У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000103.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2023 року у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000103 відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на майно вилучене 12.03.2023 р. у ОСОБА_6 під час огляду місця події.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На обґрунтування поновлення пропущеного строку, прокурор посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали слідчого судді отримав 23.03.2023 р.

Прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення 12.03.2023р. огляду місця події, а саме паперовий згорток з речовиною рослинного походження, про що до ЄРДР за № 0000075 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора, слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що майно вилучене співробітниками поліції з порушенням вимог ст. ст. 208, 223, 236 КПК України, з істотним порушенням права особи на захист, тобто вилучене майно є недопустимим доказом, а тому цей доказ не може бути використаний при прийнятті судом процесуального рішення і на нього не може бути накладено арешт, з метою його збереження.

В апеляційній скарзі прокурор просить розглянути його апеляційну скаргу за його відсутності. Учасники судового провадження до суду не з`явились, у зв`язку з чим, розгляд апеляційної скарги здійснюється за відсутності учасників судового провадження.

Вивчивши матеріали надані судом, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Перевіривши доводи прокурора на обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, і, якщо інше не передбачено цим кодексом, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

За змістом п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Вирішуючи питання про поновлення строку, суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.97 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий розгляд судом, яке гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, повинне тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Держав.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності.

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 р. зазначено, «що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що з клопотанням про арешт майна прокурор звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва 13.03.2023 р.

Розгляд клопотання був призначений на 15.03.2023 р., про що прокурор був повідомлений належним чином.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва у задоволенні клопотання прокурора відмовлено. Строк оскарження ухвали слідчого судді сплинув 20.03.2023 р.

З апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді прокурор звернуся до апеляційного суду 29.03.2023 р. На обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді прокурор зазначає, що копію рішення слідчого судді отримав лише 23.03.2023 р., будь-яких інших доводів на обґрунтування цього не зазначає.

Подана прокурором апеляційна скарга та матеріали судового провадження не містять даних про те, що прокурор звертався до Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про отримання копії судового рішення починаючи з 15.03.2023 р.

Отже, за умови достатньої зацікавленості у результатах розгляду свого клопотання, прокурор мав достатньо часу та можливостей ознайомитись з ухвалою слідчого судді, і своєчасно реалізувати своє право на оскарження судового рішення в апеляційному порядку з дотриманням приписів закону, у встановлений законом строк.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку про відсутність поважних підстав для поновлення прокурору Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2023 року, тому апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст. 399 КПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

відмовити прокурору Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2023 року.

Копію ухвали про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження разом з апеляційною скаргою надіслати особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Судді

_____________________ _____________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3