ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3884/22 Справа № 198/269/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000533, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року обвинувальний акт з доданими до нього документами у кримінальному провадженні № 0000533 щодо ОСОБА_6 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повернутий прокурору.

Судом першої інстанції встановлено, що в обвинувальному акті допущено протиріччя при зазначенні мотиву інкримінованого злочину, неконкретніть викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, відсутня вказівка в обвинувальному акті період часу, протягом якого тривало побиття ОСОБА_11 , та не зазначений час настання смерті потерпілого, що суттєве значення при розгляді справи. Наявні в обвинувальному акті невідповідності вимогам КПК позбавляють обвинуваченого можливості чітко розуміти вчинення яких саме дій ставиться йому у вину, чим порушується право обвинуваченого на захист.

В апеляції:

- прокурор просить скасувати ухвалу та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що обвинувальний акт містить всі відомості, які передбачені ч. 2 ст. 291 КК України.

Вказує, що повертаючи обвинувальний акт суд вийшов за межі предмета судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши та перевіривши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, до повноважень суду першої інстанції віднесено прийняття рішення під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За висновком суду першої інстанції, обвинувальний акт складений в порушення ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті допущено протиріччя при зазначенні мотиву інкримінованого злочину, неконкретніть викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, відсутня вказівка на період часу, протягом якого тривало побиття ОСОБА_11 , та не зазначений час настання смерті потерпілого.

Однак, з таким висновком колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи і не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону та суперечить по своїй суті.

Так, згідно вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

В позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 року № 5-238кс16, визначено, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Слід звернути увагу, що повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

З приводу посилань суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні, як на підставу для повернення обвинувального акту на те, що в обвинувальному акті допущено протиріччя при зазначенні мотиву інкримінованого злочину, неконкретніть викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, то колегія суддів зазначає на помилковість таких висновків, з огляду на положення ст. 291 КПК України.

Суд першої інстанції в даному випадку вдався до оцінки доказів та дослідження матеріалів справи. При цьому зауваження ж суду першої інстанції на цю обставину як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору, колегія суддів не вважає такою, що перешкоджала суду призначити судовий розгляд, оскільки питання доведеності чи недоведеності в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, а також встановлення інших фактичних обставин, з`ясовується і встановлюється на іншій стадії судового розгляду.

Таким чином, повертаючи обвинувальний акт, суд першої інстанції фактично вийшов за межі судового розгляду, оскільки зазначені ним підстави для повернення обвинувального акту, є предметом дослідження безпосередньо під час судового розгляду, а не на стадії підготовчого судового засідання, як було зроблено судом першої інстанції.

За наведених обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обґрунтованим, а викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню прокурору обвинувального акту, колегія суддів вважає такими, що не відповідають зазначеним вище нормам закону, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та такі висновки не ґрунтуються на кримінальних процесуальних нормах закону, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий розгляд у суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу суду скасувати з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15