Справа № 386/1061/23
Провадження № 1-кс/386/364/23
УХВАЛА

про арешт майна

25 серпня 2023 року смт. Голованівськ

Слідчий суддя Голованівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Голованівськ клопотання старшого слідчого СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Благовіщенського відділу Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480 від 24.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах -

В С Т А Н О В И В:

24 серпня 2023 року о 14 год. 19 хв., до слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Благовіщенського відділу Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480 від 24.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділенням Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000480, від 24.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Проведеними першочерговими слідчими діями встановлено, що 23.08.2023, приблизно о 18.30 годині, в с.Новоселиця Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись через перехрестя вулиць Центральна та Горького, по вулиці Центральна в напрямку м.Благовіщенське, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку с.Новоселиця, яка здійснювала перехід вулиці Центральна за межами перехрестя, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді забою кісток тазу, ЗЧМТ, струсу головного мозку та саден кінцівок та була доставлена до медичного закладу для подальшого надання медичної допомоги.

В ході проведення досудового розслідування 23.08.2023, в період часу з 18.56 по 20.31 годину, проведено огляд місця події, а саме відрізку вулиці Центральна, перехрестя з вулицею Горького, с.Новоселиця, в ході якого виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ, модель 2107, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , законним володільцем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , а також уламки скла фари головного світла та фрагменти лакофарбового покриття автомобіля.

Вказані вилучені речі долучено до кримінального провадження в якості речових доказів, оскільки існують підстави вважати, що дані речі зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з цим виникли законні підстави для накладення арешту на матеріальні об`єкти, які було тимчасово вилучено в ході проведення слідчих дій, із забороною розпоряджатись та користуватись ними.

Таким чином, наявні законні підстави для прийняття рішення про необхідність накладення арешту на вказане в клопотанні майно, з метою збереження його, як речового доказу, оскільки незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, зникнення, втрати, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Крім того майно може мати сліди злочину, які можуть бути використані як докази під час проведення досудового розслідування, а також для проведення необхідних криміналістичних експертиз.

Слідчий просить накласти арешт на вилучені матеріальні об`єкти, а саме: автомобіль марки ВАЗ, модель 2107, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , законним володільцем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , а також уламки скла фари головного світла та фрагменти лакофарбового покриття автомобіля, із забороною розпорядження та користування вказаним майном, з метою позбавлення можливості його приховування, зникнення, втрати та відчуження вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, подала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_7 та користувач майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися. Кристувач майна ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд клопотання в його відсутність.

Вивчивши внесене клопотання, ознайомившись з письмовими заявами учасників кримінального процесу та дослідивши додані до клопотання документи та матеріали, приходжу до наступних висновків.

Клопотання складено належною на те особою, та погоджене з відповідним на те прокурором, на підставі внесеного до ЄРДР даних про кримінальне правопорушення, тобто на законних підставах.

Відповідно до вимог ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном є фактично позбавлення підозрюваного можливості, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно до п.п. 3,4 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч.ч 1,2 ст.170 КПК України арешт майна є тимчасово позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливість відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначено в клопотанні, арешт на майно необхідно накласти оскільки існують реальні обставини, які підтверджують, що незастосування заборони відчуження, розпорядження та користування тимчасово вилученим майном з приводу якого внесене дане клопотання, призведе до його зникнення (втрати), що не забезпечить дієвості даного кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним із завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1. перелік майна, на яке накладено арешт; 2. підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено необхідність накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ, модель 2107, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та уламки скла фари головного світла та фрагменти лакофарбового покриття автомобіля, який було вилучено з території відрізку вулиці Центральна, перехрестя з вулицею Горького, с.Новоселиця, оскільки ті є речами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, із забороною володіння, користування та розпорядження ними будь-кому, до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173,309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 23.08.2023 території території відрізку вулиці Центральна, перехрестя з вулицею Горького, с.Новоселиця Голованівського району Кіровоградської області, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000480 від 24 серпня 2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, а саме на автомобіль марки ВАЗ, модель 2107, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , та на уламки скла фари головного світла та фрагменти лакофарбового покриття автомобіля, шляхом заборони будь-кому права на їх володіння, розпорядження та користування, до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала діє до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді згідно з п. 9 ч. 1 ст.309 КПК України, може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1