Справа № 336/2217/23
Пр. № 1-в/336/91/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши подання Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та направлення його для відбування призначеного покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Шевченківський РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 ..

В поданні зазначив, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2021 р. ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України та йому призначене покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, якщо він протягом 2 років не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

02.02.2022 р. засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, з обов`язками покладеними на нього судом, правовими наслідками звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння нового злочину. Йому роз`яснено, що згідно з ч. 3 ст. 164 КВК України, засуджений зобов`язаний виконувати обов`язки, які покладені на нього судом: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,роботи або навчання; з`являтися за викликом до зазначеного органу. Також засудженому роз`яснено, що поважними причинами неявки до уповноваженого органу з питань пробації визнаються хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом, і які документально підтверджені. ОСОБА_4 був попереджений про правові наслідки за ухилення від відбування призначеного судом покарання. Того ж дня засудженому було встановлено дні явки на реєстрацію, саме: 1-й та 3-й понеділок кожного місяця та заведений листок реєстрації.

18.07.2022 р., 01.08.2022 р. ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, про причини неявки не повідомив.

02.08.2022 р. засуджений з`явився до органу пробації та надав письмове пояснення, у якому зазначив, обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків. Документально підтверджених об`єктивних обставин, що фактично позбавляли його можливості з`явитись на реєстрацію, не встановлено. У зв`язку із чим, згідно ч. 4 ст. 166 КВК України, до засудженого було застосовано застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Незважаючи на роз`яснювальну роботу, проведену з засудженим, попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання у разі продовження ухилення від відбування призначеного покарання, 02.01.2023 р. і 16.01.2023 р. ОСОБА_4 знов не з`явився на реєстрацію до відділу пробації, про причини неявки не повідомив.

19.01.2023 р. засуджений з`явився до органу пробації і надав письмове пояснення, у якому зазначив обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків. Документально підтверджених об`єктивних обставин, що фактично позбавляли його можливості з`явитись на реєстрацію, не встановлено. У зв`язку із чим, згідно ч. 4 ст. 166 КВК України, до засудженого, вдруге, було застосовано застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Посилаючись на небажання засудженого стати на шлях виправлення та свідоме ігнорування виконання обов`язків, покладених на нього судом, орган з питань пробації просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 та направити його в місця позбавлення волі для відбування покарання згідно вироку суду.

18.04.2023 р. в судовому засіданні представник Шевченківського РВ ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області підтримала подання, просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримала подання органу з питань пробації.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 18.07.2022 р. та 01.08.2022 р. не з`явився на реєстрацію оскільки хворів, але до лікаря не звертався, тому підтвердити поважність причини неявки не зміг. У січні 2023 р. не з`явився на реєстрацію до органу з питань пробації у зв`язку з тим, що змінив місце проживання і у нього не було коштів на проїзд, зателефонувати інспектору не мав можливості у зв`язку з втратою номеру засобу зв`язку з ним. Щиро розкаявся, просив відмовити у задоволенні подання.

Вивчивши подання та матеріали особової справи, з`ясувавши думку учасників процесу, суд вважає, що в задоволенні подання Шевченківського РВ ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування іспитового строку та направлення особи для відбування назначеного судом покарання відносно ОСОБА_4 слід відмовити.

Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2021 р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України та йому призначене покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, якщо він протягом 2 років не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

18.01.2022 р. вирок був прийнятий до виконання Шевченківським РВ ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області. 02.02.2022 р. засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, з обов`язками покладеними на нього судом, правовими наслідками звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння нового злочину.

Згідно з приписами п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Так, відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням регламентована у ст. 166 КВК України, зокрема у ч. 2 передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, відділ з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання. При цьому, як зазначено у ч. 3, невиконання обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

За цим законом направлення засудженого впродовж іспитового строку для відбування призначеного покарання настає у двох випадках: коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених на нього судом одного чи кількох обов`язків (при цьому суд у кожному випадку повинен з`ясувати причини їх невиконання) або якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, що дає суду підстави для висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбування покарання.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 оку № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч.2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_4 під час іспитового строку чотири рази не з`явився на реєстрацію без документально підтверджених поважних причин 18.07.2022 р., 01.08.2022 р., 02.01.2023 р. і 16.01.2023 р., про що щиро розкаявся. Невиконання обов`язку, покладеного на засудженого вироком суду, а саме неявка на реєстрацію у встановлений день не є підставою для скасування звільнення від покарання з випробуванням, оскільки протирічить меті призначеного покарання - виправлення засудженого.

Таким чином, підстави для задоволення подання відсутні.

Керуючись ст. ст. 476, 537, 539 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з дня винесення.

Суддя ОСОБА_1