Справа № 148/970/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тульчина кримінальне провадження за обвинуваченням № 0000078 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любашівка, Одеська область, зареєстрованого, за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого, за адресою: АДРЕСА_2 , без освіти, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, судимого востаннє 26.04.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області, за ч. 2 ст. 149 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України засуджено до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої, постановою Ладижинського міського суду Вінницької області № 135/456/21 від 07.05.2021 відносно громадянина ОСОБА_3 , як відносно особи, яка засуджена до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджена два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання його поведінка свідчила, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства, було встановлено адміністративний нагляд строком на 2 роки, облік якого розпочався з 07.05.2021 та обрані обмеження передбачені ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994, у вигляді: заборони відлучатися з постійного місця проживання з 22 години до 6 години, за винятком днів і годин роботи; заборони відвідувати кафе, ресторани, бари та інші торгівельні заклади, де продаються алкогольні напої з метою їх розпиття; заборони виїзду за межі постійного місця проживання без дозволу поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, а також зобов?язання у вигляді: з?являтися на реєстрацію до органів Національної поліції три рази на місяць у визначені години та дні, а саме: кожного 10, 20 та 30 числа щомісяця.

Будучи ознайомленим під розпис із вказаною постановою та попередженим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, ОСОБА_3 маючи намір на порушення правил та обмежень адміністративного нагляду, умисно з метою ухилення від адміністративного нагляду та уникнення перевірок з боку працівників поліції, без поважних причин 01.06.2022, не повідомивши поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд та не отримавши відповідного дозволу, самовільно залишив місце постійного проживання, а саме: АДРЕСА_2 , і виїхав за межі населеного пункту до смт. Шпиків, Тульчинський район Вінницька область, де проживав в будинку своєї знайомої по АДРЕСА_3 до 28.06.2022, чим порушив встановлені в постанові Ладижинського міського суду Вінницької області №135/456/21 від 07.05.2021 обмеження і зобов?язання адміністративного нагляду, тобто заборони відлучатися з постійного місця проживання з 22 години до 6 години, за винятком днів і годин роботи (з 01.06.2022 по 28.06.2022 перебував за межами постійного місця проживання) та з?являтися на реєстрацію до органів Національної поліції, три рази на місяць у визначені години та дні, а саме: кожного 10, 20 та 30 числа щомісяця (10.06.2022 та 20.06.2022 не з?явився на реєстрацію).

Таким чином, ОСОБА_3 , досудовим розслідуванням обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, а саме порушення правил адміністративного нагляду.

На досудовому слідстві, 30.06.2022 між сторонами кримінального провадження: прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 395 КК України, обвинувачений в повному обсязі сформульованого обвинувачення визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального проступку.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинений кримінальний проступок, а саме у виді арешту строком на 2 місяці. Роз`яснено щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473, 474 КПК України та невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України і щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини кримінального провадження, що встановлені досудовим розслідуванням. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник, також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, яке згідно положень ст. 12 КК України, відноситься до не тяжких злочинів.

Аналізуючи та оцінюючи обставини кримінального провадження та всі докази в їх сукупності, пояснення обвинуваченого, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ст. 395 КК України порушення правил адміністративного нагляду.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Суд у порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи, інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості обов`язки, очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості від 30.06.2022 на відповідність вимогам КПК і КК України, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.

За вчинений кримінальний проступок обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке відповідає санкції ст. 395 КК України, і яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме, у виді арешту строком на 2 місяці.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 395 КК України, ст. 368, 371, 374, 394, 395, 468, 469, 472-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.06.2022 між прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000078 по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України.

Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 обчислювати з дня його затримання на виконання даного вироку.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно засудженого ОСОБА_3 - не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: