Справа №591/441/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/190/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 лютого 2023 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Сумської обласної прокуратури, з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування , тобто, до 13 березня 2023 року, з правом внесення застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що закінчити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто, до 13 лютого 2023 року, немає можливості, а ризики, які стали підставою для застосування такого запобіжного заходу, існують та не зменшилися і запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 лютого 2023 року вказане клопотання було задоволено.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 березня 2023 року включно.

Визначено заставу у розмірі 536 800 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 лютого 2023 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора, застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби та визначити заставу у мінімальному розмірі.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що під час розгляду вказаного клопотання, нею було наголошено, що повідомлення про підозру за ч.3 ст. 190 КК України, що було вручене ОСОБА_6 є необґрунтованим, оскільки у сторони обвинувачення не було достатніх підстав для складення такого процесуального рішення, і прокурором не було надано жодних доказів, які б беззаперечно вказували на причетність останнього до інкримінованого йому кримінального правопорушення, а наявні у матеріалах провадження докази цього не доводять.

Крім того, апелянт вказує, що під час розгляду клопотання прокурора, слідчим суддею не було проаналізовано, що жодного доказу на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також надано не було, ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду є абстрактним та необґрунтованим, крім того, вона, як захисник, що діє в інтересах ОСОБА_6 , забезпечить явку останнього за усіма викликами до суду, слідчого чи прокурора та приймати участь у слідчих діях.

Крім того, обґрунтовуючи неможливість застосування менш суворих запобіжних заходів, прокурор у клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою послався на суворість покарання, яке загрожує підозрюваному, проте, з такими доводами погодитись неможливо, враховуючи практику ЄСПЛ, якою визначено, що небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки залежно від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може служити виправданням утримання під вартою. При цьому необхідно врахувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти та інше.

Також, як вказує апелянт, не доведено і існування ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих, при тому, що жодного впливу на вказаних осіб ОСОБА_6 не здійснював та не збирається здійснювати, доказів щодо такого впливу не існує та не надано стороною обвинувачення, звернень до правоохоронних органів зі сторони свідків, чи потерпілих щодо впливу на них, не було. Ризик того, що ОСОБА_6 вчинить інше кримінальне правопорушення, також не доведений, при тому, що останній до застосування до нього запобіжного заходу неофіційно працював, а наявність судимостей не можуть характеризувати його як особу, що не заслуговує на довіру та може допустити неналежну процесуальну поведінку.

Окрім зазначеного, слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_6 не перебуває на диспансерних обліках, має неофіційне місце роботи і планує продовжувати там працювати для забезпечення сім`ї, а також працевлаштуватись офіційно. має постійне місце реєстрації та проживання за адресою, АДРЕСА_1 , сталі соціальні зв`язки - проживає разом з офіційною дружиною та 2 неповнолітніми дітьми і на його утриманні ще перебуває дідусь - ОСОБА_8 , який знаходиться у пансіонаті для ветеранів війни та праці.

Крім того, апелянт вказує, що слідчим суддею було визначено надмірний розмір застави, що не відповідає вимогам ст. 182 КПК України, оскільки помірним для ОСОБА_6 , з врахуванням його майнового стану, був би мінімальний розмір застави.

За таких обставин, з врахуванням як національного законодавства, так і практики ЄСПЛ та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, апелянт вважає, що у даному випадку наявні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

Про призначення даного провадження до розгляду його учасники були повідомлені завчасно у передбачений законом спосіб.

Від захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 надійшла заява, в якій остання просила розглядати вказане провадження без її участі, та без участі її підзахисного.

У поданій до суду заяві прокурор просив здійснювати апеляційний розгляд поданої захисником апеляційної скарги за його відсутності.

Враховуючи наявність вказаних заяв, а також, що про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, керуючись ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд поданої захисником апеляційної скарги за їх відсутності, а тому, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На думку колегії суддів, задовольняючи клопотання прокурора про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказаних вимог закону слідчим суддею дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, СУ ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000056 від 16 червня 2022 року, в якому 13 грудня 2022 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та відносно якого ухвалою слідчого судді від 04 січня 2023 року, на задоволення клопотання слідчого, було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, у розмірі 536 800 грн.

Оскільки закінчити досудове розслідування до строку дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто, до 13 лютого 2023 року, виявилось неможливим, прокурор звернувся з клопотанням про продовження останньому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, з посиланням, в тому числі, і на те, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились та існують.

При розгляді вказаного клопотання прокурора, слідчим суддею було встановлено, що з врахуванням наявних у матеріалах провадження доказів, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, на думку колегії суддів, слідчим суддею було вірно встановлено, що ризики, які стали підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існували та не зменшились.

При цьому, було враховано те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та тяжкість майбутнього покарання від 3 до 8 років позбавлення волі, яке загрожує останньому у разі доведеності його вини, дані про особу підозрюваного, який є неодноразово судимим, не має постійного місця роботи та добре знайомий з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні і обізнаний про їх місце проживання.

Саме за наявності вказаних обставин, не встановивши даних, які б свідчили, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України не існують чи зменшились, слідчий суддя і дійшов висновку, що прокурором доведено необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та задовольнив подане клопотання, з чим погоджується і колегія суддів та ставити під сумнів правильність таких висновків підстав не вбачає.

При цьому посилання апелянта на те, що ОСОБА_6 необґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, то вони є безпідставними, оскільки на даному етапі кримінального провадження доказів для висновку щодо обґрунтованості повідомленої підозри останньому достатньо, а його винуватість чи невинуватість буде встановлено під час розгляду судом даного кримінального провадження по суті.

Крім того, доводи апелянта про неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання, міцних сталих зв`язків та неофіційної роботи, то вони спростовуються змістом оскаржуваної ухвали, з якої вбачається, що зазначені обставини були визнані такими, що існуючих ризиків не зменшують та не свідчать про можливість застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, з чим, також погоджується і колегія суддів.

При цьому, ті обставини, що ОСОБА_6 не збирається переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, тиснути на свідків та потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, на що вказує захисник, не є доказом не існування встановлених ризиків, а відсутність даних про допущення останнім порушень свідчить лише про дієвість застосованого до нього запобіжного заходу.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя надав належну оцінку усім обставинам провадження та дійшов вірного висновку про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні обставини, за яких останньому можливо було б змінити раніше застосований запобіжний захід на більш м`який, як просить в апеляційній скарзі захисник.

При цьому, на спростування доводів апелянта про те, що слідчим суддею не було дотримано Європейської практики, колегія суддів звертає увагу на те, що саме Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 190 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , становить небезпеку для суспільства, його фактичні обставини, колегія суддів вважає, що у даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до ст. 182 КПК України, слідчим суддею було визначено розмір застави, розмір якої зменшувати апеляційний суд підстав не вбачає, у разі сплати якої підозрюваний буде звільнений з під варти та перебуватиме на волі.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України,колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 лютого 2023 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4