Справа №293/1117/20
Провадження №1-кп/293/106/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000138 від 26.05.2020 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вільськ Черняхівського (нині Житомирського) району Житомирської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, позбавленої батьківських прав відносно малолітньої дитини, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 13.08.2019, ОСОБА_5 зобов`язана щомісячно сплачувати грошові кошти (аліменти) на користь та утримання її неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.07.2018 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, всупереч рішення суду, ОСОБА_5 в період з 31 липня 2018 по 30 квітня 2020 року злісно ухиляється від сплати аліментів, матеріальну допомогу дитині не надає, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дочки в сумі 21853,85 грн.

Незважаючи на рішення суду, ОСОБА_5 злісно ухиляється від сплати, визначених рішенням суду коштів на утримання дитини, а саме: протягом вказаного періоду на виклики - попередження державного виконавця щодо необхідності погашення заборгованості по аліментам не реагувала, попередження про притягнення її до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів 03.02.2020, 06.04.2020 ігнорувала.

Маючи реальну можливість та будучи працездатною, не працевлаштовувалась, в центр зайнятості для постановки на облік як безробітна не ставала, отримуючи державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в період з 01.08.2017 по 31.08.2018 та допомогу на дітей одиноким матерям в період з 01.07.2011 по 31.08.2018, а також в період з серпня 2019 по 30 квітня 2020 року, підробляючи тимчасовими заробітками та маючи реальну можливість сплачувати кошти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , аліменти не сплачувала, про місце роботи та розмір заробітку державного виконавця не повідомляла. Внаслідок чого, за період часу з 31 липня 2018 по 30 квітня 2020 виникла заборгованість по виплаті аліментів, яка становить 21853 гривень 85 копійок.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою винуватість у інкримінованому їй діянні визнала повністю та суду показала, що дійсно має заборгованість зі сплати аліментів, така заборгованість утворилась у зв`язку із відсутністю можливості працевлаштуватися. Вказала, що є працездатною, має задовільний стан здоров`я, однак на роботу працевлаштуватися не може, оскільки їй відмовляють у працевлаштуванні, проживає у цивільному шлюбі, цивільний чоловік перебуває у ЗСУ і надає їй допомогу. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати. На дослідженні інших доказів у справі не наполягає.

Законний представник потерпілої в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи має місце заява про розгляд справи у його відсутності.

Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Беручи до уваги показання обвинуваченої, а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, при роз`ясненні судом щодо позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вказала, що розуміє неможливість в подальшому оскаржити такі фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, у зв`язку з чим суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої, а також дослідженням матеріалів, наданих прокурором, які характеризують особу обвинуваченої.

Таким чином, суд дійшов до переконання про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, доведена повністю.

Так, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої відповідно до ст.66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченій суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченої та відсутність обставин, що його обтяжує, особу винної, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває та, зокрема, суд приймає до уваги конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та відношення обвинуваченої до вчиненого, яка свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає, а тому суд дійшов до переконання призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ч.1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт. Суд уважає, що саме таке покарання за вчинене кримінальне правопорушення буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій на досудовому слідстві та під час розгляду справи у суді не обирався.

Суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,371,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_7