УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю особи, яка подала клопотання - адвоката ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

секретаря - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «БРОКАРД-УКРАЇНА» - адвоката ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 серпня 2022 року, справа № 761/16477/22, провадження № 1-кс/761/9145/2022,в рамках кримінального провадження №000005, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 червня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна Товариством з обмеженою відповідальністю «БРОКАРД-УКРАЇНА»- адвоката ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 серпня 2022 року, справа № 761/16477/22, провадження № 1-кс/761/9145/2022,в рамках кримінального провадження №000005, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 червня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, а саме на: товарно-матеріальні цінності, а саме: косметику та парфумерію, інші засоби відповідно до ухвали суди.

В обґрунтування свого клопотання адвокат вказує на необґрунтованість накладеного арешту. так На думку адвоката, накладений арешт підлягає скасуванню оскільки, з огляду на обставини Кримінального провадження, зазначена вище Ухвала від 23 серпня 2022 постановлена необґрунтовано, що згідно з положеннями ст.174 КПК України є безумовною підставою для скасування арешту повністю. Крім того, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, виявлено, що наразі відпала потреба у в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 підтримав клопотання, з підстав наведених у ньому, а також подав до суду письмові доповнення.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_2 заперечував, обґрунтовуючи свою позицію тим, що арешт на вказане майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів та у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, на даний час потреба не відпала.

Заслухавши клопотання адвоката, думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що першим відділом детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 27.06.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 серпня 2022 року накладено арешт на майно, товарно-матеріальні цінності, а саме: косметику та парфумерію, які були вилучені 26.07.2022 по 16.08.2022 під час проведення обшуку у офісних та складських приміщеннях ТОВ «БРОКАРД-УКРАЇНА» та ТОВ «ЕГЗАГОН» за адресою: місто Київ, вулиця Куренівська, будинок 27.

При цьому, як убачається зі змісту вказаної ухвали слідчого судді, метою накладення арешту на майно, є збереження доказів у кримінальному провадженні, оскільки воно має ознаки речових доказів, та відповідає критеріям, встановлених ст. 98 КПК України.

Так 17.08.2022 вказані товарно-матеріальні цінності постановою детектива визнані в якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0000005 від 27.06.2022 року.

Таким чином, на переконання слідчого судді, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не наділений процесуальними повноваженнями вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на товарно-матеріальні цінності, що були вилучені 26.07.2022 по 16.08.2022 під час проведення обшуку у офісних та складських приміщеннях ТОВ «БРОКАРД-УКРАЇНА» за адресою: місто Київ, вулиця Куренівська, будинок 27, з метою збереження речових доказів, з врахуванням наслідків від вжиття такого заходу для інших осіб та забезпеченням своїм рішенням розумності співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «БРОКАРД-УКРАЇНА» - адвоката ОСОБА_2 в скасуванні арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 серпня 2022 року у кримінальному провадженні за № 0000005 від 27.06.2022 року.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника власника майна Товариство з обмеженою відповідальністю «БРОКАРД-УКРАЇНА» - адвоката ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 серпня 2022 року, справа № 761/16477/22, провадження № 1-кс/761/9145/2022,в рамках кримінального провадження №000005, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 червня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1