Справа № 466/2654/22
Провадження № 1-кп/466/252/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя ОСОБА_1

секретар с/з ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання прокурора у кримінальному провадженні Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вашківці Вижницького району Чернівецької області, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за матеріалами об`єднаного кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,-

в с т а н о в и в:

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

У судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні - прокурор першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування клопотання прокурор покликається на те, що у невстановлений досудовим розслідуванням більш точний час, але не пізніше 30.04.2020, та невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 та іншими невстановленим досудовим розслідування особами розробили злочинний план щодо вимагання грошових коштів з осіб, які здійснюють регулярні поїздки з території України до Королівства Бельгії, при цьому доставляють посилки місцевих жителів.

Так, з метою реалізації свого злочинного плану невстановлені досудовим розслідуванням особи, керуючись єдиним злочинним умислом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , приблизно в період часу з 2017 по 2018 рік, більш точної дати досудовим розслідування не встановлено, в м. Антверпен, Королівство Бельгія, більш точного місця досудовим розслідування не встановлено, під час неодноразових зустрічей з особами, які здійснюють регулярні поїздки з території України до Королівства Бельгії та в зворотному напрямку, серед яких був і потерпілий ОСОБА_8 , пред`явили незаконні вимоги про оплату їм грошових коштів в сумі 100 Євро за кожну здійснену поїздку, а у разі відмови від виконання вказаної незаконної вимоги висловили погрози насильства над потерпілими та пошкодження і знищення їх транспортних засобів.

ОСОБА_8 , розуміючи незаконність такої вимоги, відмовився надавати будь-які кошти, за здійснення ним поїздок з України до Королівства Бельгії та в зворотному напрямку, та продовжив здійснювати регулярні поїдки на автомобілі «Мерседес Спрінтер» д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку із чим, невстановлені особи на території Королівства Бельгії пошкоджували майно потерпілого.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням більш точний час, але не пізніше 30.04.2020 ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 та невстановленим досудовим розслідування особами дізнавшись про те, що ОСОБА_8 продовжує регулярно здійснювати поїздки на автомобілі «Мерседес Спрінтер» д.н.з. НОМЕР_1 з України до Королівства Бельгії, при цьому доставляє посилки місцевих жителів, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, вирішили збагатитися шляхом отримання від останнього виплати у сумі 2 500 Євро в рахунок неіснуючого боргу за здійснення ним попередніх перевезень та 100 Євро окремо за кожну наступну здійснену ОСОБА_8 поїздку.

Так, 30.04.2020 ОСОБА_4 , з відома ОСОБА_5 , з метою реалізації спільного з ОСОБА_5 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами злочинного умислу на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 прибули до АЗС «ОККО», що за адресою: Івано-Франківська область Коломийський район с. Шепарівці, де під час зустрічі із ОСОБА_8 , застосовуючи психологічний тиск стали незаконно вимагати сплату неіснуючого боргу в сумі 2 500 Євро та висловили повторно вимогу подальшої сплати ОСОБА_5 по 100 Євро окремо за нестворення «перешкод та проблем у здійсненні подальших перевезень» потерпілому під час наступних поїздок ОСОБА_8 до Королівства Бельгії. При цьому ОСОБА_4 погрожував потерпілому ОСОБА_8 знищенням майна у випадку відмови в сплаті зазначених грошових коштів, які останній сприймав реально, оскільки попередньо мали місце пошкодження його майна на території Королівства Бельгії.

ОСОБА_8 , будучи поставленим в умисно створені умови щодо необхідності надання грошових коштів, погодився на таку вимогу та цього ж дня передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 200 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ України станом на 30.04.2021 становило 5 848,48 гривень.

Після вчинення злочину ОСОБА_4 з місця події поїхав, а грошові кошти, якими незаконного заволодів у потерпілого ОСОБА_8 було розподілено між всіма учасниками групи.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вимаганні, тобто у вимозі передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілого, пошкодження чи знищення його майна, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

11 листопада 2021 року вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вина останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами, отриманими у встановленому КПК України порядку:

- заявою ОСОБА_8 від 12.02.2020 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України;

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 16.02.2020 та 29.06.2021, в яких він повідомив про факти вимагання в нього грошових коштів;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.06.2021, згідно яких потерпілий впізнав особу ОСОБА_4 , яка 30.04.2021 вимагала та отримала від нього грошові кошти в сумі 200 Євро;

- показаннями свідка ОСОБА_8 від 29.06.2021, в яких останній вказує обставини вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.06.2021, згідно яких свідок ОСОБА_9 впізнав особу ОСОБА_4 , яка 30.04.2021 вимагала та отримала від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 200 Євро;

- показаннями свідка ОСОБА_10 від 22.03.2020, в яких останній вказує обставини вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.06.2021, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав особу ОСОБА_4 , яка 30.04.2021 вимагала та отримала від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 200 Євро;

- результатами проведення контролю за вчиненням злочину від 30.04.2020;

- результатами проведення негласної слідчої розшукової дії, аудіо-відео контроль особи ОСОБА_4 ;

- результатами проведення негласної слідчої розшукової дії, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 22.01.2021 відносно ОСОБА_4 ;

- результатами проведення негласної слідчої розшукової дії, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 12.04.2021 відносно ОСОБА_4 ;

- іншими проведеними слідчими діями та доказами, отриманими в ході їх проведення, які в сукупності підтверджують вину ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , на думку прокурора, обґрунтовано обвинувачується у вимаганні, тобто у вимозі передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілого, пошкодження чи знищення його майна, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, та що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачена кримінальна відповідальність лише у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, без альтернативи призначення іншого покарання.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, сторона обвинувачення приходить до висновку, що:

- наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати та обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим ОСОБА_4 йому загрожує покарання лише у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, без альтернативи призначення іншого покарання;

- вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування до нього запобіжного заходу з позбавленням волі;

- відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого.

Оцінюючи особу обвинуваченого та вчинення ним тяжких кримінальних правопорушень, сторона обвинувачення приходить до переконання в наявності передбачених ст. 177 КПК України підстав для застосування запобіжного заходу, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може: переховуватися від суду. Даний ризик обґрунтовується тим, що у разі визнання винуватим ОСОБА_4 , загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, без альтернативи призначення іншого покарання і це може стимулювати обвинуваченого до втечі.

Вказані вище обставини, в тому числі відсутність міцних соціальних зв`язків та інші відомості, отримані під час досудового розслідування дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення передбаченої законом відповідальності.

Даний ризик також, на думку прокурора підтверджено тим, що 10.12.2021 обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в розшук, оскільки останній переховувався від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення обрання останньому запобіжного заходу та як наслідок уникнення покарання за вчинені ним протиправні діяння, і лише 05.08.2022 підозрюваного ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали слідчого судді та обрано запобіжний захід у виді тримання під варто, що на даний час і забезпечує належним чином його процесуальну поведінку.

Крім того, прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показань, а також може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Крім цього, не встановлено усіх співучасників, у змові з якими обвинувачений вчиняв кримінальне правопорушення, а тому перебуваючи на свободі, з метою приховання вказаних відомостей та укриття співучасників вчинення злочину, може незаконно впливати на них.

ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки зважаючи на те, що він вчинив тяжке кримінально-каране діяння, вчинене із погрозою застосуванням насильства щодо потерпілого та погрозою знищення чи пошкодження майна, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з ретельною підготовкою до вчинення такого правопорушення, зокрема розподілу ролей всіх співучасників, та виконання спільно розробленого плану, наявні підстави, на думку прокурора, вважати, що ОСОБА_4 може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Крім цього ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, в тому числі і пов`язані з незаконним впливом на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, що меже утворювати склад окремого кримінального правопорушення, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладені вище обставини, прокурор вважає, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків, а тому він звертається до суду з клопотанням про продовження строку дії стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 , а також те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується останній відноситься до категорії тяжких злочинів, та вчинене із застосуванням погрози насильства проти потерпілого, а тому жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку ОСОБА_4 щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти вище зазначеним ризикам.

Шевченківським районним судом м. Львова ОСОБА_4 обрано та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів із правом внесення застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99240 грн. до 29.06.2023.

Відтак, вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого щодо ОСОБА_4 , не зменшились та не відпали.

З урахуванням викладених ризиків та особи обвинуваченого, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки заявлені ризики існують, а більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не в силі, тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав викладених вище, просив таке задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили відмовити у клопотанні прокурора та змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, надавши суду письмове клопотання.

В обґрунтування клопотання обвинувачений ОСОБА_4 посилається на те, що на даний час відпали будь-які ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: він не має наміру переховуватись від суду, оскільки має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де буде проживати; позбавлений можливостей знищити, сховати чи спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; не має потреби незаконно впливати на потерпілих, свідка, так як під час досудового розслідування потерпілого уже допитано; не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Відтак, обвинувачений вважає, що незважаючи на те, що деякі з ризиків можуть мати місце під час судового розгляду, однак вони не можуть впливати на доцільність саме тримання під вартою, тому, на його думку, до нього можна застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки до моменту затримання він неофіційно працював, має постійне місце проживання, має маму похилого віку, яка перебувала на його утриманні, а тому повинен її забезпечувати. Тому просить змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 при вирішенні клопотання поклались на розсуд суду.

Заслухавши доводи прокурора в підтримання клопотання, пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та доводи його захисника, які заперечили щодо задоволення такого, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , з`ясувавши обставини справи суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «застосування тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

11 листопада 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

10.12.2021 обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в розшук, оскільки останній переховувався від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення обрання останньому запобіжного заходу та як наслідок уникнення покарання за вчинені ним протиправні діяння.

05.08.2022 підозрюваного ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали слідчого судді та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25 листопада 2022 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів із правом внесення застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99240 грн. строком до 23.01.2023.

При обранні запобіжного заходу суд врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10 січня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 11 березня 2023 року із правом внесення застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107360 грн. (сто сім тисяч триста шістдесят гривень).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06 березня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 04 травня 2023 року із правом внесення застави в розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб що складає 107360,00 грн. (сто сім тисяч триста шістдесят гривень 00 копійок).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01 травня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 29 червня 2023 року із правом внесення застави в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб що складає 53680,00 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень 00 копійок).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, в ч. 4 ст. 183 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вимаганні, тобто у вимозі передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілого, пошкодження чи знищення його майна, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачена кримінальна відповідальність лише у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, без альтернативи призначення іншого покарання.

Також суд враховує те, що ОСОБА_4 10.12.2021 оголошено в розшук, оскільки останній переховувався від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення обрання останньому запобіжного заходу, що свідчить, що останній, є особою, яка обізнана із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, а також те, що вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 дозволяють застосування до нього запобіжного заходу з позбавленням волі, ніде офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціально стримуючих факторів, які б створювали перешкоди для переховування від органу досудового розслідування.

На даному етапі судового процесу проведено допит потерпілого та свідка, однак не досліджено обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , не досліджено доказів у справі, а тому суд погоджується з думкою прокурора про наявність у даний час реальних ризиків щодо поведінки обвинуваченого, якими обґрунтовується доводи клопотання.

Разом з тим, у відповідності до ч. 4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного.

У будь-якому разі розмір застави має бути співмірним та розумним та не бути важелем або чинником, який унеможливлює з моменту визначення розміру застави його внесення підозрюваним.

Під час визначення розміру застави слідчий суддя поряд з положеннями статей 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення участі обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому розгляді, виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, однак враховуючи, що такі ризики мінімалізувалися, суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб що складає 53680,00 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень 00 копійок).

Саме такий розмір застави забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від суду.

Щодо доводів сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, то таке не заслуговує на увагу, так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, докази не досліджено, будь-яких належних доказів для зміни запобіжного заходу обвинуваченому стороною захисту не надано, відтак не можуть слугувати причиною для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, так як судом застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та зменшено розмір застави до 20 (двадцяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182-184,193, 194, 196, 376 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 18 серпня 2023 року включно.

Відповідно до положень ст. ст. 182, 183 КПК України, визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб що складає 53680,00 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень 00 копійок).

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до Шевченківського районного суду м. Львова за першою вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту проживання без дозволу прокурора та суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та /або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі порушення покладених обов`язків заставу буде звернуто в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту оголошення.

Повний текст ухвали складений 23 червня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1