Справа № 577/2633/23
Провадження № 1-кс/577/799/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2023 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Троїцьк Челябінської області, рф, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 1) 22.12.2005 року Конотопським районним судом Сумської області за ст.ст. 308 ч.3, 69, 307 ч. 3, 69, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 2) 26.04.2010 року Конотопським районним судом Сумської області за ст.ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 3) 11.03.2014 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 395, 71 КК України до 1 року позбавлення волі; 4) 03.06.2015 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту; 5) 31.01.2017 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 309 ч. 2, 395 ч.1, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 6) 20.09.2021 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. 126-1 КК України до 4 місяців арешту, звільнився 01.04.2022 року по відбуттю строку покарання, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку,

який підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 122 ч.1, 185 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В :

26 травня 2023 року слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави.

Своє клопотання обгрунтовує тим, що 12.04.2023 року близько 17 год. ОСОБА_4 перебував за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, де у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин зі співмешканкою ОСОБА_6 розпочався словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій. Реалізуючи свій злочинний намір, та усвідомлюючи власну фізичну перевагу, ОСОБА_4 умисно кулаками наніс потерпілій ОСОБА_6 не менше 2 ударів в обличчя в ділянку ока, від яких остання упала спиною на підлогу та вдарилась тім`яною ділянкою голови. Після чого, не припиняючи своїх дій, ОСОБА_4 наніс лежачій ОСОБА_6 один удар дерев`яною табуреткою по голові в область лобної ділянки справа з переходом на тім`яну ділянку та не менше одного удару кулаком по тулубу праворуч в область ребер. 13.04.2023 року з вказаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_6 була госпіталізована до КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М. Давидова».

Згідно висновку судово-медичної експертизи №91 від 19.05.2023 року в результаті вказаних умисних дій ОСОБА_4 . ОСОБА_6 був заподіяний комплекс тілесних ушкоджень у вигляді синців обох очей, які по ступеню тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень; ЗЧМТ, струсу головного мозку, 2 ран голови (в лобній ділянці справа з переходом на тім`яну ділянку і в тім`яній ділянці посередині), які по ступеню тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; закритої травми грудної клітини у вигляді перелому 4 ребра праворуч по середньо-ключичній лінії зі зміщенням уламків та перелому переднього відрізку 5 ребра праворуч без зміщення, з розвитком пневмотораксу, які по ступеню тяжкості відносяться до СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесних ушкоджень, так як для видужання необхідно час більше 6, але менше 21 дня, так як не є небезпечними для життя, але потягнули за собою тривалий розлад здоров`я.

Під час госпіталізації до лікарні у потерпілої також мався параорбітальний крововилив в ділянці правого ока. Знаходилась на стаціонарному лікуванні у KHП КМР КЦРЛ відділення 78 з 13.04.2023 року по 20.04.2023 року з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, закритий перелом 4-го ребра праворуч, правобічний посттравматичний пневмоторакс, забої м?яких тканин та крововиливи обличчя, гематоми повік обох очей, рентгенологічно: перелом 4-го ребра праворуч по середньо-ключичній лінії зі зміщенням уламків та перелом переднього відрізку V ребра праворуч без зміщення.

Крім того, 11.05.2023 року близько 15 год. ОСОБА_4 , переслідуючи злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибув до господарства своєї матері ОСОБА_7 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно в умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року та продовженого до 20.08.2023 року, переконавшись, що ОСОБА_7 немає вдома і його дії є таємними, вийняв шибку із віконної рами у приміщенні кухні, та через утворений отвір проник до житлового будинку, звідки повторно викрав двокомфорну чавунну плиту пічного опалення розмірами 710?410мм, вартістю 900 грн., чавунні дверцята пічного опалення з маркуванням «СНЗ» розмірами 27?26 см, вартістю 467 грн., чавунні пічні колісники в кількості 8 штук довжиною 35 см, вартістю 453 грн., лист чавунного метала розмірами 46?19 см, вагою 5 кг, вартістю 250 грн., а також фрагмент кабелю до зовнішньої антени довжиною 2 м, вартість якого не визначена. Заволодівши чужим майном ОСОБА_4 залишив місце скоєння злочину, а пізніше викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду в загальному розмірі 2070 грн.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000376 за ознаками ч.1 ст.122, ч.4 ст. 185 КК України.

25.05.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється.

Про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисних злочинів, один з яких, передбачений ч.4 ст. 185 КК України, є тяжким, за вчинення якого йому загрожує суворе покарання, у виді позбавлення волі строком до 8 років. Характер інкримінованого злочину, вчиненого у умовах воєнного стану, характеризує ОСОБА_4 з негативного боку та свідчить про те, що він, перебуваючи на волі бажатиме ухилення від відповідальності і переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 ніде не працює та не має постійного джерела прибутку, зловживає спиртними напоями, неодноразово судимий, у тому числі за корисливі злочини та злочини, пов`язані із насильством у сім`ї, має не зняті та непогашені судимості за 6 вироками, перебуває під адміністративним наглядом, а тому є особою схильною до скоєння кримінальних правопорушень, в тому числі аналогічних, в яких він підозрюється. Поряд з цим потерпілі у кримінальному провадженні є членами сім`ї та близькими родичами підозрюваного, на яких він може здійснювати незаконний тиск, в тому числі насильницького характеру, з метою схиляння до дачі неправдивих показів на свою користь. Зокрема підозрюваний у минулому вже вчиняв злочин відносно потерпілої ОСОБА_7 , за що був засуджений, проте, відбувши покарання, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин. При цьому, ОСОБА_7 вказує на побоювання неправомірного насильства щодо неї з боку ОСОБА_4 .

За таких обставин, з урахуванням наведених ризиків, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вищезазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав і прохав його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував в обґрунтованості пред`явленої підозри у скоєнні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.122, ч. 4 ст. 185 КК України, та не заперечував проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 25 травня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 122 ч.1, 185 ч.4 КК України (а.с. 26-27).

Відповідно до припису ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 122 ч.1, 185 ч.4 КК України, один з яких за ст. 185 ч.4 є тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри, найпереконливіші з яких: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколи допиту потерпілого, протоколи проведення слідчого експерименту, протоколи допиту свідків, протокол огляду місця події, протокол допиту підозрюваного (а.с.6, 7-9, 12-13, 14,15-16, 17-18, 19-20, 21, 24-25, 28, 29-31, 32-34).

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Тому всі докази перевірялися лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеним прокурором, що існують ризики підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється. Так, про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисних злочинів, один з яких, передбачений ч.4 ст. 185 КК України, є тяжким, за вчинення якого йому загрожує суворе покарання, у виді позбавлення волі від 5 до 8 років. Характер інкримінованого злочину, вчиненого у умовах воєнного стану, характеризує ОСОБА_4 з негативного боку та свідчить про те, що він, перебуваючи на волі бажатиме ухилення від відповідальності і переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 ніде не працює та не має постійного джерела прибутку, зловживає спиртними напоями, неодноразово судимий, у тому числі за корисливі злочини та злочини, пов`язані із насильством у сім`ї, має не зняті та непогашені судимості, перебуває під адміністративним наглядом. Потерпілі у кримінальному провадженні є членами сім`ї та близькими родичами підозрюваного, на яких він може здійснювати незаконний тиск, в тому числі насильницького характеру, з метою схиляння до дачі неправдивих показів на свою користь. Зокрема підозрюваний у минулому вже вчиняв злочин відносно потерпілої ОСОБА_7 , за що був засуджений, проте, відбувши покарання, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин.

Крім того, вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя згідно з вимогами ст. 178 КПК України враховує, що оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, зокрема Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

У справі «Іліков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Згідно практики Європейського суду з прав людини рішення суду про застосування до підозрюваного запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

За таких обставин саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробі, зазначеній у п. п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, зокрема за станом здоров`я, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд доходить переконанню, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних прав та обов`язків.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що ОСОБА_4 в якості запобіжного заходу слід обрати саме тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Згідно ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який вчиненого із застосуванням насильства, що було вчинено ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави - задовольнити

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 22 липня 2023 року до 24 год. 00 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Згідно п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, суд вважає за потрібне розмір застави не визначати.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом 5 днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1