Справа №454/2485/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2023 р. Сокальський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, місце народження - с.Хлівчани Сокальського району Львівської області, місце проживання - АДРЕСА_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,за ч. 2 ст. 310 КК України.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що на початку травня 2014 року на належній йому земельній ділянці, яка знаходиться у його господарстві АДРЕСА_1 , з метою подальшого вирощування та отримання насіння маку для використання його у кондитерських цілях, посіяв на площі 5х5м. рослин маку, які в подальшому сам обробляв, та як наслідок виростив 753 (сімсот п`ятдесят три) рослини маку, які 25 липня 2014 року, на даній земельній ділянці виявлено працівниками Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 орган досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст. 310 КК України, тобто незаконний посів, незаконне вирощування снотворного маку в кількості п`ятисот і більше рослин.

В судовому засіданні ОСОБА_4 своєї вини у вміненому йому обвинуваченні не визнав. Показав, що в силу свого віку він точно не пригадує часу, однак пригадує, як у господарство його колишньої дружини ОСОБА_6 приїхали працівники поліції та пішли на город щось шукати. Повідомили, що найшли мак та з даного приводу він їм нічого не пояснював. Стверджує, що маку він не сіяв і не обробляв його, можливо його посіяв брат дружини. Також він не був присутнім при тому як поліцейські рахували рослини маку.

Свідок ОСОБА_7 згідно ст. 63 Конституції України в судовому засіданні відмовилася надавати покази.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не прибули, хоча суд неодноразово відкладав розгляд справи для їх виклику до суду.

Всупереч приписам ч.3 ст. 23 КПК, стороною обвинувачення не забезпечено присутність під час судового розгляду вказаних свідків обвинувачення.

Натомість судом задоволено клопотання прокурора щодо дослідження показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 наданих ними під час розгляду справи судом першої інстанції 25.12.2014 року, що відображені у журналі судового засідання на цифровому носії.

Так, із досліджених показань свідка ОСОБА_8 встановлено, що він зокрема показав, що його було запрошено працівниками поліції понятим на слідчих діях в господарстві АДРЕСА_1 , оскільки в даному господарстві виявлено працівниками поліції рослини маку. Також показав, що він разом з працівниками поліції та ОСОБА_9 із ОСОБА_10 виривали рослин маку, які були на городі. Після цього, вони складали рослини маку на купи, однак точну кількість він не пригадує, зазначив що при підрахунку загальної кількості рослин працівниками поліції було оголошено, що загальна кількість їх становила більше 700 рослин. Сам він рахував лише свою купу, шляхом перебирання їх всередині та озвучив їх кількість приблизно 90 штук.

Дослідженими показаннями свідка ОСОБА_9 встановлено, що в серпні 2014 року він був запрошений працівниками поліції понятим при слідчих діях, які мали місце в АДРЕСА_1 , а саме по вказаному адресу працівниками поліції виявлено рослини маку. Зазначив, що він приймав участь у його вириванні та сам він вирвав купу, яка складалась приблизно із 100 штук рослин. Потім, вказані рослини помістили в автомобіль працівників поліції. Після цього, ним були підписані документи, які йому сказали підписати працівники полівції. Зі слів слідчої чув, що загальна кількість рослин становила більше 700 шт., точної кількість не пригадує.

Сторона обвинувачення як на докази в кримінальному провадженні покликається на:

-протокол огляду місця події від 25.07.2014 року, що проведено в АДРЕСА_1 , під час якого із території будинковолодіння ОСОБА_10 та ОСОБА_4 вилучено 753 рослин снотворного маку;

-висновок експерта № 3/966 від 12.08.2014 року, яким досліджено 10 рослин снотворного маку. Згідно висновку рослини мають анатомо-морфологічні ознаки, характерні для рослин снотворного маку, містять наркотично активні алкалоїди опію (морфін, кодеїн) і відносяться до рослин виду мак снотворний. Рослини виду мак снотворний відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби і обіг їх допускається для промислових цілей.

Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженню підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування, обставин, визначених ст. 91 КПК України, відповідно до ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України, а саме в незаконному посіві, незаконному вирощуванні снотворного маку в кількості п`ятисот і більше рослин.

На підтвердження винуватості ОСОБА_4 стороною обвинувачення надано суду протокол огляду місця події від 25.07.2014 року, що проведено в АДРЕСА_1 , під час якого із території будинковолодіння ОСОБА_10 та ОСОБА_4 вилучено 753 рослин снотворного маку.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні подав клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події та посилався на те, що протокол обшуку є недопустимим доказом, оскільки зазначена процесуальна дія проведена без санкції суду та фактично є обшуком домоволодіння. При вирішенні питання щодо слушності зазначеного твердження сторони захисту суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Огляд місця події у даному кримінальному провадженні проводився 25.07.2014 року в період 16:00-16:45 год..

На підставі огляду місця події дані про кримінальне правопорушення були внесені в ЄРДР 26.07.2015 року о 07:54 год., що підтверджується відповіддю на адвокатський запит №75 від 12.08.2015 року.

Згідно до ч. 1 ст. 237 КПК України огляд місцевості, приміщення, речей та документів проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що огляд господарства в АДРЕСА_1 в ході якого вилучено наркотичні засоби, проведено без дозволу слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України огляд місцевості, приміщення, речей та документів проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2. ст. 234 КПК, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Судом встановлено, що слідчий не звертався із клопотання до слідчого судді для отримання ухвали про дозвіл на проведення обшуку чи огляду приватної території, місцевості. Ухвала слідчого судді відсутня в матеріалах кримінального провадження. Сторона обвинувачення не надала суду такої ухвали.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду. З урахуванням наведеного, огляд місця події є єдиною слідчою дією, що у невідкладних випадках може проводитись до початку внесення даних про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Однак, відповідно до ст. 233 КПК України, слідчий не звертався до слідчого судді для отримання ухвали на проведення огляду чи обшуку після проведення такої слідчої дії.

Зі змісту ст.237 КПК України вбачається, що огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами КПК України, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно з ч. 2ст.233 КПК Україн, під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Відповідно до ч. 2ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Частиною 3ст. 233 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Виходячи з системного тлумачення норм кримінального процесуального закону, підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається. Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б стали підставою для проведення 25.07.2014 року огляду місця події в домоволодінні по АДРЕСА_1 .

Про ознаки обшуку свідчить те, що працівники поліції зайшли без згоди власника домоволодіння та здійснили обшук території ділянки домогосподарства по АДРЕСА_1 та відшукали рослини снотворного маку, віднайшовши їх на городі, вирвали їх та потім вже проводили підрахунок.

Отже, проведений органами досудового розслідування 25.07.2014 року огляд місця події фактично є обшуком, який згідно приписів ч. 2 ст. 234 КПК України здійснюється лише на підставі ухвали слідчого судді.

Оскільки з зазначеним клопотанням до слідчого судді прокурор, слідчий не звертались, тому згідно з ч. 3ст. 233 КПК України встановлені внаслідок такої слідчої дії докази є недопустимими й не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень.

Згідно ч.1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно ч.2 ст. 87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

За таких обставин суд не може взяти до уваги зазначений доказ як допустимий, а саме протокол огляду місця події від 25.07.2014 року, який було проведено в АДРЕСА_1 .

Відповідно, докази винуватості обвинуваченого, а саме протокол огляду місця події, на думку суду, отримані з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, встановлених вимогами ст. ст. 214,234,237 КПК України, а слідча дія - обшук місця події проведена до внесення відомостей до ЄРДР, без санкції слідчого судді, відповідно докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 310 КК України, на яких ґрунтується обвинувачення, слід визнати недопустимими, оскільки вони отримані з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеним у постанові Верховного Суду від 27.05.2020 року справа № 279/1021/16-к, провадження № 51-1333 км 20, у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року № 640/2449/16-к, провадження № 51-6365км18, згідно якого системне тлумачення процесуальних норм стверджує про те, що за обставин, які мали місце в даному кримінальному провадженні фактично слідчим було проведено обшук а не огляд місця події.

Відповідно, відомості, отримані за результатами проведення огляду місця події 25.07.2014 року не можуть бути прийняті до уваги в якості допустимих доказів з огляду на концепцію «плодів отруєного дерева» (mutatis mutandis, рішення у справі «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), заява № 22978/05, п. 168, ECHR 2010).

Тому суд до аналізу проведеного у кримінальному провадженні висновку експерта, якими встановлено, що вилучені 10 рослин снотворного маку являються наркотичними засобами, обіг яких обмежено не вдається, оскільки висновки експерта є похідними доказами від доказів, отриманих за результатами проведення зазначеного вище огляду.

Як вже судом було зазначено, висновок експертизи № 3/966 від 12.08.2014 року проведений у кримінальному провадженні є похідними доказами щодо протоколу огляду від 25.07.2014 року, а тому згідно з концепцією плодів отруєного дерева зазначений висновок також є недопустимими доказами, оскільки отриманий внаслідок використання відомостей, отриманих на підставі недопустимих доказів.

В судове засідання, прокурор речові докази, а саме рослини снотворного маку для їх огляду та дослідження не представив та зазначив, що такі відсутні. Вказані докази, стороною обвинувачення суду не надано. Відтак, суду не надано для оцінки речових доказів, що могли бути предметом інкримінованого злочину.

Інших об`єктивних даних, які б свідчили про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 ознак кримінально караного діяння, суду надано не було.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що стороною обвинувачення не доведено умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , що були б спрямовані на посів, вирощування рослин маку, оскільки, як сам обвинувачений показав та у досліджених показах свідків відсутні дані щодо посіву та вирощування маку здійснював саме ОСОБА_4 ..

Згідно статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в статті 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Суд враховує, що при оцінці доказів ЄСПЛ керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), від 18.01.1978 р., п. 161, Series A No 25). Проте доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою чи подібних до них неспростованих презумпцій (рішення у справі «Салман проти Туреччини» (Salman v. Turkey), заява No 21986/93, п. 100, ECHR 2000- VII; рішення у справі «Єрохіна проти України» (Yerokhina v. Ukraine), заява No 12167/04, від 15.11.2012 р., п. 52). Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Вказаний стандарт доказування є застосовним до даних правовідносин і враховується ОСОБА_4 ..

Статтею 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею (ч.1 ст.337 КПК України).

Так, в даних конкретних правовідносинах стороною обвинувачення не виконано свого обов`язку по доведенню винуватості ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.310 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

У зв`язку з цим та виходячи із загальних засад кримінального судочинства: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та обов`язків, оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов висновку про необхідність виправдання обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із недоведеністю наявності в його діяннях складу кримінального правопорушення, а також недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене саме ним.

Оскільки в ході судового розгляду, судом встановлено факт відсутності речових доказів, питання про їхню долю відповідно до положень статті 100 КПК України судом не вирішується.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 виправданий судом, згідно з приписами статті 124 КПК понесені під час досудового розслідування судові витрати підлягають покладенню на державу.

Керуючись ст.ст. 369- 371, 373- 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.310 КК України та виправдати його.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта - здійснити за рахунок коштів Державного бюджету України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення цього тридцятиденного строку апеляційного оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

У разі надходження апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Решті учасників судового провадження роз`яснити їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий:ОСОБА_1