печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2023 прокурор першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді ОСОБА_1 з клопотанням про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено 17.08.2023 під час обшуку за місцем ведення господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 за фактичною адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 .

У судове засідання слідчий/прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, слідчий у кримінальному провадженні подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000853 , зареєстрованому 31.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 206-2 КК України.

У ході здійснення досудового розслідування встановлено, що група осіб, діючи за попередньою змовою, протиправно заволоділи майном ТОВ «МАРКОЛ» ().

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у ТОВ «Маркол» є спеціальний дозвіл на користування надрами № 4322 від 06.08.2007, а саме: на видобуток піску з Карпилівського родовища, розташованого за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, 1 км на схід від с. Карпилівка.

Однак, згідно відповіді Державної служби геології та надр України № 2072/03-4/2-23 від 19.04.2023, дія спеціального дозволу на користування надрами № 4322 від 06.08.2007, наданого ТОВ «МАРКОЛ», наказом Державної служби геології та надр України №176 від 28.03.2023 зупинена на підставі п.2 ч.1 ст.57 Кодексу про надра.

Крім того, згідно відповіді Житомирської обласної державної адміністрації №2042/2-23,31 від 14.03.2023 представники ТОВ «МАРКОЛ» до Житомирської обласної військової адміністрації з питання надання дозволу на видобуток піску, гравію, глин і каоліну на території Житомирської області не зверталися і дозволи не видавалися.

Разом з тим, будучи допитаний як представник потерпілого ОСОБА_8 , показав що його мати ОСОБА_9 є одним із засновників ТОВ «МАРКОЛ».

У липні 2022 року ОСОБА_9 стало відомо, що невідомі особи взяли на себе керівництво ТОВ «МАРКОЛ» і почали здійснювати господарську діяльність щодо видобутку піску, достовірно знаючи що спеціальний дозвіл на користування надрами № 4322 від 06.08.2007 зупинений.

За попередніми підрахунками з моменту незаконного заволодіння майном ТОВ «МАРКОЛ» та відсторонення ОСОБА_9 від управління товариством, було видобуто близько 15 000 т. піску, які при ринковій вартості 1 т. піску 180 грн., коштують 2 700 000,00 грн.

З моменту незаконного заволодіння ТОВ «МАРКОЛ» невідомими особами , ОСОБА_9 не має доступу до управління даним товариством.

Прокурор вказує, що на даний час на вказаній земельній ділянці знаходяться працівники та розміщена спеціальна техніка, обладнання, яке використовується для видобутку корисної копалини-піску.

Крім того, згідно відповіді на доручення з Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 4717/55/105/02-2023 від 30.06.2023, на даний час, невідомі особи, за допомогою спеціальної техніки, продовжують не облікований видобуток корисних копалин (піску) на території, яка була передана в оренду ТОВ «МАРКОЛ».

Зокрема, слідством встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетна ФОП ОСОБА_4 , яка веде господарську діяльність за фактичною адресою : АДРЕСА_1 .

Також, слідством встановлено, що директором ТОВ «МАРКОЛ» являється ОСОБА_10 , який здійснює господарську діяльність під чітким контролем ОСОБА_11 .

В ході оперативного супроводження кримінального провадження встановлено, що ТОВ « МАРКОЛ» тісно співпрацює, а саме збуває пісок для «Бетонного вузлу» ФОП ОСОБА_4 , яка займається виготовленням виробів із бетону для будівництва. Однак, господарську (документальну) діяльність ФОП ОСОБА_4 , здійснює довірена особа ОСОБА_12 , яка є повністю підконтрольною ОСОБА_11

17.08.2023, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2023 за №757/30606/23-к, у присутності двох понятих, проведено обшук приміщення за місцем ведення господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 за фактичною адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено:

- SSD диск, об`ємом 128 GB s/n : GZ 60/9639 , який поміщено до спец -пакету № 7346025,

- три зразки корисної копалини піску, які поміщено до спец- пакетів № 7346058, № 7346057, № 7346059.

18.08.2023 постановою слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції зазначені вилучені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000853 від 31.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 206-2 КК України.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону, слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, яке вилучено під час обшуку 17.08.2023 за місцем ведення господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 за фактичною адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 100, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 17.08.2023 під час обшуку за місцем ведення господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 за фактичною адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- SSD диск, об`ємом 128 GB s/n : GZ 60/9639 , який поміщено до спец -пакету № 7346025,

- три зразки корисної копалини піску, які поміщено до спец- пакетів № 7346058, № 7346057, № 7346059, власником якого є ФОП ОСОБА_4 та який фактично перебував у користуванні та володінні ОСОБА_4 , які вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1