Справа № 175/2386/22
Провадження № 1-кп/175/110/22
Ухвала

Іменем України

01 вересня 2023 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 (дистанційно),

захисника ОСОБА_4 (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_5 (дистанційно),

а також потерпілої ОСОБА_6 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000383 відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Алісово Близнюківського району Харківської області, громадянки України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

При оголошені перерви за клопотанням захисника про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, прокурор підтримав клопотання прокурора ОСОБА_7 від 28.08.2023 року, яке надійшло на електронну пошту суду 30.08.2023 року, про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Клопотання обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які, на переконання сторони обвинувачення, свідчать про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора.

Захисник просив обрати його підзахисному цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, вважаючи, що такий запобіжний захід забезпечить виконання ОСОБА_9 обов`язків обвинуваченого. Також зазначив, що на його переконання прокурором не доведено існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Обсудивши клопотання у нарадчій кімнаті, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За приписом частини 3 цієї статті за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців….

Судом установлено, що під час судового провадження до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано та неодноразово продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останній раз строком до 11.09.2023 року.

У своїй попередній ухвалі суд посилався на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

На даний час, на переконання суду, цей ризик, про який також зазначено у клопотанні прокурора, продовжує існувати та є реальним.

Оцінюючи зазначений ризик, судом ураховуються сукупність обставин, характеру і наслідків інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, віднесеного ч.6 ст.12 КК України до категорії особливо тяжких злочинів, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретних осіб, а й для суспільства в цілому, та є достатнім для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу ще на 60 днів.

Ймовірна можливість переховування ОСОБА_5 від суду підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, у вчиненні якого він обвинувачується, передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом вдатися до відповідних дій з метою здійснити спробу протидії кримінальному провадженню.

Також при ухвалені даного судового рішення, суд керується практикою ЄСПЛ, й зокрема враховує, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96 від 26.07.2001 року) ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тому, з урахуванням об`єктивних причин, які не дозволяють призначити наступне судове засідання до спливу строку тримання ОСОБА_5 під вартою, беручи до уваги наявність вказаного ризику і продовження на території України строку дії правового режиму воєнного стану, клопотання прокурора є обґрунтованим.

Клопотання прокурора як і раніше не містить посилань на наявність доказів про ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, на що суд звертав увагу у попередній ухвалі, у зв`язку з чим, цей ризик не враховується судом при ухваленні даного судового рішення.

З урахуванням положень п.2 ч.4 ст.183 КПК України та обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, наслідком вчинення якого стала смерть людини, суд не визначає заставу.

Керуючись ст.ст.331, 369 КПК України, суд

постановив:

У судовому провадженні оголосити перерву до 12.00 год. 09.10.2023.

Клопотання прокурора ОСОБА_7 від 28.08.2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком до 11.09.2023 року, - продовжити на 60 днів, тобто до 30.10.2023 року.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю залишити без задоволення.

Копію ухвали для відома направити засобами електронного зв`язку прокурору, захиснику, обвинуваченому і начальнику ДУ «Харківський слідчий

ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1