Провадження №1-кп/127/476/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2021 р. за № 0001291, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 263 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, та ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження строку застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Вважає, що наявні ризики того, що обвинувачені можуть ухилятися від суду, впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вважає, що дані ризики не зменшилися. ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не був працевлаштований та не мав стабільного джерела доходів, може ухилятися від суду, впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не мав постійного місця роботи та джерела доходів, може ухилятися від суду, впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, не мав постійного місця роботи та джерела доходів, може ухилятися від суду, впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Запобіжні заходи до обвинувачених застосовані вірно, підстав для їх зміни немає, а тому просить продовжити строк застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених та запобігти вказаним ризикам. В задоволенні клопотань захисників просив відмовити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені.

Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 , позицію якого підтримав обвинувачений, просив змінити застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби. Зазначив, що обвинувачений має міцні та стійкі соціальні зв`язки, оскільки має дітей та онуків, постійне місце проживання, що унеможливлює переховування від суду. Наміру впливати на потерпілого та свідків, ухилятися від суду обвинувачений немає, є волонтером, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на даний час не існує. Також обвинувачений має незадовільний стан здоров`я. Потерпілий у своїй заяві зазначив, що претензій до обвинувачених немає. Тяжкість кваліфікації злочину не може бути підставою для продовження даного запобіжного заходу, крім того, вважає обвинувачення не обгрунтованим, а кваліфікацію дій обвинуваченого не вірною.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені.

Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_8 , позицію якого підтримав обвинувачений, просив змінити застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, на його утриманні двоє малолітніх дітей, є волонтером, наміру впливати на потерпілого та свідків, ухилятися від суду обвинувачений немає. Ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на даний час не існує, просили врахувати стан здоров`я обвинуваченого, який хворіє на важке захворювання. Тяжкість кваліфікації злочину не може бути підставою для продовження даного запобіжного заходу. Крім того, обвинувачення не є обгрунтованим, кваліфікація дій обвинуваченого є не вірною та не доводиться дослідженими під час судового розгляду доказами. Крім того, потерпілий у своїй заяві зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 щодо нього будь-яких насильницьких дій не вчиняв та просив змінити запобіжний захід відносно нього на інший, який не пов`язаний з триманням під вартою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 заявили клопотання про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на даний час відпали. Тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для продовження даного запобіжного заходу. Обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, має постійне місце проживання, одружений, на його утриманні двоє малолітніх дітей, яких потрібно утримувати, а отже він має міцні соціальні зв`язки. Наміру впливати на потерпілого та свідків обвинувачений немає, також немає можливості знищити або спотворити докази. За місцем проживання характеризується позитивно, до затримання утримував свою родину та повинен утримувати родину в даний час, оскільки його дружина не працює, здійснює догляд за малолітніми дітьми.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 статті 331 КПК України встановлено, що суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2022 року до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 25.06.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.06.2022 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, тобто до 28.07.2022 року включно.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2022 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, тобто до 19.09.2022 року включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2022 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 14.11.2022 року включно.

В подальшому Вінницьким міським судом Вінницької області неодноразово продовжувався строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 Кримінального кодексу України, розлучений, раніше судимий, офіційно не працевлаштований, а отже соціальні зв`язки обвинуваченого не можливо визнати стійкими.

Також в судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2022 року до обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 15.00 год. 26.06.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.06.2022 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, тобто до 28.07.2022 року включно.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2022 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, тобто до 19.09.2022 року включно.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2022 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 14.11.2022 року включно.

В подальшому Вінницьким міським судом Вінницької області неодноразово продовжувався строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, має на утриманні двох малолітніх дітей, в зареєстрованому шлюбі не перебуває.

Суд дійшов висновку, що соціальні зв`язки обвинуваченого не можливо визнати стійкими.

Згідно листа Філії Державної установи "Центр охорони здоров`я" ДКВС України у Вінницькій області від 22.05.2023 року №794/Ві-23вих. на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2023 року щодо надання медичної допомоги ОСОБА_5 , було проведено його медичний огляд. На даний час стан його здоров`я задовільний, може перебувати під вартою в умовах слідчого ізолятора.

В судовому засіданні також встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2022 року до обвинуваченого ОСОБА_10 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 19.57 год. 25.06.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.06.2022 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, тобто до 28.07.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2022 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, тобто до 19.09.2022 року включно.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2022 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 14.11.2022 року включно.

В подальшому Вінницьким міським судом Вінницької області неодноразово продовжувався строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 Кримінального кодексу України, раніше судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що соціальні зв`язки обвинуваченого не можливо визнати стійкими.

Відносно ризику переховування від суду, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, місце проживання, професію, прибуток, наявність сімейних зв`язків, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»). Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

При цьому тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд враховує, що ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не був працевлаштований та не мав стабільного джерела доходів. ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не мав постійного місця роботи та джерела доходів. ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, не мав постійного місця роботи та джерела доходів, що в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик переховування від суду настільки, що його неможливо відвернути, не тримаючи обвинувачених під вартою.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачені не мають наміру переховуватися від суду, оскільки мають постійне місце проживання, мають дітей, самі по собі не можуть служити підставою для зміни запобіжного заходу, а мають враховуватися в сукупності з іншими обставинами, встановленими під час розгляду клопотання. В разі переховування обвинувачених, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою обвинувачених.

Що стосується ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків, суд, оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків, враховує, що свідки на даний час судом не допитані, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до дослідження показань свідків безпосередньо судом під час судового розгляду. Суд не виключає ймовірності того, що не будучи обмеженим у спілкуванні із потерпілим та свідками, обвинувачені можуть здійснювати на них незаконний вплив.

Що стосується ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, суд, враховуючи, що обвинувачені офіційно не працевлаштовані, не мали постійного джерела доходу, обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, тривалість дій згідно обвинувального акта, вважає такий ризик доведеним.

При цьому, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», суд враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими злочинів, особи обвинувачених у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Суд приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого обвинувачені та свідки на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинувачених, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою обвинувачених.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою, оскільки ризики, встановлені під час розгляду клопотання прокурора, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Позицію сторони захисту про зміну застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою на більш м`які запобіжні заходи не можливо визнати такою, що ставить під сумнів вище викладені висновки суду.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотань прокурора про продовження строку запобіжних заходів у виді тримання під вартою обвинувачених, а в задоволенні клопотань обвинувачених та їх захисників щодо зміни застосованих до них запобіжних заходів слід відмовити.

При цьому суд, враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає доцільним не визначати розмір застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 183, 194, 331 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою - задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту - відмовити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_8 про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту - відмовити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту - відмовити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, починаючи з 02.08.2023 року по 30.09.2023 року включно.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на строк 60 днів, починаючи з 02.08.2023 року по 30.09.2023 року включно.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 60 днів, починаючи з 02.08.2023 року по 30.09.2023 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченими, їх захисниками, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя