Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/3346/22
Провадження №1-кп/523/764/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2023 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000146 від 2.02.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокули Новолакського району р. Дагестан, не маючого громадянства, з середньою освітою, працюючого неофіційно на ринку «Початок» підсобним робочим, раніше неодноразово судимого, останні рази:

- 3.08.2021 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.309 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі, з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- 25.01.2022 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2; 185 ч.2, 71, 82 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, який набрав законної сили 11.07.2023р.

Не маючого реєстрації на території України. За змістом обвинувального акту тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, -

Встановив:

1.02.2022 року приблизно о 12:56 годині, ОСОБА_5 , знаходячись поблизу дитячого майданчика, розташованому поряд з будинком №155 по вул. Добровольського у м. Одесі, діючи повторно, умисно, маючи корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись сприятливими умовами, що потерпіла ОСОБА_6 відволікла свою увагу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить реалізації його злочинного умислу, шляхом вільного доступу, таємно викрав рюкзак сіро-синього кольору, який лежав на лавочці та не представляє матеріальної цінності, в якому знаходилося 600 гривень, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , картка «Ощадбанку», косметичка, довідка ідентифікаційного коду та довідка до акту огляду МСЕК, належних ОСОБА_6 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми діями заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 600 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно, на початку лютого 2022 року у денний час доби, проходивши в районі вул. Махачкалінській у м. Одесі, побачив, що у дворі біля будинку АДРЕСА_2 потерпіла одна сиділа на лавочці, дивилася в сторону, неподалік від неї лежала сумка -рюкзак, поряд нікого не було, спонтанно у нього виник намір на заволодіння чужим майном, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв сумку, сподіваючись, що там є гроші, та пішов з місця скоєння злочину. В подальшому рюкзак з документами викинув. Через деякий час був затриманий.

Щодо неявки у судові засідання додатково пояснив, що не переховувався, просто вимушений був змінити місце проживання, останнім часом орендував квартиру, розташованої по АДРЕСА_3 .

Вину визнає повністю, не заперечуючи фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, висловлюючи щире каяття та не оспорюючи кваліфікацію дій, жалкуючи про свій вчинок, стверджуючи, що більше нічого подібного вчиняти не буде, пояснюючи причину свого вчинку тяжким матеріальним становищем, так мовити «біс поплутав», запевняючи, що на теперішній час в повній мірі усвідомив свою провину, зробив висновки.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілої, свідка, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України та його дії правильно кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчиненого повторно та його вина повністю доказана.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, однак незважаючи на це, маючи не зняту та непогашену судимість, вчинив новий злочин майнової спрямованості у короткий проміжок часу, що підтверджується вимогою УІТ ГУНП в Одеській області, долученої стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження, перебував у розшуку, що приймається судом до уваги в якості даних, що характеризують ОСОБА_5 як особу схильну до вчинення злочинів, разом з цим обвинувачений не має громадянства, постійного місця мешкання та реєстрації, як вбачається відсутні міцні соціальні зв`язки, утриманці, не працевлаштований, також суд враховує його особисте негативне ставлення до скоєного, усвідомлення своєї провини, відсутність тяжких наслідків та матеріального збитку, який є незначним.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 ч.1 п.1 КК України суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

В якості обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого, передбаченому ст.67 КК України орган досудового слідства вказує вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Також вивченням матеріалів встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , картка «Ощадбанку», косметичка, довідка ідентифікаційного коду та акту МСЕК, рюкзак сіро-синього кольору, які передані потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку.

Також встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме диск з відеозаписом зовнішньої камери спостереження, розташованої на магазині «Траш» по вул. Добровольського, буд.155 у м. Одесі від 1.02.2022р., долученого до матеріалів кримінального провадження за №0000146 від 2.02.2022 року, який суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження за №0000146 від 2.02.2022 року прокурором не долучались, суду лише були надані матеріали щодо речових доказів та характеризуючи дані відносно ОСОБА_5 .

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 з урахуванням санкцій ч.2 ст.185 КК України, оцінюючи обставини, спосіб та мотив вчиненого злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав повністю, його негативне ставлення до скоєного, щире каяття, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, спрямованих проти власності, однак як вбачається висновків не зробив, на шлях виправлення не став, вчинив новий корисний злочин майнового характеру, зважаючи на те, що обвинувачений не має громадянства, постійних легальних джерел доходів, міцних соціальних зв`язків, утриманців, враховуючи спосіб його життя, відсутність матеріальних претензій та тяжких наслідків, а також ту обставину, що він засуджений вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 25.01.2022 року, тому вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі з урахуванням вимог ст.71 КК України, відповідно яких якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, а саме з частковим - у вигляді одного місяця позбавлення волі приєднання покарання, призначеного та не відбутого за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 25.01.2022 року, який набрав законної сили 11.07.2023 року, є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нового злочину із застосуванням правил складення покарань передбачених ст.72 КК України, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Крім цього суд приймає до уваги, що під час судового провадження ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.05.2023 року відносно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 15.07.2023р. Оцінюючи у сукупності вищевикладені доводи, враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбування основного покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту в рамках даного кримінального провадження, а саме з 17.05.2023 року (відповідно протоколу затримання особи від 17.05.2023р. в порядку ст.191 ч.1 КПК України на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 16.03.2023 року).

Керуючись ст.71, 72 КК України, ст.ст.349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, призначивши йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України приєднати частково, а саме один місяць позбавлення волі - покарання не відбуте за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 25.01.2022 року, та остаточно визначити ОСОБА_5 за сукупністю вироків міру покарання у вигляді чотирьох років чотирьох місяців позбавлення волі.

Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк відбування основного покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання та взяття під варту в рамках кримінального провадження за №0000146 від 2.02.2022 року, тобто з 17.05.2023р. (відповідно протоколу затримання особи від 17.05.2023р. в порядку ст.191 ч.1 КПК України).

Речові докази паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , картку «Ощадбанку», косметичку, довідку ідентифікаційного коду та акту МСЕК, рюкзак сіро-синього кольору, які передані потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Речовий доказ - диск з відеозаписом зовнішньої камери спостереження, розташованої на магазині «Траш» по вул. Добровольського, буд.155 у м. Одесі від 1.02.2022р., долученого до матеріалів кримінального провадження за №0000146 від 2.02.2022 року - зберігати в матеріалах досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1