КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 03 серпня 2023 року, з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО, де перебуває підозрюваний ОСОБА_5 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 липня 2023 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Житомир, громадянин України, офіційно працевлаштований, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 15 серпня 2023 року, визначено заставу в розмірі 63 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 169 092 000 гривень, покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, дані про особу підозрюваного у їх сукупності та прийшов до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 липня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання детектива відмовити.

Захисник вважає, що ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована з огляду на наступне.

Зазначає про необґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 .

Зауважує, що в інкримінованих ОСОБА_5 обставинах вчинення кримінальних правопорушень відсутня як така подія злочину, оскільки, крім цитування диспозиції статей 191 КК України і 209 КК України, сторона обвинувачення не навела існування об`єктивних доказів протиправних дій для можливого твердження про ймовірну причетність ОСОБА_5 до злочину.

На переконання захисника, сторона обвинувачення повністю викривляє об`єктивну ситуацію, яка складається в Україні протягом останнього часу на ринку розподілу природного газу, замовчує перед судом реальну ситуацію щодо проблеми не покриття існуючими тарифами на послуги з розподілу природного газу фактичних витрат газорозподільних компаній, що, по суті, і становить основу претензій сторони обвинувачення.

Стверджує, що сторона обвинувачення викладає як докази вчинення кримінального правопорушення обставини, які не є такими, що становлять склад злочину, не наводить доказів існування об`єктивної і суб`єктивної сторони інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, а детектив помилково або умисно невірно оцінює правові підстави виникнення правовідносин між АТ «Закарпатгаз» і ТОВ «Оператор ГТС України», а також правовідносини між АТ «Закарпатгаз» і ТОВ «ЙЕ Енергія».

Зауважує, що висновки про розмір спричиненої ОСОБА_5 як керівником АТ «Закарпатгаз» шкоди (збитків) є необґрунтованими і суперечливими, суми, на які посилається детектив, не є безповоротно витраченими і не відповідають критерію безнадійної заборгованості.

Зазначає, що за викладених у повідомленні про підозру від 15 травня 2023 року обставинах АТ «Закарпатгаз» не заволодівало і фізично не могло заволодіти природнім газом.

Вказує, що, як вбачається зі змісту повідомлення про підозру від 15 травня 2023 року та з фактичних обставин справи, грошові кошти, перераховані АТ «Закарпатгаз» на користь ТОВ «ЙЕ Енергія», були набуті облгазами в результаті їх законної господарської діяльності (тариф/нетариф).

Зауважує, що від ТОВ «Оператор ГТС України» АТ «Закарпатгаз» грошових коштів ніколи не отримувало, аби стверджувати, що мало місце незаконне заволодіння такими коштами.

На переконання захисника, інкримінований ОСОБА_5 злочин, пов`язаний із заволодінням чужим майном шляхом зловживання службовими особами своїм службовим положенням за ч. 5 ст. 191 КК України в сумі 241 055 604 гривні ніяким чином не пов`язаний із викладеними у повідомленні про підозру від 15 травня 2023 року обставинами перерахування грошових коштів АТ «Закарпатгаз» як передоплату за природний газ постачальнику ТОВ «ЙЕ Енергія» в сумі 368 186 199 гривень.

Зауважує, що природній газ, який вибув з власності ТОВ «Оператор ГТС України», не був у подальшому обернений АТ «Закарпатгаз» в грошові кошти, а став лише підставою для виникнення у АТ «Закарпатгаз» майнових зобов`язань перед ТОВ «Оператор ГТС України», тобто, як вважає, грошові кошти не були предметом іншого (предикатного) злочину й відповідно їх перерахування на користь ТОВ «ЙЕ Енергія» не може вважатись легалізацією (відмиванням) майна, одержаного злочинним шляхом.

Вказує, що усі розрахунки відбувались в безготівковій формі, що дозволяє достовірно встановити походження грошових коштів не від ТОВ «Оператор ГТС України», а з нетарифної діяльності АТ «Закарпатгаз».

На переконання захисника, стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявлених у клопотанні ризиків.

Зазначає, що у зв`язку із дією в Україні воєнного стану значно посилені заходи безпеки, запроваджена комендантська година, перевірка на блокпостах та технології ідентифікації особи на підставі камер спостереження, а тому будь-яке намагання сховатись або втекти за кордон є мінімальним з точки зору реальності.

На думку захисника, лише факт того, що підозрюваному відомі анкетні дані певних осіб не може говорити про те, що він будь-яким чином незаконно впливатиме на них.

Зауважує, що ОСОБА_5 є громадянином України, постійно проживає в Україні, займає керівну посаду і здійснює в умовах повномасштабної війни керівництво об`єктом критичної інфраструктури, приймає участь в роботі комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій, активно займається благодійництвом, підтримує ЗСУ і волонтерів, має позитивні характеристики з місця роботи, численні подяки і відзнаки, приймає активну участь у суспільному житті, одружений, виховує доньку.

Стверджує, що стороною обвинувачення жодних доказів на підтвердження матеріального стану ОСОБА_5 , які б давали підстави для вимоги про визначення розміру застави саме у розмірі 169 092 000 гривень, не наведено.

Зазначає, що вказаний розмір застави не був внесений ОСОБА_5 з моменту застосування відносно нього запобіжного заходу та є непомірним для останнього.

Наголошує, що згідно довідки про доходи ОСОБА_5 отримав дохід протягом 2023 року у розмірі 2 237 790,33 гривні, а тому стороні обвинувачення потрібно обґрунтовувати суму застави в аналогічних межах.

Вважає, що не враховано можливість покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків, які повністю нівелюють існування заявлених у клопотанні ризиків, та здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Другим відділом детективів захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 25 жовтня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000075, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 255 КК України, та за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

15 травня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах організованою групою; у набутті, використанні, розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинене організованою групою в особливо великому розмірі, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

24 травня 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 липня 2023 року, визначено заставу в розмірі 169 092 000 гривень.

29 червня 2023 року постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 продовжено до трьох місяців, тобто до 15 серпня 2023 року.

04 липня 2023 року старший детектив першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою до 15 серпня 2023 року з визначенням застави в розмірі 169 092 000 гривень.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 липня 2023 року клопотання детектива задоволено.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, у порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст.ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

Зокрема, слідчий суддя дослідивши клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні детектива та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні детектива докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, у клопотанні та доданих до нього матеріалах, станом на день розгляду клопотання слідчим суддею, міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні детективом і прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не відпали та продовжують існувати, що дає підстави для продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, та свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, для запобігання встановленим ризикам.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вищевикладеного, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів, приходить до висновку про доведеність детективом у клопотанні ризику можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема, можливості ОСОБА_5 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою

Посилання захисника на дані, що характеризують особу підозрюваного, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання детектива про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою, оскільки детектив і прокурор у повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Беззаперечних даних, які б унеможливлювали подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою матеріали судового провадження не містять.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не є підставою для відмови у задоволенні клопотання детектива, не спростовують висновки суду щодо наявності підстав для продовження строку тримання під вартою та не є визначеними законом підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Крім того, всупереч доводам апеляційної скарги, слідчий суддя правильно визначив розмір застави підозрюваному, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, врахувавши при цьому існуючі ризики та дані про особу підозрюваного у їх сукупності, визначив заставу у розмірі 169 092 000 гривень, що у даному конкретному випадку належним чином забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно з нормами матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, у порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 липня 2023 року, якою задоволено клопотання старшого детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 15 серпня 2023 року, визначено заставу в розмірі 169 092 000 гривень, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/23463/23 Справа №11-сс/824/4485/2023 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1