія суддів, з урахуванням усіх доказів в їх сукупності, не знаходить підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 з п.4 ч.2 ст.115 КК України на ч.1 ст.115 КК України, як це зазначає захисник, виходячи з наступного.

При вирішенні питання щодо наявності в діях винної особи складу кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України, слід враховувати, що така кваліфікація може мати місце лише в тому випадку, коли буде доведено, що спосіб позбавлення потерпілого життя свідчить про особливу жорстокість злочину і вона охоплювалась умислом винного.

До особливо жорстоких можуть бути віднесені випадки, коли винний, позбавляючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних (шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, тортур, мордування, мучення), психічних чи моральних страждань, а також якщо воно було поєднане із глумінням над трупом або вчинювалося в присутності близьких потерпілому осіб і винний усвідомлював, що такими діями завдає останнім особливих психічних чи моральних страждань.

При цьому особливою жорстокістю слід вважати умисну дію (або бездіяльність), що супроводжує або наступає за насильницьким злочином, є необов`язковою для його вчинення і настання звичайних для злочину наслідків, що полягає в заподіянні потерпілому або його близьким додаткового, як правило, тяжкого фізичного або психічного страждання, тобто винний усвідомлює, що він вчиняє діяння, які є надмірними для досягнення злочинного наслідку, та обирає спосіб вчинення злочину, який охоплює діяння зайві (надмірні) для позбавлення життя потерпілого.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 р. № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», умисне вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю, якщо винний, позбавляючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних, психічних чи моральних страждань.

Також, враховуючи спосіб позбавлення життя потерпілої ОСОБА_12 , характер та локалізацію спричинених їй тілесних ушкоджень, у сукупністю з їх кількістю, суд приходить до висновку, що позбавляючи потерпілої життя, обвинувачений ОСОБА_7 усвідомлював, що завдає їй особливих фізичних страждань та мучень, що свідчить про особливу жорстокість злочину, яка охоплювалась умислом обвинуваченого.

Так, як вбачається з досліджених в їх сукупності доказів, тілесні ушкодження обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_12 були заподіяні гострим плоским колюче-ріжучим предметом або знаряддям в життєво важливі органи, що згідно висновку експертизи № 362/2021 від 30.04.2021 року, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку між активними діями обвинуваченого по відношенню до потерпілої, та наслідками, які настали - смерть потерпілої. Виявлені при судово-медичній експертизі тілесні ушкодження: двадцять дві проникаючих колото-різаних рани по передній зліва та лівій боковій поверхнях грудної клітки, раневі канали яких сполучались з ушкодженням 3-го та 4-го лівого міжребірь, 4-го та 5-го лівих ребер, ушкодженням перикарду, серця, кореня та обох долей лівої легені, крововиливами в ліву та праву плевральні порожнини, в порожнину перикарда, за критерієм небезпеки для життя мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті. Непроникаючі рани з кровотечею мають ознаки легких тілесних ушкоджень, сприяли настанню смерті (обезкровленню організму). Тобто, в даному випадку, завдаючи потерпілій ОСОБА_12 ударів, зокрема, у життєво важливі органи, з метою позбавити її життя, обвинувачений ОСОБА_7 свідомо бажав не лише вбити потерпілу, а й того, щоб вона відчувала додаткові страждання, які не були б необхідними для настання її смерті.

Відповідно до ч.ч.1, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами у кримінальному провадженні «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст.94 КПК України, які в повній мірі дають змогу суду зробити переконливий висновок щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Згідно з ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини, ст.62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина обвинуваченого у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене з особливою жорстокістю.

Призначення покарання

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання колегія суддів, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Так, колегія суддів, відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є особливо тяжким, конкретні обставини кримінального провадження, їх наслідки, посягання обвинуваченого на життя ОСОБА_12 , яке згідно Конституції України є найвищою соціальною цінністю, думку потерпілої сторони, висловленої в судових дебатах, які категорично наполягають на застосуванні до обвинуваченого найсуворішого виду покарання, дані про особу обвинуваченого, зокрема, ОСОБА_7 неодружений, не працює, раніше не суджений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст.66 КК України є часткове відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

Щодо покликання сторони захисту на наявність щирого каяття, як обставини, що пом`якшує покарання, то суд не вбачає такої пом`якшуючої обставини, з огляду на наступне. Як висловився Верховний Суд у постанові від 18.09.2019 у справі № 166/1065/18 (провадження № 51-3392 км19) та від 15.11.2021 у справі № 199/6365/19 (провадження № 51-3198км21), розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Також слід зазначити, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти кримінальних правопорушень, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю кримінальних правопорушень або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Будучи внутрішнім, морально-психічним процесом у свідомості особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, щире каяття підлягає встановленню у кожному конкретному випадку з урахуванням посткримінальної поведінки винного, правдивості його свідчень під час досудового слідства і розгляду справи у суді тощо. Виражене словесно і закріплене письмово визнання особою своєї вини у кримінальному правопорушенні не завжди є проявом саме щирого каяття, оскільки може поєднуватись із критикою чинного законодавства, виправдовуванням своєї протиправної поведінки.

Активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення - це активні дії особи, що мають на меті надати допомогу правоохоронним органам у встановленні обставин даної справи, а також осіб, причетних до вчиненого кримінального правопорушення.

Водночас обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначив про визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України, цивільний позов не визнав, покликався на те, що йому морально та емоційно важко відтворювати події, повністю погодився з усіма обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Однак у показаннях, наданих суду, зазначив, що у вчиненому він не розкаюється, у майбутньому у нього все буде добре. Також підтвердив, що він свідомо, завчасно готувався до вчинення вбивства.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченим хоч і частково відшкодовано шкоду потерпілому, останній не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї винуватості, та розцінює таке часткове відшкодування шкоди і визнання провини уявним, з метою лише виправдання своєї протиправної поведінки та з метою пом`якшення покарання. Враховуючи його посткримінальну поведінку після вбивства, залишення місця події, його спокійний психоемоційний стан, не висловлювання жалю з приводу вчиненого, залишення потерпілої у квартирі, суд не вбачає щирого каяття. Також, оскільки факт вчинення кримінального правопорушення було виявлено свідком, а інші докази на підтвердження вини обвинуваченого встановлено під час проведення обшуків, тому суд у діях обвинуваченого не вбачає і активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 27.04.2021 у справі № 520/16394/16-к (провадження №51-26км18).

Таким чином, колегія суддів беззастережно вважає, що покарання обвинуваченому слід визначити в межах санкції статті п.4 ч.2 ст.115 КК України, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді довічного позбавлення волі, оскільки, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, колегія суддів переконана, що таке покарання є справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , який вчинив умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з особливою жорстокістю, виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, попередження нових кримінальних правопорушень та на переконання суду саме таке покарання відповідатиме справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечить співрозмірність діяння та кари, а також відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Також, на переконання колегії суддів, будь який інший вид покарання, окрім довічного позбавлення волі не забезпечить мету покарання у виді виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений залишив місце події, не вжив заходів для надання медичної допомоги ОСОБА_12 , що характеризує байдуже ставлення обвинуваченого до життя іншої людини, вказує на відсутність у нього відчуття цінності такого, що також свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, стійку злочинну поведінку, його суспільну небезпечність і, як наслідок, нехтування загальнолюдськими цінностями, зокрема, життям людини.

Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів дійшла висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 являє собою виняткову небезпеку для суспільства та вважає неможливим призначення йому покарання за п.4 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Саме таке покарання буде доцільне для профілактики вчинення обвинуваченим нових злочинів, буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення, зазначене випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції. Також такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

06 квітня 2022 року потерпілим ОСОБА_10 подано цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Позивач ОСОБА_10 просить стягнути з відповідача ОСОБА_7 40000,0 гривень матеріальної шкоди та 1000000,0 гривень моральної шкоди. Матеріальна шкода полягає у витратах на поховання. Моральна шкода полягає в емоційному потрясінні, сильному душевному хвилюванні, пригніченому стані, пов`язаному із втратою рідної дитини.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві, просять позов задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав повністю.

Відповідач позов заперечив.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в частині цивільного позову, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, колегія суддів приходить до висновку, що позов цивільного позивача у кримінальному провадженні підлягає до задоволення частково, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Колегія суддів вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами винуватості обвинуваченого встановлено протиправну поведінку ОСОБА_7 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14.

Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

На підтвердження понесеної позивачем матеріальної шкоди, останній не долучив жодних документів до матеріалів кримінального провадження, які б підтверджували суму шкоди у розмірі 40000,0 гривень.

Розглянувши цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди, колегія суддів вважає, що вимога про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальної шкоди у розмірі 40000,0 гривень не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не подано жодних документів на підтвердження факту заподіяння такої шкоди.

Що стосується стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 моральної шкоди, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала у внаслідок протиправної поведінки відносно неї.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, передбачає, що моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п.3).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд приймає до уваги тривалість моральних та фізичних страждань, переживань потерпілого та втрату рідної дитини.

Крім того, колегія суддів враховує те, що потерпілому частково відшкодована шкода у розмірі 139000,0 гривень, що підтверджується копіями фіскальних чеків від 03.06.2021 року та 05.10.2022 року.

Отже, беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що наступили, характер емоційних, моральних, а насамперед фізичних страждань, які переніс потерпілий, зважаючи на обставини, при яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, колегія суддів вважає, що позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до задоволення частково, а з відповідача ОСОБА_7 на користь позивача ОСОБА_10 слід стягнути 861000,0 гривень моральної шкоди, а у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Визначаючи саме такий розмір грошового відшкодування моральної шкоди, колегія суддів враховує, що здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, позивач зазнав моральних і душевних страждань внаслідок втрати доньки, а тому на підставі ст.1167 ЦК України така шкода підлягає відшкодуванню і з урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин справи. Ця сума, враховуючи особу обвинуваченого і характер його дій, на думку суду відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішити відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішити, відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді довічного позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 31.03.2021 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_7 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешти на майно (речові докази), накладені ухвалами слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 01.04.2021 року, оскільки відпала потреба у подальшому їх застосуванню.

Речові докази по справі:

ноутбук чорного кольору марки «Lenovo» (s/n СВ22497803); мобільний телефон марки «iPhone 7» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора «Vodafone»; куртку коричневого кольору із вмістом у кишенях: ключ «АМТ», кульчики з металу жовтого кольору; гроші у сумі 7 (сім) гривень; провідні навушники білого кольору; светр з капюшоном бежевого кольору, в середині з біркою з надписом «CN170/92A»; футболку білого кольору з надписом H&M; жіночу футболку білого кольору з надписом DIVIDCD; джинсову куртку синього кольору на теплій підкладці; жіночу футболку чорного кольору на довгий рукав H&M CREW NECK SLIM FIT; 3 (три) пари трусів, двоє з них чорного кольору з надписом CALVIN KLEIN, одна пара сірого кольору на внутрішній стороні яких надпис BUYKAR; сковорідку із надписом «TarringtonHouse»; кросівки білого кольору; куртку чорного кольору з прапором «Норвегії» із слідами речовини бурого кольору; чорну кофту з капюшоном «PUMA» зі слідами РБК; джинси синього кольору зі слідами РБК; шкарпетки білого кольору зі слідами РБК; футболку білого кольору зі слідами РБК; підставку коричневого кольору з трьома ножами; - повернути законним володільцям майна;

зубну щітку білого кольору марки «Oral-B»; два станки для гоління синього кольору марки «Gillette», змиви з поверхонь зовнішньої та внутрішньої ручок; змиви з дзвінка вхідних дверей; фрагмент пластиковий чорного кольору та фрагмент упаковки жовтого кольору; фрагмент жувальної гумки; недопалок; пістолет чорного кольору з руків`ям коричневого кольору, калібр 4.5 мм з надписом UMAREX, маркування у вигляді цифр «18AGE48951»; сигарету з надписом на фільтрі «NEO»; чек з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 28.03.2021; перепустку № 3727 на ім`я ОСОБА_27 ; аркуш квадратної форми з друкованим текстом; маску медичну; 2 (два) фрагменти упаковки з надписом «Бахіли медичні низькі»; аркуш прямокутної форми із зображення у вигляді літери «Х»; гумку білого кольору; картку прямокутної форми з друкованим текстом «Ми вам вдячні за очікування»; простиню білого кольору із помарками РБК та помарками бежевого кольору; жіночу футболку білого кольору зі слідами РБК із надписом H&M; недопалок з надписом на фільтрі «NEO»; предмет схожий на магазин до пневматичного пістолета; 5 (п`ять) пар шкарпеток із плямами жовто-коричневого кольору; косметичні засоби, медичні документи та канцелярські приладдя: препарат «Долобене», «Левотеколь», «Пантенол+», «СинякОф», зубну щітку та упаковка від неї з надписом «OralB», маркер Сенторпен чорного кольору та зошит в клітинку з рукописним текстом, упаковку з надписом «Bueno», пластикову упаковку з надписом «IQOS», виделку; вирізку з подушки зі слідами РБК та волосиною; рукавицю чорного кольору з надписом «THISULATE»; квитанцію-рахунок з надання послуг за лютий 2021; зіскоби з РБК; поліетиленовий пакет чорного кольору, у середині якого рушник з надписом HUANG XANG; змив сліду РБК у вигляді бризгів; серветку білого кольору з РБК, шкарпетку зі слідами РБК; рушник коричневого кольору зі слідами РБК; серветку зі слідами РБК; рушник зі слідами червоного кольору; штани чорного кольору із ременем чорного кольору, зі слідами РБК по всій поверхності, в середині яких бірка H&M; змив РБК з підлоги біля тумбочки; сумку зі слідами РБК чорного кольору, у середині якої знаходились гігієнічні засоби, косметичні засоби, медикаменти, аркуші паперу, цукерка, чайний пакетик Річард, картка пластикова KAKTUS, зошит у клітинку із рукописним текстом; пачку сигарет із сигаретами марки «Вінстон»; серветку білого кольору зі слідами РБК та поліетиленовий пакет; змив РБК із сидільної частини стільця; обгортку з-під цукерок М?М із вмістом, обгортка з під цукерки, обгортка з надписом «бахіли медичні»; вирізку зі штор зі слідами РБК; змив РБК із антимоскітної сітки; змив на ДНК із ручки вікна; змив РБК із підвіконника; змив РБК попілярного візерунку, що утворений РБК; зіскоб РБК із 4-х помарок РБК; зіскоб із потьоку РБК; фрагмент жуйки; недопалок білого кольору; недопалок; наволочку зі слідами РБК; простиню із РБК; запальничку та обгортку від цукерки; олівець із надписом LN; наволочку зі слідами РБК; недопалок; жувальну гумку; пластикову пляшку з надписом «Активія»; змив із зовнішньої частини ручки; змив РБК із внутрішньої частини ручки; зіскоб РБК; змиви РБК вилучених у кухні, - знищити;

дві сім-картки мобільного оператора «Київстар»; два рецепти лікаря; договір оренди житлового приміщення від 10.02.2021, укладений між ОСОБА_19 та ОСОБА_7 ; DVD-R диск із записами камери внутрішнього спостереження, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 ; флеш носій із записами камери зовнішнього спостереження, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 , - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

Стягнути з ОСОБА_7 у дохід держави 60504,60 гривень (шістдесят тисяч п`ятсот чотири гривні 60 копійок) вартість витрат на залучення експертів.

Цивільний позов ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 861000,0 гривень (вісімсот шістдесят одна тисяча гривень) моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_10 - відмовити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3