Справа № 154/803/22 Провадження №11-кп/802/745/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.263 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 (в режимі відеоконферензв`язку),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Даною ухвалою суду кримінальне провадження №0000066 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України закрито на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України.

Також ухвалою вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Так, згідно ухвали суду ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачувався у тому, що він 08 лютого 2022 року близько 13 год., перебуваючи по вулиці Луцькій міста Володимира Волинської області, в одному із міських смітників незаконно придбав, знайшовши 10 патронів, які належать до боєприпасів та є гвинтівочними патронами до нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62х54 мм. та 10 патронів які належать до боєприпасів і є спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм.

Після чого, діючи з прямим умислом, без передбаченого законом дозволу та в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.98, переніс їх за місцем свого проживання на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де зберігав їх без передбаченого законом дозволу.

10 лютого 2022 року о 10 год. 55 хв. в приміщенні Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинської області, що по вул.Соборна, 6 в м.Володимирі Волинської області, вказані патрони, було виявлено та вилучено працівниками поліції під час проведення огляду місця події.

Такі дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України.

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що ОСОБА_7 з урахуванням положень ст.58 Конституції України та ст.5 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності у відповідності до норм ч.3 ст.263 КК України, яка набула чинності 03.04.22, де передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності за вчинення дій, передбачених частиною першою або другою цієї статті, особа, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої, а тому пославшись на п.4 ч.1 ст.284 КПК України, - закрив кримінальне провадження.

Не погодившись із таким судовим рішення, прокурор подав на нього апеляційну скаргу в якій зазначає, що воно прийняте з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Так, зазначає про те, що рішенням КСУ від 08.06.22 №3-р(ІІ)2022 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.4 ч.1 ст.284 КПК України. Закони, інші акти або їх окремі приписи, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення КСУ рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення (ч.2 ст.152 Конституції України та ст.91 Закону України «Про Конституційний Суд України»). У вказаному рішенні КСУ встановлено, що п.4 ч.1 ст.284 КПК України, який визнаний неконституційним, втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення КСУ цього Рішення. А тому, на день постановлення судом першої інстанції оскаржуваного судового рішення щодо ОСОБА_7 - 13.09.22, вказана норма КПК України, втратила чинність і, відповідно не могла бути застосована.

14 грудня 2022 року прокурором подано письмові доповнення до апеляційної скарги, де зазначено, що скарга підтримується у повному обсязі. Крім того, у них зазначено про те, що судом першої інстанції було порушено порядок судового розгляду, передбачений ст.ст.318. 321, 342-530 КПК України, що на думку прокурора, є наслідком порушення права на захист обвинуваченого. В порушення вимог КПК України обвинувальний акт у судовому засіданні 13.09.22 не оголошувався, що позбавило обвинуваченого можливості чітко розуміти суть обвинувачення. Крім того, ст.350 КПК України передбачений порядок розгляду клопотань учасників судового процесу, який не був дотриманий судом. Як вбачається із журналу судового засідання від 13.09.22 ініціатива заявлення клопотання і його зміст виходили не від обвинуваченого. Суд декілька разів з власної ініціативи запитував в обвинуваченого про наявність будь-яких клопотань, і в подальшому двічі отримавши відповідь, що клопотань у ОСОБА_7 немає, фактично самостійно оголосив таке клопотання замість обвинуваченого. У подальшому суд зазначив про те, що необхідності оголошувати обвинувальний акт немає, витребував у прокурора документи на підтвердження добровільності видачі ОСОБА_7 патронів. При цьому, в судовому засіданні були оголошені лише назви документів, наданих прокурором, а їх дослідження по суті не проводилось. Вважає, що це усе свідчить про допущені в ході судового розгляду істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у тому числі права обвинуваченого на захист, так як п.4 ч.1 ст.284 КПК України не є реабілітуючою підставою закриття кримінального провадження.

Вищенаведені порушення норм кримінального процесуального закону прокурор вважає істотними в розумінні ч.1 ст.412 КПК України, у зв`язку з чим просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть ухвали та доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи прокурора та обвинуваченого з приводу апеляційної скарги, апеляційний суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, оскаржуване судове рішення вказаній вимозі закону не відповідає.

Апеляційні доводи прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 до суду надійшов 23 лютого 2022 року.

Законом України від 24.03.22 № 2150-IX «Про внесення зміни до статті 263 КК України щодо скасування відповідальності у випадках добровільної здачі зброї, бойових припасів, вибухових речовин або пристроїв» частину 3 статті 263 КК України викладено в такій редакції: «Не підлягає кримінальній відповідальності за вчинення дій, передбачених частиною першою або другою цієї статті, особа, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої». Цей Закон набрав чинності 03 квітня 2022 року.

В оскаржуваній ухвалі суду від 13.09.22 зазначено, що ОСОБА_7 не підлягає кримінальній відповідальності у відповідності до норм ч.3 ст.263 КК України, оскільки добровільно здав органам бойові припаси, а тому й закрив кримінальне провадження на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України: «Кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою».

Проте, поза увагою місцевого суду залишилося рішення Конституційного Суду України від 08.06.22 у справі №3-р(ІІ)2022, відповідно до якого визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) п.4 ч.1 ст.284 КПК України. У вказаному рішенні КСУ встановлено, що п.4 ч.1 ст.284 КПК України, який визнаний неконституційним, втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення КСУ цього Рішення.

Отже, положення п.4 ч.1 ст.284 КПК України втратили чинність 08 вересня 2022 року як неконституційні, і застосуванню не підлягають з огляду на положення ч.2 ст.152 Конституції України, ст.91 Закону України «Про Конституційний Суд України».

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що в даному випадку, місцевий суд закриваючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України, застосував положення п.4 ч.1 ст.284 КПК України, яке на момент постановлення оскаржуваної ухвали - 13.09.22, вже було визнано Конституційним Судом України таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

А тому, оскільки суд першої інстанції при розгляді вказаного кримінального провадження застосовував неконституційну норму, то апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення не може вважатись обґрунтованим, вмотивованим та законним в розумінні ст.370 КПК України.

Крім того, апеляційний суд проаналізувавши процедуру судового розгляду даного кримінального провадження судом першої інстанції, цілком погоджується із апеляційними доводами прокурора про те, що вона не відповідає положенням, які закріплені в КПК України, у тому числі й з приводу заявлення клопотання про закриття кримінального провадження, та його вирішення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок чи ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді в суді апеляційної інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищенаведені порушення суду першої інстанції у відповідності до ст.412 КПК України є істотними, оскільки вони перешкодили суду ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, як того вимагає ст.370 цього ж Кодексу, а відтак такими, які згідно з п.3 ч.1 ст.409, ст.415 КПК України є правовою підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у суді першої інстанції.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

При цьому, звертає апеляційний суд увагу на те, що згідно з ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому судовому розгляді слід усунути виявленні порушення кримінального процесуального закону, розгляд провадження провести у відповідності до вимог КПК України та за його наслідками ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, яке буде відповідати вимогам ст.370 КПК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 вересня 2022 року, якою кримінальне провадження №0000066 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України закрито на підставі п.4 ч.1 ст.284 КК України, скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді