Справа № 308/9048/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на неправомірні дії уповноважених осіб Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР у м. Львові, які полягають у відмові у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 60000220 від 27.10.2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із даною скаргою, яку обґрунтовує тим, що у провадженні Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР у м. Львові, перебувають матеріали кримінального провадження за № 60000220 внесеного до ЄРДР 27.10.2022 року.

В рамках даного кримінального провадження, 08.05.2023 року адвокатом ОСОБА_3 , слідчому ОСОБА_5 було направлено клопотання, про визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 потерпілими у даному кримінальному провадженні.

25.05.2023 року адвокат ОСОБА_3 повторно звернувся до слідчого із вказаним клопотанням.

Однак, на момент звернення із даною скаргою до суду, заявнику жодної відповіді на вказані клопотання не надходило.

Вважає дії (бездіяльність) слідчого неправомірними, оскільки слідчим порушено вимоги ст. ст. 55, 220 КПК України, що впливає на обсяг їх прав та обов`язків.

Крім цього, адвокат зазначає, що його численні адвокатські запити залишилися без відповіді слідчого.

На підставі вищенаведеного, адвокат просить зобов`язати слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР розташованого у м. Львові - ОСОБА_5 належним чином розглянути та задовольнити подані ним клопотання від 08.05.2023 та 25.05.2023 року, визнати його та ОСОБА_4 потерпілими у даному кримінальному провадженні та вручити відповідні пам`ятки, а також допитати їх в якості потерпілих, провести інші відповідні слідчі дії з метою належного розслідування кримінального провадження.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, однак адвокат надав суду заяву у якій просить розглянути справу у їх відсутності та задоволити таку.

Уповноважена особа 6-го слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР розташоване у м. Львів в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про час та місце розгляду скарги своєчасно та належним чином, однак її неявка, відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали поданої скарги з додатками, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР у м. Львові, перебувають матеріали кримінального провадження за № 60000220 внесеного до ЄРДР 27.10.2022 року.

В рамках даного кримінального провадження, 08.05.2023 року та 25.05.2023 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 з клопотаннями про визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Встановлено, що станом на сьогоднішній день, слідчим жодної відповіді на вказані клопотання не надано.

Відповідно до п.1,5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Встановлено, що заявник звернувся до слідчого із клопотанням 25.05.2023 року, тоді як вже 01.06.2023 року оскаржив дії слідчого до суду, а тому слідчий суддя вважає, що строк звернення до суду із скаргою, встановлений ч.1 ст. 304 КПК України, не пропущений.

Також встановлено, що на момент звернення із даною скаргою до суду - 01.06.2023 року, заявнику жодної відповіді на вказані клопотання не надходили.

Слідчі судді зобов`язані здійснювати належний контроль за дотриманням гарантій, встановлених нормативно-правовим актом, метою якого є захист осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Набуття особою процесуального статусу потерпілого здійснюється лише на підставі вільного волевиявлення особи, яке відбувається в активній формі. Процесуальною формою такого волевиявлення може бути: подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, яка підлягає внесенню до ЄРДР та служить передумовою для початку досудового розслідування; подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого, яка підлягає обов`язковому прийняттю і реєстрації. Така заява має містити дані про потерпілого (фізичну чи юридичну особу), кримінальне провадження, до якого вона має бути залучена, зазначення і обґрунтування підстав для набуття статусу потерпілого, чітко висловлене клопотання про залучення її до кримінального провадження як потерпілого. Заява подається до органу чи посадової особи, яка в даний момент здійснює кримінальне провадження: під час досудового розслідування до слідчого чи прокурора, а під час судового провадження до суду. За відсутності волевиявлення на визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні така особа не може бути визнана потерпілим. У разі необхідності вона може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Стаття 24 КПК України гарантує потерпілому право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Це право є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють досудове розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Чинний КПК України дає чіткий перелік кола рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час провадження досудового розслідування, а також надає вичерпний перелік осіб, що мають право оскаржити те чи інше рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді. З метою забезпечення цього права слідчий зобов`язаний забезпечити можливість його реалізації, тобто роз`яснити потерпілому порядок оскарження: яким чином, у яких випадках і до кого може звернутися заявник із вимогою про усунення допущених відносно нього порушень. Найважливіше право потерпілого, що передбачене чинним КПК України це право потерпілого на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Відповідності до п.33 рішення ЄСПЛ «Шмалько проти України та п.44 рішення ЄСПЛ «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.

Права потерпілого визначають обсяг та межі його дозволеної і гарантованої поведінки у кримінальному провадженні і відповідно широкий обсяг прав, якими наділяється потерпілий, покликані забезпечити його активну участь у кримінальному провадженні, що у свою чергу, необхідне для повного виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України, гарантоване законом право потерпілого подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, покликане забезпечити його активну участь у доказуванні, тому слідчий суддя приходить до переконання, що визнання заявників потерпілими у вказаному кримінальному провадженні гарантуватиме повний та всебічний розгляд наведених скаржником фактів вчиненого кримінального правопорушення.

Однак, як встановлено судом, не зважаючи на численні клопотання заявників про визнання їх потерпілими у порушеному кримінальному провадження, такі залишилися поза увагою слідчого, з приводу таких слідчим не прийнято жодного рішення та не надано жодної відповіді, що впливає на обсяг прав та обов`язків заявників.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Тобто, законодавцем встановлено строки розгляду клопотання та процесуальна форма рішення, яке виноситься за результатом розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках передбачених цим кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Встановлено, що слідчим не розглянуто клопотання заявників від 08.05.2023 року та 25.05.2023 року та не надано у встановленому законом порядку відповіді щодо результатів його розгляду, тобто допущена бездіяльність, що не відповідає вимогам ст. 220 КПК України.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто слідчий, у даному випадку, був зобов`язаний розглянути клопотання в порядку та строк визначений ст. 220 КПК України, та у випадку повного або часткового задоволення (відмови у задоволенні) клопотання винести вмотивовану постанову, копію якої вручити заявнику.

З огляду на викладені вище встановлені фактичні обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у кримінальному провадженні №60000220 від 27.10.2022 року, допущена бездіяльність, яка полягає у не розгляді клопотання, а тому враховуючи вимоги ч.2 ст.307 КПК України, подана заявником скарга, в частині зобов`язання слідчого розглянути клопотання ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_3 від 08.05.2023 та 25.05.2023 р., у відповідності до вимог ст. 220 КПК України, є підставною та підлягає до задоволення.

Що стосується вимог заявника про зобов`язання слідчого задовольнити подані ним клопотання від 08.05.2023 та 25.05.2023 року, визнати його та ОСОБА_4 потерпілими у даному кримінальному провадженні та вручити відповідні пам`ятки, а також допитати їх в якості потерпілих, провести інші відповідні слідчі дії з метою належного розслідування кримінального провадження, то слід зазначити наступне.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий, дізнавач або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає безпідставними вимоги скарги в частині зобов`язання слідчого задоволити клопотання, допитати у якості потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 чи провести інші відповідні слідчі дії, оскільки слідчий є самостійним у здійсненні своїх повноважень та у своїй процесуальній діяльності, що не належить до компетенції слідчого судді.

За таких обставин, подана адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 скарга, підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 303, 304, 305, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 задоволити частково.

Зобов`язати слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 , або іншого слідчого, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 60000220 від 27.10.2022 року, розглянути у порядку ст. 220 КПК України, клопотання ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_3 від 08.05.2023 року та 25.05.2023 року про визнання їх потерпілими у даному кримінальному провадженні та повідомити заявників про прийняте рішення у встановлений законом строк.

В решті вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1