Дата документу 19.07.2023 Справа № 333/5050/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/5050/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/445/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2023 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Верхні Ворота Воловецького району Закарпатської області, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , перебуваючого на посаді навідника 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного батальйону, у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 серпня 2023 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 268400 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у межах строку досудового розслідування.

За матеріалами провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, за наступних обставин.

1 березня 2022 року ОСОБА_8 призвано на військову службу за мобілізацією до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 №49 від 01.03.2022 ОСОБА_8 призначений на посаду навідника 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , та поставлений на всі види забезпечення.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено по теперішній час.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Так, 18 серпня 2022 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у зв`язку із небажанням подальшого проходження військової служби, в умовах воєнного стану, перебуваючи у місці несення служби 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 (інформація обмежена для запобіганню несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану), розуміючи відсутність будь-яких законних підстав залишення розташування місця несення служби 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив місце несення служби, з метою ухилитися від військової служби, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, та був відсутній до 16 год. 00 хв. 20 червня 2023 року, коли був затриманий співробітниками ДБР у порядку ст.208 КПК України.

У період часу приблизно з 12 годині 00 хвилин 18 серпня 2022 по 16 год. 00 хв. 20 червня 2023, ОСОБА_8 , діючи з метою ухилитися від військової служби, час проводить на власний розсуд у невстановленому слідством місці, заходів щодо з`явлення до місця несення служби або органів військового правопорядку не вчиняв.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у дезертирстві, тобто у самовільному залишенні місця служби, з метою ухилитися від військової служби, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

22 вересня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000417 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України (а.с. 9).

20 червня 2023 року о 16 год. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 56-58).

21 червня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України (а.с. 66-69).

Задовольняючи частково клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

10 липня 2023 року до Запорізького апеляційного суду надійшли доповнення від захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 , в яких він вказує, що слідчий суддя не врахував при винесенні ухвали про обрання запобіжного заходу те, що на утриманні у ОСОБА_8 знаходиться неповнолітній син 2008 року народження та стороні захисту було відмовлено в долучені до матеріалів, які обґрунтовують обрання запобіжного заходу численних медичних документів та епікризів, відповідно до яких останній страждає на ряд тяжких захворювань, які не дозволяють йому не тільки проходити подальшу службу у лавах ЗСУ, а навіть перебувати в умовах слідчого ізолятору.

Зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , в разі визнання його винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується, сама по собі не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки незважаючи на суворість санкції статті кримінального закону, яке інкримінуються підозрюваному, слідчий суддя повинен безпосередньо керуватись нормою прямої дії - ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості.

Крім того вказує, що підозрюваний раніше не судимий, постійно проживає за вказаною в ухвалі суду адресою та нікуди не відлучався з неї з часу, коли йому інкримінують вчинення злочину та коли його начебто розшукували і не могли знайти органи слідства, він позитивно характеризується за місцем мешкання та страждає на низку тяжких захворювань.

Також зазначає про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри та вказує, що версія (алібі) ОСОБА_8 не спростована слідством та навіть навпаки підтверджується свідками обвинувачення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та особами, у яких весь цей час мешкав ОСОБА_8 , а також медичними документами.

Звертає увагу на те, що умислу на ухилення від військової служби ОСОБА_8 не мав та не переховувався, а до нового розташування військової частини не міг прибути у зв`язку із станом здоров`я.

Зазначає, що з урахуванням наявності у ОСОБА_8 постійного місця проживання, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю із забороною залишати цілодобово житло, здатний забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам вказаним у ст. 177 КПК України.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 підтримав подану ним апеляційну скаргу та зазначив, що стан здоров`я підозрюваного виключає можливість його тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної, рішення слідчого судді вважав законним і обґрунтованим. Зазначив, що підозрюваному інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, що підтверджується службовим розслідуванням, в ході якого було виявлено факт ухилення ОСОБА_8 від проходження військової служби, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, існують та не зменшились, оскільки останній 11 місяців переховувався від проходження служби. Вказав, що до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 КК України можливе застосування виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судове засідання апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_8 викликався шляхом повідомлення про розгляд апеляційної скарги через установу ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» в режимі відеоконференції, проте, у зв`язку із проведення слідчих дій за участю останнього, він не з`явився для розгляду апеляційної скарги його захисника.

Захисник та прокурор не заперечували проти розгляду апеляційної скарги за відсутністю підозрюваного.

Враховуючи, те, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища підозрюваного, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність останнього.

Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке законом віднесено до особливо тяжких злочинів та за вчинення яких передбачено покарання до 12 років позбавлення волі.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують.

Зокрема, такими даними, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 , у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є:

-акт службового розслідування (а.с. 20-24);

-накази командира військової частини НОМЕР_1 від 1 березня 2022 року №49 та від 4 березня 2022 року №52 (а.с. 27-29);

-накази про завершення проведення службового розслідування по факту самовільного залишення місця несення служби в районі виконання завдань за призначенням без штатної зброї ОСОБА_8 від 31 серпня 2022 року №1439 (а.с. 34-37);

-протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 (а.с. 44-55).

Вказані відомості можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується.

Оцінюючи твердження захисту щодо неналежності певних документів, так як вони не підтверджують викладених у повідомленні про підозру обставин, слід зазначити, що саме сукупність наявних в матеріалах провадження доказів свідчить про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри та формують внутрішнє переконання причетності підозрюваного до вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про очевидну недопустимість поданих стороною обвинувачення доказів, а остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам і, за наявності правових підстав, визнання їх недопустимими може бути здійснено під час розгляду кримінального провадження по суті.

Таким чином, наявні у матеріалах провадження докази у своїй сукупності є достатніми для висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Разом із тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявність у діях ОСОБА_8 вини у вчиненні злочину, оскільки питання винуватості у судовому порядку вирішується після надходження обвинувального акту до суду.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 12 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від суду.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, на підтвердження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить і той факт, що місце реєстрації підозрюваного знаходиться поза межами Запорізької області, зокрема, у Київській області, що може спонукати останнього до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.

На існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує ігнорування підозрюваним встановлених законодавством України вимог щодо порядку несення військової служби та те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час воєнного стану протягом тривалого часу, що може свідчити про можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Відтак, апеляційний суд вважає доведеними та обґрунтованими ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а доводи апеляційної скарги щодо їх відсутності неспроможними.

Посилання на те, що підозрюваний ОСОБА_8 має на утриманні неповнолітнього сина, має місце проживання та раніше не судимий, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Щодо доводів з приводу наявності хронічних захворювань у підозрюваного, то слід вказати, що матеріали клопотання не містять відповідної довідки з медичної частини СІЗО, яка б свідчила про те, що стан здоров`я ОСОБА_8 на даний час унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому такі доводи наразі не можуть слугувати на користь скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що навіть за відсутності даних, які б свідчили про такий стан здоров`я ОСОБА_8 , що унеможливлює утримання його в умовах слідчого ізолятору, відреагувати на доводи захисту щодо незадовільного стану здоров`я підозрюваного та відповідно до п.п. 1, 2 ст. 206 КПК України доручити ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» здійснити перевірку стану здоров`я ОСОБА_8 , який перебуває в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», а у разі необхідності надати належне лікування.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 206, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2023 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 серпня 2023 року включно, з визначенням застави у розмірі 268400 грн., залишити без змін.

Зобов`язати уповноважених осіб ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» провести медичне обстеження та надати медичну допомогу ОСОБА_8 в необхідному обсязі в разі такої потреби.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4