Провадження № 1-кс/185/1850/23
У Х В А Л А

18 вересня 2023 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Олексіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, освіта повна середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця проживання, маючого судимість,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2023 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_7 з клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.09.2023 року за № 0001669, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до зазначеного клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2023 приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_5 знаходився e приміщенні гаражу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Європейська, де розпивав алкогольні напої в компанії ОСОБА_8 , у якого при собі був мобільний телефон, та інших малознайомих осіб. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, а саме мобільного телефону марки «ОРРО Reno 7», моделі CPH2363, 8/128 GB, оранжевого кольору, який був у ОСОБА_8 . В ході розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, так як має скрутне матеріальне становище, ОСОБА_5 , розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, відкрито, в умовах воєнного стану, з метою подолання можливого супротиву ОСОБА_8 наніс один удар кулаком лівої руки в область голови ОСОБА_8 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді рубаної рами верхньої губи справа. Від отриманого удару ОСОБА_8 присів на корточки та у нього з правої зовнішньої кишені спортивних штанів випав на земляну поверхню його мобільний телефон марки «ОРРО Reno 7», моделі CPH2363, 8/128 GB, оранжевого кольору. Після чого, ОСОБА_5 помітив даний факт випадіння мобільного телефону, який знаходився поруч із ОСОБА_8 на земляній поверхні. В цей час ОСОБА_5 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_8 , розуміючи, що останній є неповнолітньою особою та не зможе захистити себе і своє майно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, заволодів мобільним телефоном марки «ОРРО Reno 7», моделі CPH2363, 8/128 GB, оранжевого кольору, вартістю 13 732 грн., що належить ОСОБА_8 та з місця вчинення злочину зник в невідомому напрямку.

В подальшому ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, а саме 15.09.2023 попрямував до ломбарду ПТ «Ломбард РОЯЛ КРЕДИТ», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Центральна, буд. 84, та так як у нього з собою не було паспорту громадянина України, запропонував малознайомому ОСОБА_9 закласти вказаний мобільний телефон на його паспорт громадянина України до даного ломбарду, запропонувавши за це винагороду у грошовому еквіваленті. На вказане останній погодився та заклав мобільний телефон торгівельної марки «ОРРО Reno 7», моделі CPH2363, 8/128 GB, до ломбарду ПТ «Ломбард РОЯЛ КРЕДИТ», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Центральна, буд. 84, уклавши договір фінансового кредиту № -9.

Своїми умисними, злочинними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 13 732 грн.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

16 вересня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, повністю обґрунтована та підтверджується наступними доказами:

-показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ;

-показами свідка ОСОБА_9 ;

-показами свідка ОСОБА_10 та іншими матеріалами.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Враховуючи ймовірну тяжкість покарання у виді позбавлення волі підозрюваного ОСОБА_5 , у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи тяжкість злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, у слідства є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, на користь зазначеного ризику свідчать слабкі соціальні зв`язки підозрюваного, а саме: відсутність родини, відсутність на утриманні дітей, не працевлаштованість підозрюваного, відсутність постійного місця проживання. Ця обставина, як можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства, та перешкоджатиме ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню за участю підозрюваного. Крім того, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 не має місця працевлаштування та постійного доходу дає підстави вважати наявність такого ризику, як вчинення інших правопорушень, пам`ятаючи також про супутню обставину у вигляді відсутності джерела доходів у підозрюваного. Також враховуючи, що ОСОБА_5 особисто знайомий із потерпілим та свідками у слідства є підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Оцінюючі в сукупності всі зібрані фактичні дані про обставини злочину у кримінальному провадженні та наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, серед яких можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання тим самим кримінальному провадженню, здійснювати незаконний вплив на свідків чи потерпілого, вчинення інших кримінальних правопорушень, враховуючи, що менш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили суд застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, підозрюваного, захисника, щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результаті розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.09.2023 року за № 0001669за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

16 вересня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, вчинив тяжкий злочин, схильний до злочинів проти власності, не має постійного місця проживання, не одружений, не має постійного місця роботи, постійного джерела доходу, що в свою чергу свідчить про нестійкість соціальних зв`язків, враховуючи також існування ризиків незаконного впливу на потерпілого та свідків з метою схилення їх до надання суду неправдивих свідчень на його користь, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 3, ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне не визначати щодо ОСОБА_5 заставу у кримінальному провадженні, оскільки скоєний ним злочин, вчинений із застосуванням насильства.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372,395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 17 години 00 хвилин 16 вересня 2023 року.

Строк дії ухвали - до 17 години 00 хвилин 14 листопада 2023 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1