Справа № 182/1502/23
Провадження № 1-кп/0182/852/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2023 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/ за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2023 за № 0000081 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , не працює, не одружений, раніше судимий:

- 14.03.2007 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 20.01.2009 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 10 днів позбавлення волі. Звільнився 02.06.2010 умовно-достроково. Невідбутий строк 1 рік 3 місяці 29 днів;

- 09.12.2010 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі;

- 07.06.2011 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 18.10.2014 по відбуттю строку покарання;

- 06.11.2015 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 18.11.2016 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 10 днів позбавлення волі. Звільнився 14.08.2018 по відбуттю строку покарання;

- 19.06.2019 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;

- 04.03.2020 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 3 місяців 1 дня позбавлення волі. Звільнений 30.06.2020 по відбуттю строку покарання;

- 04.06.2021 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у сумі 850 грн. Штраф сплачено;

- 05.10.2021 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 23.06.2022 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125, 71, 72 КК України до 3 років 15 днів обмеження волі,

у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_2 07.03.2023 приблизно о 09:10 год. знаходився біля багатоквартирного житлового будинку № АДРЕСА_2 у м. Нікополі Дніпропетровської області, де на землі знайшов чотири сліп-пакети з кристалічною речовиною білого кольору - метамфетамін. Після чого, у ОСОБА_2 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Так, ОСОБА_2 , в той же день та час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи незаконно, умисно, поклав чотири сліп-пакети з кристалічною речовиною білого кольору до зовнішньої кишені куртки в яку він був вдягнений.

Таким чином, ОСОБА_2 , шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав для особистого вживання, психотропну речовину, обіг якої заборонено - метамфетамін, який в подальшому почав незаконно зберігати при собі до моменту вилучення дізнавачем Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

07.03.2023 приблизно о 09:20 год. ОСОБА_2 знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , біля багатоквартирного житлового будинку де був зупинений оперуповноваженим ВКП Нікопольського РУП, та під час бесіди з останнім, ОСОБА_2 повідомив, що в нього при собі є метамфетамін та канабіс у зв`язку з чим було викликано СОГ Нікопольського РУП .

Після чого в період часу з 10.26 год. по 10.42 год. 07.03.2023 ОСОБА_2 на підставі ст. 298-2 КПК України затримано як особу, що вчинила кримінальний проступок та проведено особистий обшук, в ході якого дізнавачем СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області виявлено та вилучено з лівої кишені куртки ОСОБА_2 чотири сліп-пакети з кристалічною речовиною білого кольору масою відповідно 0,0593 г; 0,0780 г; 0,0887 г; 0,3547 г, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-23/9386-НЗПРАП від 21.03.2023 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін.

Маса вилученого метамфетаміну відповідно складає 0,0436 г, 0,0434 г, 0,0437 г, 0,2070 г, (загальна маса 0,3377 г), яку ОСОБА_2 незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту до моменту вилучення працівниками поліції.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Історія провадження

Прокурор Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/ за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2023 за № 0000081 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Позиції учасників судового провадження

Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить додана до обвинувального акта письмова заява обвинуваченого.

Так, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згодний зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згодний з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с. 13-14). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Потерпіла особа в даному кримінальному провадженні відсутня.

Обґрунтування позиції суду

Враховуючи, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого, суд вважає, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оцінка судом встановлених органом досудового розслідування обставин

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: електронного рапорту про подію від 07.03.2023; протоколу затримання ОСОБА_2 , як особи яка вчинила кримінальний проступок від 07.03.2023 з доданим до нього CD-R диском з відеозаписом; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 54 від 07.03.2023; висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-23/9386-НЗПРАП від 21.03.2023.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Вчинення ОСОБА_2 даного кримінального проступку не оспорюється.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин; особу винного.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 , раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих, умисних кримінальних правопорушень (а.п. 45-46), але це не призвело до позитивних змін у його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої право-слухняної поведінки в суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і вчинив умисне кримінальне правопорушення. Має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно (а.п. 49). Є працездатною особою, однак офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей не має, будь яких утриманців не має. У лікаря психіатра на обліку не перебуває (а.п. 47). Перебуває на диспансерно-динамічному спостереженні у лікаря нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів з 01.11.2014 (а.п. 48).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

Також судом ураховується те, що ОСОБА_2 вчинив нове кримінальне правопорушення після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання за попереднім вироком.

Як передбачено вимогами ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до правого висновку об`єднаної палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 06 грудня 2021 року у справі 243/7758/20 (провадження № 51-113кмо 21), для застосування закріплених у ч. 1 ст. 71 КК України правил призначення покарання за сукупністю вироків законодавець визначає сукупність двох обов`язкових умов, що мають бути встановлені в їх нерозривній єдності: перша стосується моменту вчинення нового кримінального правопорушення засудженим - «після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання» за попереднім вироком; друга - наявності невідбутої частини покарання (основного та/або додаткового) за попереднім вироком на момент призначення судом покарання за новим вироком.

Вироком Нікопольського міськрайонного суду від 23 червня 2022 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 125, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки 15 днів.

Вказаний вирок набрав законної сили 25.08.2022.

У подальшому ОСОБА_2 почав ухилятися від виконання призначеного вироком суду покарання, а тому ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 27.12.2022 було надано дозвіл на затримання ОСОБА_2 та направлення його до місця відбування покарання у виді обмеження волі.

На даний час ОСОБА_2 не відбуває призначене покарання за вироком Нікопольського міськрайоннного суду від 23.06.2022.

Відповідно до встановлених судом фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_2 7 березня 2023 року вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Тобто, на час ухвалення даного вироку (новий вирок) ОСОБА_2 не відбув покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 23 червня 2022 року за ч. 1 ст. 125, ст. 71 КК України (попередній вирок).

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, суд вважає необхідним частково приєднати до покарання за даним вироком, невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2022 року у виді обмеження волі.

З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановлених даних про особу винного, конкретних обставин справи, свідомого порушення обвинуваченим закону, незважаючи на невідворотність покарання, суд вважає неможливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, а тому підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 суд не вбачає.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази

Речовий доказ:

- кристалічну речовину білого кольору, загальною масою 0,4976 г, яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено (метамфетамін), упаковану до спецпакету № 3839863, що зберігається в камері схову Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 005186) - знищити.

Процесуальні витрати.

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-23/9386-НЗПРАП від 21.03.2023, згідно довідки в сумі 1 510 грн 24 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2022 року, та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки 1 місяць.

Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту фактичного виконання даного вироку.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ:

- кристалічну речовину білого кольору, загальною масою 0,4976 г, яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено (метамфетамін), упаковану до спецпакету № 3839863, що зберігається в камері схову Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 005186) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 1 510 (одна тис. п`ятсот десять) грн 24 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1