Справа № 373/618/23
Номер провадження 1-кп/373/131/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000120 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області, українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, має одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 389-2 КК України,

встановив:

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2022 року ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком 240 (двісті сорок) годин.

23 листопада 2022 року ОСОБА_5 , який 29 червня 2022 року був належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування накладеного на нього адміністративного стягнення та якому роз`яснено положення ст.325-4 КУпАП, отримав направлення для відбування стягнення до Комунального підприємства Переяславське виробниче управління комунального господарства Переяславської міської ради (далі- КП «Переяславське ВУКГ»). Згідно даного направлення ОСОБА_5 зобов`язаний був приступити до відбування суспільно-корисних робіт не пізніше 28 листопада 2022 року. Згідно повідомлення КП «Переяславське ВУКГ» № 385 від 06 грудня 2022 року ОСОБА_5 до відбування адмінстягнення не приступив без поважних причин.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2023 року за ухилення від відбування адмінстягнення у виді суспільно-корисних робіт ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді восьми діб адмінарешту.

03 лютого 2023 року ОСОБА_5 , будучи повторно належним чином ознайомленим з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, повторно отримав направлення для відбування стягнення до КП «Переяславське ВУКГ» та мав приступити до виконання робіт не пізніше 08 лютого 2023 року.

Відповідно до повідомлення КП «Переяславське ВУКГ» № 56 від 15 лютого 2023 року ОСОБА_5 до виконання суспільно корисних робіт не приступив.

28 лютого 2023 року ОСОБА_5 було продовжено термін звернення до КП «Переяславське ВУКГ» для відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт до 03 березня 2023 року. Відповідно до повідомлення КП «Переяславське ВУКГ» № 93 від 10 березня 2023 року ОСОБА_5 до підприємства не звертався, до відбування стягнення не приступив.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.389-2 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 зазначив наступне. Він знає про наявність постанови судді про притягнення до адміністративної відповідальності за несплату аліментів та вид стягнення, яке на нього було накладено. Особисто повідомлений про порядок та умови відбування такого стягнення під підпис, не відбув його у встановлений строк, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності та відбув стягнення у виді арешту. А потім ще двічі під підпис отримав направлення та ознайомився із порядком та умовами відбування суспільно-корисних робіт, однак не приступив до їх виконання. Визнає себе винним, однак не з`являвся на відпрацювання через поганий стан здоров`я. Також зазначив, що самостійне не ініціював відбування такого стягнення.

Подія злочину та винуватість ОСОБА_5 у його вчиненні доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

-постановою суду від 17 червня 2022 року, якою ОСОБА_5 визнано винним за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 240 годин, та яка набрала законної сили;

-обліковою карткою №05/2022, з якої вбачається, що ОСОБА_5 був поставлений на облік 28 червня 2022 року як особа, яка відповідно до постанови суду повинна відбувати стягнення у виді суспільно-корисних робіт. Відбування стягнення не розпочато, усього відпрацьовано 0 годин;

-довідкою про проведену бесіду від 29 червня 2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5 під підпис ознайомлений із необхідністю, порядком та наслідками не відбування стягнення у виді суспільно-корисних робіт;

-направленням від 23 листопада 2022 року ОСОБА_5 під підпис повторно був повідомлений про необхідність відбування стягнення;

-постановою суду від 11 січня 2023 року, якою ОСОБА_5 визнано винним за ст. 183-2 КУпАП та накладено стягнення у виді арешту строком 8 діб, та яка набрала законної сили. Стягнення відбуто;

-направленням від 03 лютого 2023 року ОСОБА_5 під підпис вчергове був повідомлений про необхідність відбування стягнення у виді суспільно-корисних робіт;

-довідкою КП Переяславське ВУКГ від 15 лютого 2023 року № 56, з якої вбачається, що ОСОБА_5 не звертався до підприємства з приводу відбування суспільно-корисних робіт;

-довідками від 28 лютого та 3 березня 2023 року ОСОБА_5 вчергове повідомлено про необхідність відбування стягнення та наслідки невідбуття;

-довідкою КП Переяславське ВУКГ від 10 березня 2023 року № 93, з якої вбачається, що ОСОБА_5 не звертався до підприємства з приводу відбування суспільно-корисних робіт;

-доповідна на ім`я т.в.о. начальника ВП №1 Бориспільського РУП про перебування на обліку ОСОБА_5 , який станом на 13 березня 2023 року не приступив до відбування призначеного постановою суду від 17 червня 2022 року стягнення у виді суспільно-корисних робіт;

-довідкою Великокаратульського старостинського округу № 24-19/22 від 06 березня 2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5 звертався за медичною допомогою до Великокаратульської амбулаторії та хворів з 08 по 10 лютого 2023 року;

-довідками КНП «Переяславська БЛІЛ» № 230 від 07 березня 2023 року та КНП «Переяславський ЦПМСД» № 98 від 07 березня 2023 року, з яких вбачається, що ОСОБА_5 до цих установ за медичною допомогою з 10 лютого по 06 березня 2023 року не звертався.

14 березня 2023 року начальник Бориспільського РВ № 2 звернувся до т.в.о. начальника ВП №1 Бориспільського РУП з поданням про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт

Клопотань про недопустимість чи неналежність доказів не заявлено.

Отже, дослідженні докази суд вважає належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність - достатньою та взаємозв`язаною для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обставини вчинення даного кримінального правопорушення (злочину) встановлені та підтвердженні матеріалами кримінального провадження.

Доказів, які б свідчили про поважність причин не відбуття стягнення у виді суспільно-корисних робіт чи неможливість їх відбуття за станом здоров`я чи з інших причин, суду не надано.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.389-2 КК України, як злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно - корисних робіт.

Позиція прокурора щодо міри покарання обвинуваченому, висловлена ним в судових дебатах та у письмовій промові, яка приєднана до матеріалів справи.

Обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, в обвинувальному акті вказано вчинення злочину з використанням умов воєнного стану. Разом з тим, суду не надано жодного доказу того, що воєнний стан було використано (і яким чином), чи це сприяло, чи вплинуло на вибір способу, методів вчинення злочину тощо ОСОБА_5 .

Тому суд дійшов висновку, що обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, характеристику обвинуваченого, ту обставину, що він не приступив до відбування адміністративного стягнення і на зараз, і приходить висновку призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

Крім того, судом встановлено, що вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2023 року ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Вирок набрав законної сили.

Дане кримінальне правопорушення вчинено до постановлення вироку від 11 квітня 2023 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З правових позицій, які висловлені в постанові ОП ККС ВС від 23 вересня 2019 року у справі № 199/1496/17, вбачається, що кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.

Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2023 року, остаточне покарання призначається ОСОБА_5 у виді позбавлення волі шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи особу винного, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має неповнолітню дитину, зважаючи на відсутність обставин, що обтяжують покарання, виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає можливим його перевиховання без ізоляції від суспільства і приходить до висновку звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389-2 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2023 року, остаточне покарання призначити ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановити іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1