Постанова

Іменем України

28 червня 2023 року

м. Київ

справа №521/13126/22

провадження № 51-1992км23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

скаржників (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні спільні касаційні скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвали Одеського апеляційного суду від 28 лютого та 13 березня 2023 року,

Зміст оскаржених судових рішень та встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ухвалою від 25 січня

2023 року залишив без задоволення скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на бездіяльність прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відповідно до поданої ними заяви від 29 серпня 2022 року.

Не погодившись із таким рішенням суду, скаржники оскаржили його в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження цієї ухвали та повернуто їх апеляційну скаргу.

Згідно з мотивувальною частиною вказаної ухвали ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді від 25 січня 2023 року лише 06 лютого 2023 року, тобто поза межами встановленого ст.395 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) п`ятиденного строку. З досліджених у судовому засіданні матеріалів, апеляційний суд встановив, що розгляд скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слідчий суддя місцевого суду здійснив за участю скаржників, які були також присутні при оголошенні резолютивної частини ухвали, однак, на оголошення її повного тексту 25 січня 2023 року о 15:30 не з`явились, а посилання останніх, що вони отримали повний текст ухвали слідчого судді 30 січня 2023 року, не є поважною причиною для поновлення строку оскарження.

06 березня 2023 року скаржники повторно звернулись із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді від 25 січня 2023 року.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 13 березня 2023 року апеляційну скаргу та клопотання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 25 січня 2023 року повернув особам, які їх подали.

Приймаючи таке рішення суд апеляційної інстанції виходив із того, що їх клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді було вже предметом розгляду суду апеляційної інстанції, а тому в разі незгоди з таким рішенням вони мають право його оскаржити в касаційному порядку.

Вимоги і доводи, викладені у касаційній скарзі

У касаційній скарзі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять ухвали Одеського апеляційного суду від 28 лютого та 13 березня 2023 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вважають, що суд апеляційної інстанції безпідставно двічі відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 25 січня 2023 року.

Вказують, що строк на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду від 25 січня 2023 року було пропущено з поважних причин, оскільки в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали, а копію судового рішення вони отримали 30 січня 2023 року, наприкінці робочого дня після неодноразових звернень, про що вони вказували в апеляційній скарзі, але ці обставини залишилися поза увагою апеляційного суду.

Крім цього, звертають увагу суду на те, що 25 січня 2023 року вони з`явились до суду на оголошення повного тексту ухвали, однак у суді з 12-00 було відсутнє електропостачання і в отриманні повного тексту їм відмовили. Далі вони намагалися отримати повний текст рішення 27 січня 2023 року, проте його не отримали.

При повторному зверненні до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, суддя одноособово 13 березня 2023 року, без належного обґрунтування повернув апеляційну скаргу з підстав того, що суд апеляційної інстанції не уповноважений переглядати та надавати правову оцінку законності рішень цього суду.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції позбавив їх права на доступ до правосуддя.

Позиції учасників судового провадження у судовому засіданні

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали доводи, наведені в касаційних скаргах і просили їх задовольнити, ухвали Одеського апеляційного суду від 28 лютого та 13 березня 2023 року скасувати. На обґрунтування своєї позиції, окрім викладеного у касаційній скарзі, звернули увагу, що вони після отримання судового рішення в найкоротший строк подали апеляційну скаргу з клопотанням, при цьому належно та мотивовано намагались донести суду підстави для поновлення строку. Вони неодноразово звертались до слідчого судді з метою отримання копії ухвали, однак суд всіляко відмовляв у цьому, про що ними було складено відповідні акти.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення касаційних скарг ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Вважає, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано, відповідно до норм чинного КПК повернув апеляційні скарги та відмовив у поновленні строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Просив судові рішення від 28 лютого та 13 березня 2023 року залишити без зміни.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, доводиОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , прокурора та перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню в повному обсязі на таких підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, в тому числі, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує кожному право на справедливий суд, що включає в себе, у тому числі, право доступу до правосуддя. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Право на апеляційне оскарження судових рішень гарантовано ст. 129 Конституції України і як конституційна засада судочинства становить невід`ємну складову права на судовий захист.

Статтею 395 КПК встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно ст. 117 КПК особа має право на поновлення строку на апеляційне оскарження лише у випадку його пропуску з поважних причин, поважність пропуску строку визначається у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин та доводів зацікавленої особи.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судового рішення, пов`язані дійсно з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнювали можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до матеріалів провадження слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ухвалою від 25 січня 2023 року залишив без задоволення скаргу

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на бездіяльність прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як видно із цих матеріалів, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були присутні 25 січня 2023 року під час оголошення резолютивної частини ухвали апеляційного суду про що свідчить журнал судового засідання.

У визначений процесуальним законом 5 денний строк рішення слідчого судді не оскаржили. Спільна апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді від 25 січня

2023 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, була подана 06 лютого 2023 року, тобто поза межами строку на її оскарження.

Своє клопотання про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обґрунтували тим, що оголошення повного тексту ухвали слідчого судді 25 січня 2023 року о 15-30 фактично не відбулось, а копію повного тексту, ними було отримано 30 січня 2023 року після настійливих нагадувань та в найкоротший строк подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Розглянувши вказане клопотання, Одеський апеляційний суд ухвалою від 28 лютого 2023 року відмовив у його задоволенні та повернув апеляційну скаргу.

06 березня 2023 року скаржники повторно звернулись із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді від 25 січня 2023 року.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 13 березня 2023 року апеляційну скаргу та клопотання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 25 січня 2023 року знову повернув, пославшись, що попередня ухвала від 28 лютого 2023 року може бути оскаржена в касаційному порядку.

Разом з цим, висновки викладені у рішеннях апеляційного суду є необґрунтованими.

Перевіряючи рішення апеляційного суду на предмет законності і обґрунтованості, суд касаційної інстанцій бере до уваги, що в матеріалах провадження встановлено відсутність журналу судового засідання та звукозапису від 25 січня 2023 року о 15:30, на яких було б зафіксовано час проголошення повного тексту ухвали слідчого судді. Довідка про те, що на оголошення повного тексту не прибули учасники судового розгляду складена секретарем судового засідання лише 31 січня 2023 року. Будь-яких даних про те, що з 25 по 31 січня 2023 року заявникам направлялась копія ухвали слідчого судді від 25 січня 2023 року матеріали провадження не містять, її копію було отримано 30 січня 2023 року про що свідчить розписка ОСОБА_7 .

Крім цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неодноразово намагались отримати в суді копію ухвали слідчого судді з метою найшвидшого її оскарження про що свідчать наявні матеріалах провадження письмові фіксування заявниками.

Далі, скаржники, отримавши 30 січня 2023 року повний текст ухвали слідчого судді, реалізовуючи своє право на доступ до правосуддя в досить короткий проміжок часу, а саме 06 лютого 2023 року звернулись із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. При цьому, колегія суддів бере до уваги, що 04, 05 лютого 2023 року були вихідними днями.

Окрім цього, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, резолютивна частина ухвали слідчого судді від 25 січня 2023 року та його повний текст були надіслані судом у п`ятницю 27 січня 2023 року і оприлюднені 30 січня 2023 року.

Таким чином дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та матеріали провадження в сукупності свідчать, що доводи останніх про поважність пропущеного строку є аргументованими, а мотиви та висновки суду апеляційної інстанції викладені в ухвалі суду від 28 лютого 2023 року є безпідставними і такими, що позбавляють їх права у доступі до правосуддя, а тому ця ухвала підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Також необґрунтованими є висновки суду апеляційної інстанції викладені в ухвалі від 13 березня 2023 року про повернення апеляційної скарги та клопотання

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , оскільки суд не взяв до уваги, що повернення апеляційної скарги, не позбавляє особу права повторно звернутись із апеляційною скаргою (ст. 399 КПК). Разом з цим апеляційний суд, не перевірив матеріали провадження та аргументи викладені в клопотанні, безпідставно повернув апеляційну скаргу, при цьому взяв до уваги лише попереднє рішення від 28 лютого 2023 року і послався на можливість його оскарження в касаційному порядку.

Таким чином, приймаючи рішення у цьому провадженні, апеляційний суд допустив такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК слід визнати істотними, оскільки вони перешкодили суду належним чином забезпечити права та законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законні та обґрунтовані рішення.

Беручи до уваги викладене, ухвали Одеського апеляційного суду від 28 лютого та 13 березня 2023 року підлягають скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, а справа направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, під час якого слід урахувати наведене й ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись статтями 369, 376, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Касаційні скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвали Одеського апеляційного суду від 28 лютого та 13 березня 2023 року скасувати іпризначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3