Справа № 638/3797/23
Провадження № 1-кп/638/1182/23
УХВАЛА

Іменем України

22 травня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 09.01.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луківці Вижницького району Чернівецької області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця за мобілізацією, який займає посаду номера обслуги 2 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується органом досудового розслідування в тому, що він 09 січня 2023 року, приблизно о 10 год. 45 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 (реєстрація Польщі), яким користується останній, рухався по Майдану Сергїївському зі сторони вул. Полтавський Шлях м. Харкова зі швидкістю 20 км/год. Разом з ним в якості пасажиру перебував його знайомий громадянин ОСОБА_5 , який керуванню автомобілем марки"Volkswagen Passat", р.н. НОМЕР_2 (реєстрація Польщі), не заважав.

Під час руху перед перехрестям вул. Клочківської та Сергіївського узвозу водій ОСОБА_4 зупинився на заборонений для нього сигнал світлофора, а потім, діючи необережно, відновив рух на заборонений для нього сигнал світлофору. Проїжджаючи вказане регульоване перехрестя, водій ОСОБА_4 не зупинився, щоб надати дорогу транспорту, який рухався по вул. Клочківській зі сторони Бурсацького узвозу в напрямку вул. Полтавський Шлях, чим грубо порушив вимоги ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 1.3, 2.3, 8.7.3 «з», 8.10 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, та допустив зіткнення з автомобілем "Mitsubishi Lancer" р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , в результаті чого пасажир автомобілю "Volkswagen Passat", р.н. НОМЕР_2 (реєстрація Польщі), ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Внаслідок порушення ОСОБА_4 , як особою, яка керує транспортним засобом, наведених правил безпеки дорожнього руху, в результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобілю «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 (реєстрація Польщі): ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновком судово-медичної експертизи внаслідок ДТП були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді закритого перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням кісткових уламків.

Згідно з висновками судових авто-технічних експертиз, в діях водія автомобіля «Volkswagen Passat» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 8.7.3. «з» та 8.10. Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з ДТП.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження з підстав передбачених статтею 46 КК України, так як він примирився із потерпілим ОСОБА_5 і останній не має до нього будь-яких претензій.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтвердив факт примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 , а також зазначив, що не має до обвинуваченого будь-яких претензій матеріального та морального характеру. Також потерпілий зазначив, що він не заперечує проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні вважав за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки це не суперечитиме вимогам ст. 46 КК України.

При вирішення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує наступні положення кримінального та кримінального процесуального кодексів України.

Відповідно до статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (частина перша статті 285 КПК України).

Згідно положень частини першої статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (частина четверта статті 286 КПК України).

Згідно з пунктом 2 частиною 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно частини четвертої статті 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція частини першої статті 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Тобто злочин, передбачений частиною першою статті 286 КК України, є необережним нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, що підтверджується даними ОСК ГУНП України в Харківській області.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зважаючи на думку сторони обвинувачення і потерпілого, та враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , яка вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, суд дійшов висновку про можливість звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 14.09.2020 по справі № 93/1843/16-к, від 20.08.2020 по справі № 661/4717/15-к, від 24.02.2020 по справі № 466/5490/17, згідно із якою, враховуючи положення ч. 4 ст. 286 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний невідкладно розглянути клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, не з`ясовуючи при цьому обставини, установлені під час кримінального провадження, та не перевіряючи їх доказами у порядку статей 347 - 363 КПК України.

Враховуючи наведені вище висновки щодо застосування норм права, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів, встановлення наявності або відсутності події і складу кримінального правопорушення та винуватості ОСОБА_4 у його вчиненні.

Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат, суд зазначає наступне.

Положеннями ст.118 КПК України визначено, що процесуальні витрати складаються із: витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів, виготовленням дублікатів і копій документів.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/121- 23/6954-ІТ від 14.04.2023 - 7648 грн.; судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-23/7877-ІТ від 18.04.2023 - 1434 грн; судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-23/7878-ІТ від 19.04.2023 - 1434 грн.; судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-23/7879-ІТ від 20.04.2023 - 1434 грн.

Згідно з приписами ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціалістів, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави - документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Згідно правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеного у постанові від 12.09.2022 у справі №203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Висновки Верховного Суду, вказані у вищевказаному рішенні є релевантними до даного кримінального провадження, адже правовий статус особи та правові наслідки при закритті кримінального провадження з підстав, передбачених ст. 49 та ст. 46 КК України, є однаковими.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження, при цьому ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів ч.2 ст.122, ст.124 КПК України витрати на проведення вищенаведених експертиз необхідно віднести на рахунок держави.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. ст. 285, ч. 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288, 314 КПК України, ст. 12, 46 КК України,

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із його примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 09.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

Речові докази: автомобіль автомобіль "Volkswagen Passat" р.н. НОМЕР_2 (реєстрація Польщі), автомобіль "Mitsubishi Lancer" р.н. НОМЕР_3 , які знаходяться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, повернути власникам, належним користувачам.

Процесуальні витрати на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/121- 23/6954-ІТ від 14.04.2023 - 7648 грн.; судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-23/7877-ІТ від 18.04.2023 - 1434 грн; судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-23/7878-ІТ від 19.04.2023 - 1434 грн.; судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-23/7879-ІТ від 20.04.2023 - 1434 грн. віднести на рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1