Провадження № 1-кс/947/6760/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000620 від 09.09.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, неодруженого, студента, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів поданого клопотання, СУ ГУНП в Одеській області під процесуальним керівництвом Одеської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000620 від 09.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що у

ОСОБА_4 з корисливих мотивів виник прямий умисел на організацію незаконного переправлення через державний кордон України чоловіків, яким заборонено виїзд за межі країни під час воєнного стану.

Як зазначає сторона обвинувачення ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вирішив підшукати осіб яким заборонено виїзд за межі країни під час воєнного стану, для організації незаконного їх переправлення через державний кордон України.

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи спільний протиправний умисел, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, підшукуючи осіб, які цікавляться виїздом за кордон, 19.05.2023 року через мобільний додаток миттєвого обміну текстовими та мультимедійними повідомленнями «Telegram», отримав текстове повідомлення від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в свою чергу дізнався номер телефону, яким користується ОСОБА_4 від його покійного батька ОСОБА_8 . Під час листування у вищевказаному мобільному додатку, а також розмови із використанням зазначеного мобільного додатку, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що може організувати переправлення через державний кордон України поза межами пункту пропуску до Республіки Молдова за грошову винагороду. Того ж дня, в ході спілкування, ОСОБА_4 , з метою надання подальших інструкцій ОСОБА_7 в незаконному перетині державного кордону України, призначив останньому зустріч.

Разом з тим, ОСОБА_7 , розуміючи, що запропоновані умови перетину державного кордону є незаконними, повідомив про відомі йому факти до правоохоронних органів, після чого ОСОБА_7 за власною згодою був залучений до проведення слідчих (розшукових) дій та, діючи під контролем правоохоронних органів, погодився на зустріч з ОСОБА_8 .

Надалі, 21.05.2023 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів з метою реалізації свого злочинного плану, перебуваючи неподалік від перетину вулиці Пішонівська та провулку Пішонівський в м. Одесі, зустрівся з ОСОБА_7 та в ході зустрічі повідомив, що в день переправлення через державний кордон України вони повинні зустрітися в обумовленому місці та ОСОБА_7 має передати йому особисто грошові кошти в сумі 6 000 (шість тисяч) доларів США в якості оплати послуги незаконного переправлення через державний кордон України, після чого ОСОБА_4 мав би особисто на автотранспорті відвести ОСОБА_7 за межі м. Одеси, ближче до прикордонної зони та в певному місці останнього повинні забрати люди, які діють спільно з ОСОБА_9 та в його інтересах, та які, відповідно до відведеної їм ролі, повідомлять ОСОБА_7 місце, де йому необхідно перейти через державний кордон України в обхід встановленого законом пункту пропуску «Україна - Республіка Молдова», не повідомляючи при цьому через який саме пункт пропуску буде здійснюватися перетин державного кордону.

В подальшому, 23.05.2023 року в обідній час, ОСОБА_4 , продовжуючи кримінально протиправний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, діючи за попередньою змовою групою осіб, з використанням мобільного додатку миттєвого обміну текстовими та мультимедійними повідомленнями «Telegram», зателефонував ОСОБА_7 та призначив ще одну зустріч, пояснивши це необхідністю повідомлення нових деталей незаконного перетину державного кордону України, які стали відомі ОСОБА_4 від невстановлених в ході досудового розслідування осіб, які діяли в інтересах ОСОБА_4 .

Того ж дня, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зустрілись неподалік від перетину вулиці Пішонівська та провулку Пішонівський в м. Одесі. В ході зустрічі, ОСОБА_4 роз`яснив, що змінилась сума оплати послуги незаконного перенаправлення особи через державний кордон України, та в день переправлення ОСОБА_7 повинен буде передати йому в якості оплати зазначеної послуги 6 500 доларів США. Того ж дня, під час наступної зустрічі в цьому ж місці, ОСОБА_4 зазначив ОСОБА_10 . Про необхідність бути готовим до незаконного виїзду за кордон України 24.05.2023 року.

Надалі, 25.05.2023 року ОСОБА_4 діючи з тих же мотивів і спонукань, з метою безпосередньої організації незаконного перенапрвлення через державний кордон України ОСОБА_7 , в ході розмови з використанням мобільного додатку миттєвого обміну текстовими та мультимедійними повідомленнями «Telegram», надав останньому вказівку про необхідність зустрічі неподалік від магазину «Копійка», що розміщений за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 24/2 та зазначив про необхідність передачі грошових коштів в якості оплати послуги з незаконного переправлення через державний кордон України.

В подальшому, 25.05.2023 року приблизно 17 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу магазину «Копійка» за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 24/2, діючи за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, реалізуючи свій прямий умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України з корисливих мотивів, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі

6 500 доларів США як оплату за організацію перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску, які поклав до кишені одягнених на нього шортів.

Далі, ОСОБА_4 на виконання свого протиправного умислу з метою реалізації свого злочинного плану надав вказівку ОСОБА_7 чекати подальших інструкцій з приводу незаконного перетину державного кордону України.

Однак, зазначені незаконні дії ОСОБА_4 були викриті працівниками правоохоронних органів, та його незаконна діяльність припинена співробітниками правоохоронних органів.

Так, 25.05.2023 року о 17:10 год. ОСОБА_4 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України.

25.05.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладені вище обставини, сторона обвинувачення вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, а тому слідчий за погодженням з прокурором звертається до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні -

Прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав у повному обсязі. Щодо розміру застави зазначив, що у сторони обвинувачення є інформація про систематичність вчинення підозрюваним дій щодо незаконного перенаправлення осіб через держаний кордон України, за вказані дії підозрюваний отримував певний дохід, тому саме такий розмір застави буде достатнім з огляду на всі обставини вчиненого злочину.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що підозрюваний з пред`явленою йому підозрою погоджується, ризики зазначені у клопотанні не доведені стороною обвинувачення. Звернув увагу слідчого судді на те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та має постійне місце проживання. Також зазначив, що розмір застави, який просить визначити підозрюваному сторона обвинуваченого є непомірним для його підзахисного. Враховуючи вказані обставини просив відмовити у задоволенні клопотання прокурору або застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а у випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу у мінімальному розмірі передбаченому для тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення.

Підозрюваний з пред`явленою йому підозрою погодився. Зазначив, що він скоїв злочин під тиском, надав покази, якими повідомив анкетні дані, щодо всіх інших осіб які причетні до організації та скоєння вказаного кримінального правопорушення. Просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 25.05.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , в ході якого свідок зазначив про спілкування з особами, що здійснюють переправлення осіб через державний кордон України поза пунктом пропуску до Республіки Молдови, за грошову винагороду в сумі 6000 доларів США; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 , в ході якого свідок зазначив про подальші обставини, які слугували затриманню ОСОБА_4 ; протоколом затримання ОСОБА_4 безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, а також не заперечується самим підозрюваним ОСОБА_4 .

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані прокурором матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, а також те, що останній не одружений, офіційного доходу не має, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді у випадку направлення обвинувального акту до суду, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, адже свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризиків передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає, що вказані ризики не знайшли свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України в умовах воєнного стану, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не буде безальтернативним для підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрюваний ОСОБА_4 ) складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 53 680 грн. до 214 720 грн.).

Щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Сторона обвинувачення просить визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі в розмірі двохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 536 800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривень, посилаючись на те, що під час досудового розслідування встановлено, що протиправна діяльність у якій підозрюється ОСОБА_4 може мати систематичний характер, відповідно до чого у останнього може бути накопичена значна сума грошових коштів, яку він може використати в рахунок сплати застави.

Слідчий суддя при визначенні розміру застави, враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництвом такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів в умовах воєнного стану та вважає даний випадок виключним.

Проте, слідчий суддя вважає, що розмір застави, який просить визначити сторона обвинувачення є недостатньо необґрунтованим, так як слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено систематичний характер вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та необхідність визначення розміру застави у розмірі двохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 536 800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривень, який є завідомо непомірним для підозрюваного з огляду на майновий стан останнього.

Враховуючи ту обставину, що підозрюваний погоджується з підозрою, співпрацює зі слідством, а тому вважає, щозастава у розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 268 400 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень здатна буде забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде відповідати матеріальному стану підозрюваного.

Враховуючи наведені вище фактори, слідчий суддя вважає, що застава саме у зазначеному розмірі здатна у разі її внесення забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а саме: вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного під загрозою звернення застави в дохід держави.

Відповідно до викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000620 від 09.09.2022 року відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 23.07.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 268 400 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 23.07.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1