Справа №613/806/23 Провадження № 1-кс/613/272/23
УХВАЛА
30 травня 2023 року м.Богодухів
На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 27.05.2023 року до чергової частини Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення, про те, що 27.05.2023 на стаціонарному посту за адресою: Харківська область, м.Богодухів, вул.Захисників України, 79, працівниками поліції було зупинено автомобіль марки NISSAN ALMERA державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням військовослужбовця ВЧ НОМЕР_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки якого було виявлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 11.11.2021.
27.05.2023 проведено огляд місця події транспортного засобу марки NISSAN ALMERA, колір чорний, на якому встановлені державні номерні знаки НОМЕР_1 , та під капотом, на металевій частині кузова встановлено наявність номеру шасі (vin коду) НОМЕР_5 .
Також оглянуто свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке надано водієм автомобіля NISSAN ALMERA, ОСОБА_3 , та встановлено, що відповідно до даного свідоцтва транспортний засіб марки NISSAN, модель ALMERA, 2004 року випуску, колір чорний, шасі (vin код) НОМЕР_5 , загальний легковий хетчбек, державний номерний знак НОМЕР_1 , власник ОСОБА_4 , зареєстрований АДРЕСА_2 , видано ТСЦ 2342 11.11.2021.
На думку прокурора, є підстави вважати, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має ознаки підробки.
За результатами огляду транспортний засіб марки NISSAN ALMERA, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , та свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 - вилучені.
Опитаний водій транспортного засобу ОСОБА_3 , надав пояснення, що в січні 2023 року він придбав вказаний автомобіль NISSAN ALMERA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у невідомого чоловіка на ім`я ОСОБА_5 у м. Мерефа, Харківської області за ціною 2300 доларів та вказаний автомобіль на себе не перереєстровував, а придбав за свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на якому пересувався для власних потреб про те, що з автомобілем або свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу є якісь проблеми, йому не відомо.
До ТСЦ 6343 РСЦ МВС у Харківській області направлено запит щодо надання інформації: реєстраційні дані транспортного засобу NISSAN ALMERA, д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, колір чорний, номер шасі НОМЕР_5 , в т.ч. дані власника, остання реєстрація/перереєстрація; дані щодо реєстрації транспортного засобу відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію НОМЕР_2 виданого 11.11.2021 року ТСЦ 2342, а також дані щодо власника транспортного засобу;
Станом на 29.05.2023 інформацію від ТСЦ не отримано.
У органу досудового розслідування є підстави вважати, що було здійснено підробку або заміну ідентифікаційного номера на транспортному засобі.
28.05.2023 автомобіль марки NISSAN, моделі ALMERA, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер шасі (vin код) НОМЕР_5 , та свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , шасі (vin код) НОМЕР_5 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, місцем зберігання автомобіля визначено ДП «Автодор», за адресою: Харківська область, м. Богодухів, вул. Воїнської Слави, 2, а місцем зберігання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу матеріали кримінального провадження.
З метою виконання завдань кримінального провадження передбачених у ст. 2 КПК України, а саме захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, прокурор вважає, що є наступні підстави для позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.
По-перше, у разі не запобігання ризикам відчуження, розпорядження та користування вищевказаним автомобілем та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу можуть бути втрачені докази вчинення кримінального проступку.
По-друге, у органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду експертиз, об`єктом дослідження яких будуть саме вказані автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Враховуючи пояснення ОСОБА_3 , та той факт, що останній знаходився за кермом автомобіля марки NISSAN, моделі ALMERA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (vin код) НОМЕР_5 , як зазначає прокурор є достатні підстави вважати, що він є власником вказаного автомобіля.
Крім того, враховуючи пояснення ОСОБА_3 та те, що саме останнім було надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , то на думку прокурора є підстави вважати, що останній є його володілець.
Враховуючи вищевикладене, для досягнення дієвості цього провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки NISSAN, моделі ALMERA, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , шасі (vin код) НОМЕР_5 та свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , прокурор звернулася до суду із вищевказаним клопотанням.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
За правилами п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч.1 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Також слід зазначити, що ст.171 КПК України передбачено вимоги щодо змісту клопотання про накладення арешту на майно. Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до вимог ст.171 КПК України прокурор належним чином не мотивувала своє клопотання та не навела належних та допустимих доказів, які його підтверджують (в частині наявності ознак підробки документа), не навела належного обґрунтування мети та підстави накладення арешту на автомобіль.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання
Згідно вимог ч.6 ст.173 КПК України,ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Згідно порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні, визначеного в ч.1 ст.135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Проте, клопотання прокурора не містить даних щодо власника майна, також не зазначено номерів телефону, електронної пошти чи факсимільного зв`язку власника майна, на яке прокурор просить накласти арешт, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч.1 ст.172 КПК України, - судового виклику власника майна для розгляду даного клопотання.
При цьому, такий судовий виклик власника майна є обов`язковим, оскільки за змістом ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт майна може розглядатися без повідомлення власника майна виключно у випадку, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, яке не було тимчасово вилучене.
Доказів неможливості з`ясування вищевказаної інформації до клопотання прокурором не додані, що з урахуванням стислого строку розгляду клопотання, передбаченого ч.1 ст.172 КПК України, фактично унеможливлює виконання слідчим суддею вимог Закону, повідомлення власників майна про судовий розгляд та розгляду клопотання у встановлений КПК України строк.
Тим самим, вищевказаних вимог закону прокурором дотримано не було.
Відповідно ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна, не може бути розглянуто по суті та підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних недоліків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.7,171,172,309,372 КПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя