В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000871 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, розлученого, офіційно працевлаштований на посаді кладовщика ТОВ НВО «Рема», місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , згідно рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2020 року, зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Проте, ОСОБА_3 , будучи обізнаним про рішення суду, встав на шлях злісного ухилення від сплати аліментів. Так, ОСОБА_3 , будучи обізнаним про аліментні зобов`язання та попереджений про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, ігноруючи вимоги державного виконавця Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції про необхідність виконання аліментних зобов`язань за рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2020 року почав злісно ухилятися від сплати аліментів на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: офіційно не працював та не вживав заходів для офіційного працевлаштування, в Дніпропетровській центр зайнятості не звертався, протягом тривалого часу, працюючи у фізичних осіб-підприємців та приватних осіб, і маючи тимчасовий заробіток, з метою ухилення від сплати аліментів, не надавав будь-якої допомоги на утримання дитини. Починаючи з 01.03.2021 року ОСОБА_3 почав злісно ухилятися від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітніх дітей, іншої буд-якої матеріальної допомоги не надавав, достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей. Тривалий час не виконував в добровільному порядку покладені на нього рішенням суду зобов`язання про сплату аліментів, на виклики та попередження державного виконавця про необхідність виконання обов`язку по сплаті аліментів та можливість притягнення до кримінальної відповідальності, не реагував, продовжуючи ухилятися від сплати аліментів на користь ОСОБА_5 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 та неповнолітнього сина ОСОБА_7 . Оскільки ОСОБА_3 аліменти тривалий період не виплачував, іншої матеріальної допомоги дітям не надавав, в результаті чого утворив заборгованість по сплаті аліментів за період злісного ухилення з 01.03.2021 року до 01.12.2021 року в сумі 31 500 грн. 00 коп. Загальна сума заборгованості за весь період ухилення від сплати аліментів згідно довідки - розрахунку Новокодацького ВДВС міста Дніпра ГТУЮ становить 36 740 гривень 50 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав частково. В обґрунтування часткового визнання своєї провини пояснював, що про рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2020 року йому стало відомо в травні 2021 року, але обставини життя так склалися, що він деякий час не працював, тому не мав матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Пояснив, що після рішення суду він сплачував аліменти, але не в повному обсязі. Обвинувачений в судовому засіданні не заперечував, що є борг зі сплати аліментів на утримання дітей, однак не погодився з сумою боргу. На даний час він офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, має бажання сплачувати аліменти.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що в 2020 році вона звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 аліментів, зазначила, що обвинуваченому було відомо про необхідність сплати аліментів на утримання дітей, оскільки він був обізнаний про рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2020 року про стягнення аліментів. Пояснила, що спочатку з обвинуваченим ОСОБА_3 у них була усна домовленість та він постійно, до лютого 2021 року сплачував аліменти. Після цього, виплати припинилися, аж до грудня 2021 року. В грудні 2021 року обвинувачений ОСОБА_3 вніс на розрахунковий рахунок виконавчої служби, в рахунок сплати аліментів кошти, які вона отримала в січні 2022 року на суму 4000 грн. Але ж він гроші перерахував вже тоді, коли у кримінальному провадженні відбувалося досудове розслідування, після цього жодних коштів не сплачував. Потерпіла просила призначити покарання на розсуд суду.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушення визнав частково, на підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення свідчать докази надані стороною обвинувачення та дослідженні судом під час судового розгляду у порядку ст. 94 КПК України:

-заява ОСОБА_5 до ВП № 3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 02 грудня 2021 року, на підставі якої 06.12.2021 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000871 попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ст.164 ч.1 КК України;

-свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_5 30 серпня 2011 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та змінила прізвище на « ОСОБА_5 », шлюб між ними розірвано, що підтверджується рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2020 року;

-свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 21.09.2018 року, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_7 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ;

-рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2020 року, згідно якого з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 , на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття;

-заява від ОСОБА_5 про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа, виданого Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області 01 квітня 2021 року;

-виконавчий лист Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, виданого 01.04.2021 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітніх дітей;

-постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2021 року;

-виклик державного виконавця на ім`я ОСОБА_3 з вимогою термінової сплати заборгованості зі сплати аліментів та негайного повідомлення місця роботи;

-довідка-розрахунок зі сплати аліментів ОСОБА_3 , згідно якої заборгованість останнього по аліментам станом на 17.12.2021 року на загальну суму 36 224 гривні 35 копійок.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , яка є державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка заступила на посаду замість ОСОБА_11 , яка тривалий час вела виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів, пояснила, що державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за місцем мешкання боржника. Протягом всього часу перебування виконавчого листа на виконанні державним виконавцем здійснювалися всі заходи для належного виконання рішення суду. Вказала, що ОСОБА_3 надсилалися неодноразові виклики, останній з`явився за викликом 21.12.2021 року, у нього відібрано пояснення, роз`яснено щодо необхідності сплати заборгованості по аліментам на утримання дітей. Письмового підтвердження щодо отримання ОСОБА_3 викликів до ДВС у неї не має, але всі листи було направлено рекомендованою кореспонденцією. Також свідок стверджує, що ОСОБА_3 було відомо про необхідність сплати аліментів, а також було відомо про наслідки. Крім того, вказала, що у період з 01.03.2021 року до 01.12.2021 року ОСОБА_3 жодних виплат зі сплати аліментів не здійснював, натомість у січні 2022 року здійснив оплату в розмірі 4000 грн., яка була врахована у розрахунок зі сплати аліментів (ВП 65225605).

Зауважень щодо достовірності та допустимості наданих суду доказів з боку учасників судового розгляду висунуто не було.

Безпосереднім об`єктом даного кримінального правопорушення є суспільні відносини, що забезпечують захист майнових інтересів неповнолітніх або непрацездатних дітей. З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення полягає в бездіяльності, а саме, злісному ухиленні від виконання батьками своїх обов`язків, у тому числі, ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що неналежне виконання державним виконавцем своїх обов`язків по контролю за сплатою аліментів, призвело до неправильного нарахування суми заборгованості по аліментам, на думку суду жодним чином не виправдовує дії обвинуваченого, оскільки останній був обізнаний про свої обов`язки сплачувати аліменти, однак ухилявся від їх виконання.

Під час розгляду справи, судом не встановлено обставин, які б перешкоджали ОСОБА_3 протягом тривалого часу належним чином виконувати покладені на нього законом обов`язки щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, що свідчить про злісність ухилення від аліментних зобов`язань.

Оцінюючи досліджені докази, кожний окремо та в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, такими, що узгоджуються між собою, та достатніми, щоб покласти їх в основу вироку, приходячи до висновку, що винуватість обвинуваченого поза розумним сумнівом знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду цього кримінального провадження.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), правильно кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", при призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , судвраховує вимоги ст. 65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, що у відповідності до ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, розлучений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно працевлаштований, особисте відношення обвинуваченого до скоєного.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень йому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. ст. 75 та 76 КК України, встановивши йому іспитовий строк.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк один рік.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1