УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Володимирі в режимі відеоконференції за засобом відеофіксації клопотання старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Володимир, Волинської область, українки, громадянки України, має повну загальну середню освіту, раніше судима 17.09.2004 вироком Володимир-Волинського міського суду за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, з іспитовим строком на 1 рік; 25.06.2005 вироком Володимир-Волинського міського суду за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, з іспитовим строком на 3 роки; 20.06.2006 вироком Володимир-Волинського міського суду за ч.2 ст.ст.309,71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років 9 місяців; 31.12.2013 вироком Володимир-Волинського міського суду за ч.2 ст.307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років 4 місяці із додатковою мірою покарання у вигляді конфіскації майна; 14.03.2014 апеляційним судом Волинської області змінено даний вирок з призначенням покарання на строк 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, 10.10.2018 вироком Володимир-Волинського міського суду за ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, 11.12.2018 вироком Володимир-Волинського міського суду за ч. 2 ст. 185,71 КК України до 4 років позбавлення волі, не одружена, не працююча, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст. 307 КК України,

У С Т А Н О В И В:

28.06.2023 до суду надійшло погоджене з прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за наступних обставин, зокрема ОСОБА_6 будучи особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315 та 317 КК України, керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, за невстановлених достовірно в ході досудового розслідування обставин, місця та часу придбала та зберігала з метою збуту, таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), і в подальшому 26 травня 2023 року, близько 17 години, 30 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне збагачення, знаходячись біля місця свого проживання, а саме у під`їзді багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , незаконно збула ОСОБА_8 три таблетки які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,0681 г. і який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №2, Список №1, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, продавши їх останньому за ціною 600 грн.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи повторно, керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, за невстановлених достовірно в ході досудового розслідування обставин, місця та часу придбала та зберігала з метою збуту, таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), і в подальшому 10.06.2023, близько 11 години, 30 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне збагачення, знаходячись біля місця свого проживання, а саме у під`їзді багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , незаконно збула ОСОБА_8 таблетки які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) і який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №2, Список №1, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, продавши їх останньому за ціною 600 грн.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи повторно, керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, за невстановлених достовірно в ході досудового розслідування обставин, місця та часу придбала та зберігала з метою збуту, таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), і в подальшому 20.06.2023 року, близько 12 години, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне збагачення, знаходячись біля місця свого проживання, а саме у під`їзді багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , незаконно збула ОСОБА_8 таблетки які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,0445 г. і який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №2, Список №1, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, продавши їх останньому за ціною 600 грн.

Крім того, ОСОБА_6 , керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, за достовірно невстановлених в ході досудового розслідування обставин, місця та часу, діючи повторно, придбала та зберігала при собі у своїй сумці з метою збуту, 59 таблеток, які містять у своєму складі наркотичний засіб метадон (фенадон), який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №2, Список №1, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. В подальшому, 27 червня 2023 року, о 06 годині 17 хвилин, вказані таблетки було виявлено та вилучено у ОСОБА_9 працівниками поліції в ході проведення огляду місця події на території залізничного вокзалу, розташованого по вулиці Привокзальній, 42, міста Володимир.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи повторно, керуючись прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, за невстановлених достовірно в ході досудового розслідування обставин, місця та часу придбала та зберігала з метою збуту, таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), і в подальшому 27.06.2023 року, близько 04 години, реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись на території залізничного вокзалу, що по вулиці Привокзальній, 42, міста Володимир Волинської області, незаконно збула, безоплатно передавши ОСОБА_10 8 таблеток, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) і який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №2, Список №1, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи повторно, керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, за невстановлених достовірно в ході досудового розслідування обставин, місця та часу придбала та зберігала з метою збуту, таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), і в подальшому 27.06.2023 року, близько 04 години, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне збагачення, знаходячись на території залізничного вокзалу, що по вулиці Привокзальній, 42, міста Володимир Волинської області, незаконно збула ОСОБА_11 7 таблеток, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) і який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №2, Список №1, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, продавши їх останньому за ціною 1050 грн.

Вказані кримінальні правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та прокурором об`єднанні в одне кримінальне провадження за №0000552 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307 КК України.

27 червня 2023 року, о 09 год. 42 хв., ОСОБА_6 , затримано, в порядку ст.208 КПК України, як особу, що щойно вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України.

27 червня 2023 року слідчим, за погодженням з прокурором, складено та в той же день вручено ОСОБА_6 письмове повідомлення про підозру у вчинені злочинів передбачених ч.2 ст.307 КК України.

На підставі викладеного слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання та просили обрати стосовно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, та за яке передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі с конфіскацією майна, під впливом отримання якого в майбутньому, в останньої можуть з`явитись наміри переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи характеризуючи обставини, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може здійснити дії, передбачені у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_6 підтвердила свою причетність до інкримінованої підозри, заперечувала проти задовлення запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначила, що офіційно не працевлаштована, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, позбавлена батьківських прав відносно дочки, періодично проживає з матір,ю, має захворювання таки як гепатит та ВІЛ, тому просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 підтримала позицію підозрюваної, також заперечувала проти задоволення клопотання, мотивуючи недоведеністю та необґрунтованістю вказаних у клопотанні ризиків, відсутністю доказів щодо ухилення підозрюваної від слідства, просила врахувати обставини щодо стану здоров,я підзахисної, відсутність заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини, позицію останньої, яка не намагається уникнути відповідальності, визнала себе винною, не має наміру переховуватись від органів слідства та суду та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши клопотання слідчого, думку учасників справи, дослідивши представлені до клопотання матеріали, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, справу «Комарова проти України» від 16.05.2013 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

З огляду на викладене та зважаючи на положення частини другої статті 29 Конституції України, Конституційний Суд України вважає, що слід визначити такі обов`язкові вимоги до правомірного арешту або тримання під вартою: по-перше, арешт чи тримання під вартою має здійснюватися виключно на підставі належним чином вмотивованого рішення суду; по-друге, підстави та порядок застосування цих запобіжних заходів мають бути визначені в законі та повинні відповідати конституційним гарантіям справедливої судової процедури та принципу верховенства права.

Оскільки метою статті 29 Конституції України є недопущення свавільного обмеження (позбавлення) свободи чи особистої недоторканності особи, то дотримання зазначених вимог є обов`язковим.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися з кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п.175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

На підтвердження підозри ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого правопорушення органом досудового розслідування надані: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, оглядами місця події, протокол допиту підозрюваної, протокол допиту свідків, протокол затримання особи, повідомлення про підозру, протоколи проведення оперативної закупки, висновки експерта, протокол огляду предметів, вимога та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; 3) вік та стан здоров`я; 4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію; 7) майновий стан; 8) наявність судимостей; 9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

ОСОБА_6 не заперечує свою причетність до вчинення інкримінованого правопорушення, є неодноразово судимою, в тому числі за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, зі слів хворіє гепатитом та ВІЛінфікована, у зв`язку з чим приймає ліки, офіційно не працевлаштована, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, отже не має постійного та законного джерела прибутку, суспільно-корисною працею не займається, позбавлена батьківських прав відносно дочки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої сплачує аліменти. Періодично проживає з матір,ю за місцем реєстрації за місцем проживання по АДРЕСА_2 характеризується посередньо, скарг щодо її протиправної поведінки від сусідів не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Окрім даних, що характеризують підозрювану, слідчий суддя враховує ті обставини, що інкриміноване правопорушення передбачає покарання тільки у виді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна, при цьому досудовим органом тільки розпочато слідство по справі, не встановлено коло осіб причетних до вчинення вказаного злочину, не зібрані докази, не допитані всі свідки, що не виключає спробу здійснити вплив на них з боку підозрюваної та дає достатні підстави вважати, що залишаючись на свободі вона може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, може впливати на свідків, знищити докази по справі, вчинити новий злочин та переховуватися від органів досудового розслідування. Небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, яка в теперішній момент перебуває у стані війни та активних бойових дій, що в тій чи іншій мірі впливає й на суспільство. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, внаслідок чого слідчий суддя приходить до висновку обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

З огляду на це, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, у зв`язку з чим підстави для задоволення клопотання сторони захисту відсутні.

Доказів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваної в умовах слідчого ізолятору за станом здоров,я при розгляді клопотання не представлено.

Наведені стороною захисту та підозрюваною обставини щодо наявності у останньої захворювань та потреба утримання дочки не спростовують наведених ризиків, оскільки ці обставини не завадили останній вчиняти інкриміновані правопорушення протягом певного часу.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Пунктом 2 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення у якому підозрюється особа - злочин, передбачений ч.2 ст. 307 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваної, якій інкримінується те, що вона здійснювала незаконний збут наркотичних засобів, а також приймає до уваги спосіб вчинення кримінального правопорушення та кількість вилучених наркотичних засобів, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, тривалість можливого вчинення указаного кримінального правопорушення, а тому вважає, що в даному випадку повинно бути визначена застава в розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, що в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вважає за необхідне визначити їй заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161040 грн., оскільки саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та не буде завідомо непомірним для неї.

У разі внесення застави, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрювану обов`язки визначені ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про застосування відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Луцький слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто до 25.08.2023 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заставу у розмірі 161040 грн., що дорівнює 60 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб та в разі її внесення покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого у кримінальному провадженні двічі на тиждень щовівторка і п`ятниці;

2) не відлучатися із міста Володимир Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

У задоволенні клопотання захисника та підозрюваної відмовити.

Ухвала діє до 25.08.2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 29.06.2023.

Слідчий суддя: ОСОБА_14