13.07.2023
Справа № 642/3611/23
Провадження № 1-кс/642/1970/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001314 від 27.06.2023 за ч. 2 ст. 345 КК України,

встановив:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просив накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 27.06.2023 в ході огляду місця події за адресою: Харківська область, Куп`янський район, смт Великий Бурлук, перехрестя вул. Паркова та вул. Виноградна, а саме на автомобіль «Daewoo Lanos» р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування клопотання прокурор вказав, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001314 від 27.06.2023 за ч. 2 ст. 345 КК України

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює Харківська спеціалізована прокуратура у сфері оборони.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, надійшли матеріали про те, що працівник державної прикордонної служби України 26.06.2023 приблизно о 21:00, перебуваючи на перехресті вул. Паркова та вул. Виноградна у смт Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області наніс удар головою у обличчя працівника поліції інспектора СРПП відділення поліції № 1 Куп1янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував при виконанні службових обов`язків, завдавши тим самим останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу, садна шкіри носу.

До первинних матеріалів долучено довідку про наявність у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Відповідно до пояснень ОСОБА_5 , йому спричинив тілесні ушкодження представник прикордонної служби, який приїхав на автомобілі «Daewoo Lanos» р.н. НОМЕР_1 .

Було проведено огляд місця події, який було розпочато о 22:36 26.06.2023 та закінчено о 00:30 27.06.2023. В ході огляду місця події було вилучено автомобіль «Daewoo Lanos» р.н. НОМЕР_1 .

На даний час особи працівників прикордонної служби не встановлені.

Так, в ході огляду місця події було вилучено транспортний засіб, який є знаряддя вчинення злочину та використовувався для транспортування і пересування осіб, які причетні до вчинення злочину, та можуть містити відбитки пальців у салоні автомобіля, що може сприяти встановленню їх осіб, і тому є речовими доказами, і необхідні для призначення та проведення відповідних судових експертиз та збереження речових доказів.

Тому, з метою збереження речових доказів, вилучення слідів пальців рук з салону автомобіля та проведення відповідних судових експертиз, а саме судово дактилоскопічної, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вищевказаний автомобіль.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак, надав письмові заперечення проти клопотання прокурора, згідно яких він проти накладення арешту заперечує з наступних підстав. Так, вказав, що власник т.з., ОСОБА_4 , надав в користування належний йому автомобіль його знайомому - ОСОБА_7 , який проходить військову службу в прикордонних військах України. Адвокат вважає доводи прокурора щодо необхідності накладення арешту необгрунтованими, клопотання містить лише формальні посилання на статті КПК щодо накладення арешту, однак, доказів та відомостей того, що т.з. є саме знаряддям вчинення злочину за ч.2 ст. 345 КК України, прокурором не зазначено. Власник майна ОСОБА_4 не є учасником кримінального провадження, а тому належний йому т.з. не може бути підданий спеціальній конфіскації або звернений в рахунок відшкодування шкоди, у випадку заявлення цивільного позову. Крім того, гр. ОСОБА_7 , як користувачем автомобілю, арешт на який просив накласти прокурор, подано до ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, заяву про вчинення щодо нього з боку працівників ВП №1 Куп`янського РВП (смт Великий Бурлук) ГУ НП в Харківській обл., що мало місце 26.06.2023 і в результаті яких ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження. Копію такої заяви додано до заперечень адвоката.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно положень ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001314 від 27.06.2023 за ч. 2 ст. 345 КК України.

В ході досудового розслідування було проведено огляд місця події, який було розпочато о 22:36 26.06.2023 та закінчено о 00:30 27.06.2023, в ході проведення якого було вилучено автомобіль «Daewoo Lanos» р.н. НОМЕР_1 .

Згідно даних з реєстраційної картки т.з., т.з. «Daewoo Lanos» р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Диспозиція ч.2 ст. 345 КК України передбачає відповідальність за умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст. 171 КПК України передбачено, що в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В той час, яким чином т.з. «Daewoo Lanos» р.н. НОМЕР_1 , є знаряддям вчинення злочину за ч.2 ст. 345 КК України, прокурором не зазначено.

Постанови про визнання т.з. речовим доказом матеріали клопотання не містять. Також прокурором в клопотанні не зазначено та не доведено підстав вважати такий автомобіль речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не вказано, які обставини в кримінальному провадженні підлягають доказуванню саме за допомогою цього т.з., що передбачало би необхідність його арешту.

Крім того, слідчим суддею не встановлено підстав вважати, що такий автомобіль може підлягати спеціальній конфіскації чи бути зверненим для забезпечення цивільного позову.

Окрім цього, прокурором не вказано та не мотивовано, які конкретно слідчі дії необхідно провести саме із вилученим транспортним засобом.

Таким чином, прокурором не обгрунтовано необхідність накладення арешту і не надані докази того, що вказаний автомобіль був об`єктом/предметом кримінального правопорушення, чи підлягає спеціальній конфіскації або для забезпечення цивільного позову, та що він має ознаки речового доказу у даному кримінальному провадженні, у відповідності до ст.98 КПК України.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 169, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001314 від 27.06.2023 за ч. 2 ст. 345 КК України залишити без задоволення.

Транспортний засіб «Daewoo Lanos» р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучений 27.06.2023 в ході огляду місця події за адресою: Харківська область, Куп`янський район, смт Великий Бурлук, перехрестя вул. Паркова та вул. Виноградна повернути особі, в якої він вилучений.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому групи слідчих в кримінальному провадженні №0001314 від 27.06.2023 за ч. 2 ст. 345 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя