КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/1493/2023 Категорія: ч. 2 ст. 307 КК України
ЄУН: 760/9486/22 Суддя у І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального № 0001187, внесеного до ЄРДР 31 травня 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2022 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Миропіль, Романівського р-ну, Житомирської обл., громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, має на триманні неповнолітню дитину, офіційно не працюючий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, з конфіскацією майна, належного йому на праві власності, крім житла,

за участю сторін апеляційного провадження:

прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних та психотропних речовин, приблизно об 11 год. 31 травня 2022 року незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи 18 згортків, обмотаних клейкою стрічкою чорного кольору, з порошкоподібною речовиною світлого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, після чого помістив їх до кишені жилетки, в яку був одягнений, чим здійснив незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP, яку у подальшому почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

31 травня 2022 року об 11.30 год. поліцейським взводу № 3 роти №3 ППОП № 2 ГУ НП України в м. Києві за адресою: м. Київ, вулиця Кар`єрна, 21/32, виявлено ОСОБА_6 , який при собі незаконно зберігав 18 згортків, обмотаних клейкою стрічкою чорного кольору, з порошкоподібною речовиною світлого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP.

31 травня 2022 року о 14 год. за адресою: м. Київ, вулиця Кар`єрна, 21/32, у порядку ст. 208 КПК України здійснено затримання гр. ОСОБА_6 та під час особистого обшуку останнього з кишені жилетки, в яку він був одягнений, вилучено 18 згортків, обмотаних клейкою стрічкою чорного кольору, з порошкоподібною речовиною світлого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP.

Відповідно до висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 2 червня 2022 року № СЕ-19/111-22/18090-НЗПРАП, надані на дослідження кристалічні речовини світло-блакитного кольору, у двох згортках, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP. Загальна маса PVP в речовинах складає 2,841 г.

Відповідно до висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 12 липня 2022 року № СЕ-19/111-22/18088-НЗПРАП, надані на дослідження кристалічні речовини світло-блакитного кольору, у шістнадцяти згортках, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP. Загальна маса PVP в речовинах складає 7,079 г.

Загальна маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) у вилучених речовинах, наданих на дослідження, становить 9,92 г., що є великим розміром.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 у виді застави, - залишено без змін. Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислюється з моменту фактичного затримання у зв`язку з виконанням вироку. Зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк перебування під вартою з 31 травня 2022 року по 6 червня 2022 року.

Цим же вироком вирішено питання процесуальних витрат, речових доказів, арешту майна.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок у кримінальному провадженні №0001187 за обвинуваченням ОСОБА_6 , кваліфікувавши дії обвинуваченого ОСОБА_6 за частиною 2 статті 309 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, або накласти штраф, повернути ОСОБА_6 речовий доказ - мобільний телефон.

Захисник зазначає, що з даним вироком суду засуджений ОСОБА_6 не згоден та вважає його надто суворим, таким, що не відповідає нормам кримінального законодавства.

Так, захисник вказує про те, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, не визнав, а саме, заперечив мету збуту наркотичного засобу, просив перекваліфікувати його дії на ч. 2 ст. 309 КК України.

Проте, згідно з рішенням суду, незважаючи на невизнання вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, суддя за своєї ініціативи проводив судове засідання за скороченою процедурою без виклику свідків, та довів вину ОСОБА_6 зібраними, дослідженими та перевіреними у судовому засіданні, письмовими доказами: даними протоколу поліцейського про виявлене кримінальне правопорушення 31 травня 2022 року, реєстрацію, вжиті заходи та затриману особу; даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31 травня 2022 року з фото-таблицею до нього, із застосуванням відеозапису; висновком судово-хімічної експертизи №СЕ-19/111-22/18090-НЗПРАП від 02 червня 2022 року; висновком судово-хімічної експертизи №СЕ-19/111-22/18090- НЗПРАП від 12 червня 2022 року; даними про речові докази - особливо небезпечну психотропну речовину, РVР, загальна маса 9,92 г. та іншими матеріалами у їх сукупності.

Проте, захисник зазначає, що погодитись з позицією суду неможливо, так як стороною обвинувачення не було надано суду належних та допустимих доказів, які б чітко підтверджували існування в обвинуваченого ОСОБА_6 умислу збуту психотропних речовин.

Захисник акцентує увагу на тому, що і на досудовому слідстві, і під час судового розгляду даного кримінального провадження, він заперечував правильність встановлення стороною обвинувачення фактичних обставин в частині умислу ОСОБА_6 на збут психотропної речовини; стверджував, що великий розмір психотропної речовини сам по собі не може свідчити про обов`язкову мету її збуту, а тому дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України.

Проте, суд вказаних доводів захисту належним чином не перевірив, своїх висновків не мотивував, обмежившись лише перерахуванням доказів, покладених в основу обвинувачення, та загальним формулюванням про доведеність винуватості засудженого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Захисник вважає, суд не приділив належної уваги тому, що мета вчинення кримінального правопорушення згідно зі ст. 91 КПК України є однією з обставин, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні шляхом збирання, перевірки та оцінки доказів, а сукупність зібраних доказів є недостатньою для встановлення факту доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 щодо збуту психотропних речовин.

Захисник, посилаючись на рішення ЄСПЛ, зазначає, що відповідно до статті 307 КК України збут наркотичних засобів (психотропних) вважається закінченим з моменту відчуження цих засобів, однак, органом досудового розслідування та судом не встановлено час, місце та осіб, яким ОСОБА_6 відчужував психотропні речовини, тобто, на переконання захисника, не доведено об`єктивну сторону злочину, що підлягає обов`язковому доказуванню. Також, як наголошує захисник, органом досудового розслідування у суді відповідно до статті 91 КПК України не доведено і суб`єктивну сторону злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України у пред`явленому ОСОБА_6 обвинуваченні. Пред`являючи ОСОБА_6 обвинувачення за частиною 2 статті 307 КК України, орган досудового розслідування в обвинувальному акті зазначив, що обвинувачений незаконно придбав та зберігав особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах з метою збуту.

Захисник вважає, що основним доказом обвинувачення щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України, на думку сторони обвинувачення та суду, є вилучення в обвинуваченого наркотичних засобів у великому розмірі, при тому, що матеріали не містять жодної інформації щодо факту збуту наркотичних засобів обвинуваченим жодній особі, тобто, таких фактів органом досудового розслідування не встановлено, оперативні закупівлі наркотичного засобу та психотропних речовин не проводилися.

Разом з тим, як наголошує захисник, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого порядку обігу наркотичних засобів, незаконно придбав у великих розмірах небезпечну психотропну речовину, обсяг якої заборонено, а тому за відсутності інших доказів, вилучена кількість психотропної речовини не може бути визначальним доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

При призначені покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 309 КК України захисник просить врахувати обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, є єдиним годувальником сім`ї, за місцем роботи оцінюється позитивно, раніше не суджений, на диспансерному обліку з приводу наркологічного та психоневрологічного захворювання не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття та визнання вини за ч. 2 ст. 309 КК України.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи позицію сторони обвинувачення, відношення обвинуваченого до вчиненого, захисник вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання в межах санкції статті вчиненого ним кримінального правопорушення, що є достатнім для виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення цілей покарання, а враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини справи, застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 , про день, час та місце апеляційного розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, як за місцем проживання, так і за місцем реєстрації, так і за наявними номерами телефонів, електронною адресою.

Проте, обвинувачений, який, як встановлено зі змісту апеляційної скарги захисника, знаючи про подану захисником апеляційну скаргу в його інтересах, до суду апеляційної інстанції не з`явився, будь-яких клопотань та заяв, у т.ч. про проведення апеляційного розгляду за його участю, про відкладення апеляційного розгляду, тощо, не подавав.

Більш того, захисником було проінформовано апеляційний суд про те, що зі слів ОСОБА_6 йому відомо, що ОСОБА_6 мобілізований. Однак, з метою дотримання прав обвинуваченого, перевірки зазначеної інформації, апеляційним судом направлені до уповноважених органів, згідно з відповідями яких інформація щодо призову ОСОБА_6 на військову службу під час мобілізації відсутня.

Згідно з даними, зафіксованими у «Довідках про причини повернення доставлення» за адресою реєстрації та проживання, ОСОБА_6 , відповідно, вибув з однієї адреси, та «перебуває за кордоном» за іншою адресою.

За інформацією телефонного оператора при здійсненні дзвінка на номер мобільного телефону, який згідно з матеріалами справи належить ОСОБА_6 , у абонента, якому здійснено телефонний дзвінок, недостатньо коштів для отримання вхідного дзвінка за кордоном (ас. 133-138, 142-146, 149-151, 155, 157 159, 162, 166, 169-170, 172, 173, 179-180, 188, 190, 192).

Захисник ОСОБА_7 , належним чином попереджений про день, час та місце апеляційного розгляду, 30 червня 2023 року подав до Київського апеляційного суду заяву, за змістом якої повідомив суд апеляційної інстанції про припинення повноважень захисника у даному кримінальному провадженні у зв`язку з закінченням строку дії Договору про надання правової допомоги та відсутністю угоди про надання правової допомоги у Київському апеляційному суді (ас. 184-185).

Вислухавши думку прокурора про можливість проведення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого та захисника; враховуючи, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, відсутня заява обвинуваченого про проведення апеляційного розгляду з обов`язковою його участю, те, що обвинуваченому достеменно відомо про подану апеляційну скаргу, проте, останній не з`являється до суду апеляційної інстанції, про причини неявки суд не повідомляє, будь-яких заяв та клопотань не подавав, а захисник вказав про відсутність у нього повноважень на участь під час апеляційного розгляду, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого та захисника.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 2 статті 94 КПК України визначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

За змістом показань обвинуваченого в суді першої інстанції, останній, не заперечуючи фактичні обставини вчиненого злочину, вину у вчиненні злочину визнав частково, не погоджуючись з кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 307 КК України, та показав, що він постійно не вживає такі речовини, а іноді може «побалуватись». Він палить це. За раз він не знає, скільки палить. Так як він багато працює, то має змогу купити оптом. Щоб не ризикувати, прийшлось йому таку кількість купити. Він замовив по акції на сайті.

31 травня 2022 року через Інтернет-сайт замовив для власного вживання психотропну речовину PVP 10 гр на суму 5000 гривень для особистого вживання. Наскільки б йому вистачило, не знає. З отриманої від невідомої особи інформації дізнався, що зазначену речовину можливо буде отримати у визначеному місці поблизу вулиці Кар`єрній в м. Києві, де знаходиться приватний сектор, ним і був знайдений поліетиленовий пакет з психотропною речовиною, а саме солі для паління PVP, яка була розфасована у 18 згортках. Він там розпакував великій згорток та подивився, що у ньому знаходиться. Кількість та характеристики речовини, які він поклав до кишені власної жилетки, вірно зазначені в обвинувальному акті.

У цей же день, приблизно об 11.30 год., коли він повертався до автомобіля, неподалік від цього місця, його затримали працівники поліції та під час огляду та особистого обшуку виявили та вилучили згортки з психотропною речовиною у тій кількості, яка зазначена в обвинувальному акті та яку він придбав для особистого вживання шляхом паління протягом декількох тижнів. У вчиненому щиро кається, просив суворо не карати.

Суд першої інстанції, всупереч доводів апеляційної скарги захисника, з дотриманням положень ст. 337 КПК України, заслухавши показання обвинуваченого, з урахуванням позиції сторони захисту, дослідивши письмові докази у кримінальному провадженні, дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за обставин, викладених у вироку, з наведенням у вироку доказів, на яких ґрунтується такий висновок суду, з якимпогоджується й колегія суддів.

Так, даними рапорту поліцейського про виявлене кримінальне правопорушення від 31 травня 2022 року підтверджуються обставини зупинки та перевірки особи, яка, побачивши службовий автомобіль, почала помітно нервувати. Вказаною особою виявився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На запитання, чи має заборонені предмети, відповів, що так, а саме 18 пакетів наркотичної речовини «солі» Альфа PVP, які знаходяться у лівій кишені жилетки, пофасовано по 0,5-1 гр та обмотані чорною ізолентою. Було викликано СОГ для подальшого розбору.

Рапорт зареєстрований в ІТС ІПНП (журнал ЄО) 31 травня 2022 року № 22789 (ас. 33).

Згідно з даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 31 травня 2022 року, з фото-таблицею до нього, з застосуванням відеозапису, переглянутогов судовому засіданні, затримано ОСОБА_6 у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, та в ході проведення вказаної процесуальної дії під час проведення особистого обшуку у присутності понятих з кишені чорної жилетки, в яку був одягнений затриманий, вилучено два згортки з невідомою речовиною в поліетиленовому пакеті та окремо 16 згортків з невідомою речовиною, мобільний телефон марки «Iphone» та інші речі. Вказані речовини та предмети поміщені до трьох спецпакетів та опечатані (ас. 34-37).

За висновком судово-хімічної експертизи № СЕ-19/111-22/18090-НЗПРАП від 2 червня 2022 року надані на дослідження кристалічні речовини світло-блакитного кольору у двох згортках містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP. Загальна маса PVP у речовинах складає 2,841 г. (ас. 48-53).

Відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № СЕ-19/111-22/18088-НЗПРАП від 12 липня 2022 року надані на дослідження кристалічні речовини світло-блакитного кольору, у шістнадцяти згортках, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP. Загальна маса PVP в речовинах складає 7,079 г. (ас.56-61).

Згідно з даними постанов від 6 червня 2022 року та 16 липня 2022 року особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP, загальна масою 9,92 г., що є великим розміром, визнана речовим доказом (ас. 54-56, 62-64).

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом першої інстанції перевірялись доводи сторони захисту, що ОСОБА_6 придбав психотропну речовину для власного вживання без мети збуту, і такі доводи не прийняті судом до уваги, з огляду на великий розмір психотропної речовини, те, що сумарна кількість вилученої у ОСОБА_6 особливо небезпечної психотропної речовини PVP, спосіб її упакування, яка була придбана розфасованою по невеликим кількостям у згортки та зберігалася ним, не може свідчити про те, що вона придбана та зберігалася обвинуваченим для власного вживання, а, на переконання суду, безумовно, свідчить про наявність у обвинуваченого мети збуту психотропної речовини.

Окрім того, судом першої інстанції враховано, що відповідно до Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу (Наказ Міністерства охорони здоров`я № 634 від 29 липня 2010 року), великим розміром особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) є кількість від 1,5 г. до 15,0 г. Разом з тим, розміри психотропних речовин, визначені на підставі існуючої практики боротьби з незаконним обігом психотропних речовин та з урахуванням існуючої міжнародної практики, що базується на визначеній добовій дозі (далі - ВДД) за даними Міжнародного комітету з контролю за наркотиками ООН, великі розміри визначаються у межах від 100 до 1000 ВДД.

Судом також враховано, що маса виявленої у ОСОБА_6 особливо небезпечної психотропної речовини у понад 6,5 разів перевищує найнижчу межу, від якої відміряється великий розмір, тобто, більше, ніж у 650 разів перевищує розмір визначеної добової дози.

Крім цього, судом врахована відсутність даних про стабільність та достатність доходу обвинуваченого ОСОБА_6 , що також, на переконання суду, вказує на неможливість придбання останнім великої кількості психотропної речовини для особистого вживання.

За викладених мотивів доводи захисту та обвинуваченого щодо мети придбання психотропної речовини та можливості вжити на протязі декількох тижнів чи навіть місяців, судом оцінено критично, як спосіб захисту та з метою пом`якшення покарання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, додатково враховуючи, що будь-яких даних про те, що ОСОБА_6 взагалі вживає заборонені психотропні речовини або наркотичні засоби, матеріали справи не містять. Навпаки, згідно з даними, зафіксованими у довідках № 441 від 26 липня 2022 року «Полонської міської багатопрофільної лікарні ім. Н.С.Говорун» та № 460772 від 10 червня 2022 року, ОСОБА_6 під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває (ас. 76, 78).

Окрім того, стороною захисту не надано жодного доказу на підтвердження того, що обвинувачений займається суспільно-корисною працею.

На переконання колегії суддів, встановлені обставини у своїй сукупності, а саме: великий розмір незаконно придбаної психотропної речовини; спосіб упакування та розфасування; поведінка ОСОБА_6 ; відсутність будь-яких доказів того, що ОСОБА_6 сам вживає наркотичні засоби або психотропні речовини; відсутність даних про стабільність та достатність доходу обвинуваченого, що вказує на неможливість придбання останнім великої кількості психотропної речовини для особистого вживання, спростовують доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 незаконно придбав психотропну речовину у великих розмірах без мети збуту, а для особистого вживання.

За встановлених обставин дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах з метою збуту.

При цьому колегія суддів вважає непереконливими доводи сторони захисту про те, що суд самостійно прийняв рішення про проведення судового засідання за відсутності свідків, оскільки з технічного запису судового засідання від 1 вересня 2022 року встановлено, що захисник при обговоренні питання порядку дослідження доказів вказав про те, що він вважає слід дослідити письмові докази у справі, щодо свідків, то допитати їх у разі необхідності, оскільки свідки можуть затягнути і сам процес, тим більше, свідки є понятими у справі, і те, що було вилучено, сторона захисту згодна, на відео все є. Обвинувачений підтримав позицію захисника, не заперечуючи щодо кількості вилученої психотропної речовини.

Приймаючи рішення про порядок дослідження доказів у кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про дослідження письмових доказів, допиту обвинуваченого, після чого перейти до судових дебатів. При цьому головуючим роз`яснено учасникам судового розгляду, що у разі виникнення необхідності дослідження доказів, перевірки тих чи інших обставин шляхом допиту свідків, судом за клопотанням сторін буде вирішено вказане питання.

Однак, жодною із сторін у подальшому питання допиту свідків не порушувалось.

Окрім того, є безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд не перевірив належним чином доводів захисту, своїх висновків не мотивував, обмежившись лише перерахуванням доказів, покладених в основу обвинувачення, та загальним формулюванням про доведеність винуватості засудженого у вчиненні інкримінованого йому злочину, оскільки такі доводи захисника спростовуються змістом оскаржуваного вироку.

Є необґрунтованими й доводи захисника, які були предметом перевірки суду першої інстанції та викладені в апеляційній скарзі, у тій частині, що збут наркотичних засобів (психотропних) вважається закінченим з моменту відчуження цих засобів, однак, органом досудового розслідування та судом не встановлено час, місце та осіб, яким ОСОБА_6 відчужував психотропні речовини, що не доведено об`єктивну сторону злочину, оскільки диспозицією ч. 2 ст. 307 КК України передбачена відповідальність не тільки за збут, а й за незаконне придбання, зберігання психотропних речовин у великому розмірі з метою збуту, у чому ОСОБА_6 і визнаний винуватим.

За встановлених обставин, на переконання колегії суддів, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності та які докладно викладені у вироку.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про призначення обвинуваченому суворого покарання, то вони є непереконливими.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинувачуваному, суд першої інстанції відповідно до положень ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу обвинувачуваного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, судом враховано, що ОСОБА_6 вчинив умисний та закінчений тяжкий злочин; те, що характеризується посередньо, офіційно не працював, одружений, має на утриманні малолітню дитину, осудний, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий; обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, судом визнано часткове визнання своєї вини, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З врахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого виправлення і перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, у межах санкції ч.2 ст.307 КК України, що, на переконання суду першої інстанції, відповідає меті покарання, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено, оскільки вчинений злочин є тяжким, спрямований проти здоров`я населення, а тому часткове визнання винуватості істотно не знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Беручи до уваги встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, врахувавши характер, тяжкість та суспільну небезпеку скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого та інші наявні у провадженні дані, які його характеризують, вмотивовано обрав обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, і з таким висновком місцевого суду погоджується і колегія суддів.

З урахуванням обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування вироку, а, відтак, апеляційна скарга захисника, як необґрунтована, не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

______________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4