печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Прокурора у кримінальному провадженні прокурора другого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчиненні у зв`язку із масовими протестами у 20132014 роках, Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

24.03.2023 року Прокурор у кримінальному провадженні прокурор другого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчиненні у зв`язку із масовими протестами у 20132014 роках, Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль Mercedes-Benz S 400, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 із забороною власнику (володільцю) користуватися, розпоряджатися та відчужувати зазначений автомобіль, який належить ОСОБА_4 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у відсутність, просить задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Слідчими Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000158 від 02.04.2022 за ознаками злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 332 КК України, щодо вчинення в період лютого-березня 2022 року організованою групою у складі співробітників Національної поліції України, Державної прикордонної служби України (далі ДПС України) та Державної митної служби України, а також цивільних осіб, незаконного переправлення громадян через державний кордон України, поєднаного з використанням службовими особами свого службового становища, вчиненого щодо кількох осіб, повторно.

Відповідно до інформації ДПС України 16.03.2022 о 09:25 ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом автомобілю марки Mercedes-Benz GLE 250, д.н.з. НОМЕР_3 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 (син ОСОБА_7 ) перетнув державний кордон у пункті пропуску «Косино» у напрямку виїзду до пункту пропуску «Барабаш» Угорщини. Згідно з інформацією ДПС України в автомобілі також перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . У той же день ОСОБА_5 о 09:42 повернувся та перетнув державний кордон України у пішому порядку.

Разом з тим відповідно до інформації про телефонні з`єднання ОСОБА_7 за номером мобільного телефону НОМЕР_4 останній 16.03.2022 прибув до с. Косонь приблизно о 09:15, а в 10:18 місце положення вказаного номеру мобільного телефона зафіксовано в Угорщині.

Водночас з даними оператора мобільного зв`язку номер телефону НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_6 , 10.03.22 з 12:27 по 18:55 фіксувався у с. Запсонь, Косонської сільської ради Закарпатської області, а о 19:01 вказаний номер фіксується в Угорщині.

Під час допиту як свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовились повідомити обставини перетину кордону у вищевказані дати.

Разом з тим, на запит про надання міжнародної правової допомоги уповноважені органи Угорщини надали інформацію, що ОСОБА_7 , перебуваючи в автомобілі марки Mercedes-Benz GLE 250, д.н.з. НОМЕР_3 заїхав на територію Угорщини у пункті пропуску «Барабаш» 16.03.2022 о 09:06, а ОСОБА_6 на автомобілі марки Mercedes-Benz S 400, д.н.з. НОМЕР_1 10.03.2022 о 17:47. При цьому разом з останнім у вказаному автомобілі перебували наступні громадяни України: ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 .

При цьому згідно ДПС України 10.03.2022 у автомобілі д.н.з. НОМЕР_1 при перетині державного кордону знаходився лише ОСОБА_12 , який за даними уповноважених органів Угорщини заїхав в цей день на автомобілі д.н.з НОМЕР_6 , власником якого була його дружина.

Відповідно до інформації ДПС України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 у березні 2022 державний кордон України не перетинали.

Таким чином встановлено, що вказані особи, перебуваючи в автомобілі марки Mercedes-Benz S 400, д.н.з. НОМЕР_1 з метою незаконного перетину державного кордону та уникнення обов`язкового прикордонного та митного контролю, використав вказаний автомобіль як засіб, знаряддя вчинення розслідуваного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З інформації Головного сервісного центру МВС України встановлено, що даний автомобіль зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 .

Автомобіль марки Mercedes-Benz S 400, д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000158.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Статтею 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких, згідно п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, та є тимчасовим позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Частиною п. 1 ч. 2 вищевказаної правової норми визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, що визначено пунктами 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити. Накласти арешт на автомобіль Mercedes-Benz S 400, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 із забороною власнику (володільцю) розпоряджатися та відчужувати зазначений автомобіль. Ухвала підлягає виконанню слідчим/прокурором у кримінальному провадженні № 0000158 від 02.04.2022 року. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1