Справа № 175/1814/23
Провадження № 1-кс/175/405/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: слідчої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000017 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, 07 квітня 2023 року надійшло повідомлення про те, що 07 квітня 2023 року, приблизно о 10 годині 53 хвилини, біля будинку АДРЕСА_1 , під час особистого огляду військовослужбовця ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, висушену, подрібнену, зовні схожу на рослину коноплю.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017, правова кваліфікація правопорушення ч. 1 ст. 309 КК України.

В клопотанні прокурор просить накласти арешт на: паперовий згорток з речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору, висушеною, подрібненою, зовні схожою на рослину коноплі.

В судове засідання прокурор не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд клопотання за її відсутності, на задоволенні клопотання наполягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, в зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, враховуючи наведені вище положення КПК України, вбачається, що, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідного клопотання слідчий суддя зобов`язаний: сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти у межах і відповідно до вимог закону; перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів.

Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, в ході проведення огляду місця події 07 квітня 2023 року був вилучений паперовий згорток з речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору, висушеною, подрібненою, зовні схожою на рослину коноплі.

Разом із цим, вирішуючи питання щодо накладення арешту на вказаний вище паперовий згорток з речовиною рослинного походження, суд враховує положення Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», згідно з якими вільний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів є забороненим, а незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів визнаються діяння з культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Отже, наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори не мають ознак майна в розумінні КПК України, вони є предметами, які вилучені законом з обігу, і не можуть бути повернуті особі, у якій були вилучені. Вилучені з обігу предмети зберігаються стороною обвинувачення в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, як речові докази з метою їх подальшого експертного дослідження. У разі дотримання вимог процесуального закону щодо порядку вилучення та визнання речовим доказом такі предмети можуть зберігатися та використовуватися стороною обвинувачення як речовий доказ без накладення арешту.

Також, в поданому клопотанні прокурором не було обґрунтовано і наданими матеріалами не доведено існування ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження вказаних вище вилучених законом з обігу предметів, які вже визнані речовими доказам і перебувають у володінні органу досудового розслідування. А накладення арешту з метою подальшого підтвердження, що вилучені речовини є наркотичними засобами вочевидь не є завданням такого арешту.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає передбачених законом підстав для задоволення клопотання та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про арешт майна необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 170 173, 175, 309 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000017 про арешт майна відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя: