Справа № 155/1389/22 Провадження №11-кп/802/396/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

представника потерпілої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000068, за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Горохівського районного суду Волинської області від 09 березня 2023 року щодо ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком суду ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Мар`янівка, Горохівського району, Волинської області, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, громадянина України, не працюючого, з інвалідністю ІІІ групи, на утриманні в якого особи не перебувають, не судимого, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_10 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Визначено стягнути з ОСОБА_10 в користь потерпілої ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень.

В іншій частині позовні вимоги залишено без розгляду.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_10 , обвинувачується в тому, що 27 квітня 2021 року приблизно о 18 годині 30 хвилин в АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту, який виник на грунті особистих неприязних відносин, керуючись прямим умислом на заподіяння травм іншій особі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс один удар долонею лівої руки в праву ділянку голови ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, розриву циннових зв`язок правого ока, вторинної глаукоми, атрофії зорового нерва правого ока, що явилось прямим причинно-наслідковим зв`язком, від нанесеного одного удару ОСОБА_10 . Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи, виявлені у ОСОБА_8 , тілесні ушкодження належать до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, своїми протиправними діями, які виразилися у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

У поданій апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження і кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок незаконним в частині відшкодування моральної шкоди. Зазначає про те, що суд першої інстанції прийшов помилкового висновку щодо часткового задоволення цивільного позову, а саме визначення розміру на відшкодування моральної шкоди потерпілій в сумі 30 000 гривень, яка, на думку представника потерпілої, явно не відповідає обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого. Представник звертає увагу, що погіршення стану здоров`я у потерпілої ОСОБА_8 за період з 27.04.2021 внаслідок нанесеного удару в голову і до встановлення повного діагнозу офтальмологом 15.07.2021 та проведенням 31.08.2021 операції потерпілій на праве око перебувають в причинно-наслідковому зв`язку. За період лікування ОСОБА_8 проведено лазерну селективну трабекулектомію і лазерну іридектомію на праве око 12.11.2021 та в клініці 15.10.2022 проведено додаткове оперативне втручання на праве око трассклеральну циклофотокоагуляцію, зокрема, на оперативне лікування (операції) потерпіла витратила 30 000 гривень. Крім того, за період лікування (з 27.04.2021 по час реабілітації грудень 2022) потерпілою витрачено на медичні препарати 30 998, 68 гривень, тобто всього у зв`язку із спричиненням шкоди здоров`ю (зору) потерпілою ОСОБА_8 витрачено 60 998,68 гривень. Вказані витрати належним чином підтвердженні договором про надання медичної допомоги та продажу медичної продукції, а також фіскальними чеками про оплату, довідкою та обвинуваченим погашені в розмірі 60 998,68 гривень, однак вказана сума покриває лише матеріальну шкоду, а моральна шкода завдана потерпілій обвинуваченим не відшкодована.

Розмір заподіяної відповідачем моральної шкоди визначений у позовній заяві у сумі 200 000 гривень, на переконання представника потерпілої, має лише невеликий компенсаційний характер щодо фізичних та психо - емоційних страждань, які перенесла потерпіла і за той душевний біль, який переживає тривалий час через безпідставні дії відповідача. Ті зміни, які трапилися після спричинення шкоди потерпілій у її життєдіяльності є суттєвими, негативними і триваючими, у зв`язку з чим розмір на відшкодування заподіяної відповідачем моральної шкоди у сумі 200 000 гривень є обґрунтованим і таким, який відповідає обставинам кримінального провадження і особі обвинуваченого.

Посилаючись на вказані обставини, просить оскаржений вирок змінити та стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_8 200 000 гривень на відшкодування моральної шкоди. Витрати у справі покласти на відповідача.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань до суду від нього не надходило. Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 була присутня в судовому засіданні та не заперечувала проти розгляду апеляційної скарги за відсутності її підзахисного. Інші учасники судового провадження також вважали за можливе проведення судового засідання за відсутності обвинуваченого та не заперечували проти продовження судового розгляду.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, міркування потерпілої та її представника, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, думку прокурора, доводи захисника обвинуваченого, яка заперечила апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

За змістом положень ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок про винуватість ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення, за яке його засуджено, обґрунтовано зроблений судом, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація його ж злочинних дій за ч. 1 ст. 122 КК України є правильною і також не оскаржується учасниками кримінального провадження.

Водночас, апеляційний суд вважає підставними апеляційні доводи представника потерпілої ОСОБА_8 про те, що місцевим судом не в повній мірі було дотримано вимог закону при вирішенні питання щодо заявленого потерпілою цивільному позову в частині відшкодування моральної шкоди.

З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

За положеннями ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

У відповідності до норм ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Разом з тим, пленум Верховного Суду України у п.9 своєї постанови №4 від 31.09.13 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вбачається з оскарженого вироку потерпіла ОСОБА_8 звернулася до суду першої інстанції з цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди в сумах 60998,68 гривень та 200 000 гривень. В частині матеріальної шкоди позивач просила залишити її позов без розгляду, оскільки на час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений відшкодував матеріальну шкоду. Таким чином, цивільний позов ОСОБА_8 в частині стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_10 залишено без розгляду, а цивільний позов в частині моральної шкоди судом задоволено частково у розмірі 30 000 гривень.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, але не в повному обсязі враховано характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) яких зазнала потерпіла ОСОБА_8 від вчиненого кримінального правопорушення, характер немайнових втрат та стан здоров`я потерпілої. Зокрема те, що потерпіла ОСОБА_8 від протиправних дій обвинуваченого перенесла сильний душевний біль і страждання, отримала психологічний стрес, який виражається у моральних переживаннях у зв`язку з побоюванням за своє здоров`я, оскільки вона перенесла уже три операції, майже втратила зір на праве око та до цього часу проходить курс лікування та курс терапії (відновлення) зору. Усі страждання зумовили негативні зміни в житті потерпілої призвівши до порушення звичного способу життя, а також до необхідності усунення шкідливих наслідків її здоров`ю від протиправних дій обвинуваченого.

А тому колегія суддів вважає, що із урахуванням фізичних і моральних страждань потерпілої ОСОБА_8 , які вона отримала від кримінального правопорушення та про які її представник зазначає в апеляційній скарзі, виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості, розмір відшкодування моральної шкоди необхідно збільшити до 60 000 гривень, і такий її розмір на думку апеляційного суду, буде відповідати глибині і тривалості страждань потерпілої.

За таких обставин, апеляційний суд на підставі положень ст. 408 КПК України, з урахуванням того, що це не впливає на обсяг обвинувачення і кваліфікацію кримінального правопорушення, приходить переконання про необхідність зміни вироку суду в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди.

Таким чином, апеляційна скарга представника потерпілої ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного і керуючись ст. 376, 404, 407, 408 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Горохівського районного суду Волинської області від 09 березня 2023 року щодо ОСОБА_10 в частині вирішення цивільного позову змінити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_8 60 000 гривень відшкодування моральної шкоди.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Головуючий:

Судді: