Провадження № 1-кс/686/9827/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ознайомившись із клопотанням прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000461,

встановив:

04.11.2022 року прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно ТОВ «ГРОСБІЗ», з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме на: на грошові кошти у сумі 1 400 000, 16 гривень, які розміщенні на банківському рахунку НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (м. Київ вул. Лескова, 9), які використовує ТОВ «ГРОСБІЗ», що зареєстровано за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., м. Вишневе, вул. Святошинська, 28, 08134, код ЄДРІІОУ 43175689 ІПН 91 шляхом тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню, в зв`язку з наступним.

Слідчим управлінням ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000461 від 03.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 03.11.2022 до СУ ГУНП в Хмельницькій області надійшли матеріали УСР в Хмельницькій області із яких вбачається, що група осіб за попередньою змовою між собою, які: представились працівниками ТОВ «ГРОСБІЗ» на території Хмельницької області, шляхом обману заволоділи грошовими коштами у сумі 1 400 000 гривень ТОВ «Адамівка АГРО», чим завдали матеріального збитку.

В подальшому під час досудового розслідування встановлено, ще службові особи ТОВ «ГРОСБІЗ», яке зареєстровано за адресою Київська обл. Бучанський р-н., м. Вишневе, вул. Святошинська, 28, 08134 з метою незаконного збагачення, вирішили шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами ТОВ «Адамівка АГРО», яке зареєстроване за адресою: Хмельницькі обл., Віньковецький р-н., е. Адамівка, вул. Польова, 1/1, 32511, в особливо великих розмірах. Відтак 05.10.2022 службові особи ТОВ «ГРОСБІЗ» із мобільного номера НОМЕР_2 здійснили телефонний дзвінок директору ТОВ «Адамівка АГРО» ОСОБА_4 , та запропонували останньому придбати у них мінеральне добриво, а саме аміачну селітру, на що останній відмовився.

Після чого, продовжуючи вчиняти вказані шахрайські дії, працівники ТОВ «ГРОСБІЗ», 26.10.2022 повторно зателефонували до ОСОБА_4 , та шляхом обману запропонували придбати у них вказану продукцію по ціні 35 000 гривень за одну тонну зі складу ст. Дунаївці, в свою чергу ОСОБА_4 погодився на таку пропозицію.

27.10.2022 ТОВ «Адамівка АГРО» із свого банківського рахунку НОМЕР_3 банку АТ «Райфайзен Банк Аваль» , ІПН 32 на банківський рахунок ТОВ «ГРОСБІЗ» НОМЕР_1 банку АТ «Райффайзен Банк Аваль» код ЄДРІІОУ 43175689 ІПН 91 перерахували грошові кошти за мінеральне добриво, а саме аміачну селітру в сумі 1 400 000,16, про що свідчить платіжне доручення № 7735 від 27.10.2022.

В подальшому ТОВ «Адамівка АГРО» та ТОВ «ГРОСБІЗ» домовились про відгрузку вказаного товару на 31.10.2022 на ст. Дунаївці. Далі ОСОБА_4 мав не меті домовитись із ТОВ «ГРОСБІЗ» на коли відправляти техніку аби забрати вказану продукцію, на що службові особи ТОВ «ГРОСБІЗ» повідомили, що у зв`язку із повітряною тривого, 31.10.2022 здійснити вигрузку товару не представилось за можливе та вона переноситься на 02.11.2022.

02.11.2022 зв`язок із працівниками ТОВ «ГРОСБІЗ» було обірвано, товару для ТОВ «Адамівка АГРО» доставлено не було та грошових коштів повернуто не було, тим самим працівники ТОВ «ГРОСБІЗ» шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами 'ГОВ «Адамівка АГРО» в сумі 1 400 000 грн. 16 коп.» .

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Відповідно до ч 2 ст. 170 КПк України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна ініціатор клопотання зазначив, що метою такого заходу кримінального провадження є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, накладення арешту на майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, передбачає наявність обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Конвенцією, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Разом з тим, у клопотанні не зазначено про те, що у даному кримінальному провадженні будь-кому пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, не долучено цивільного позову з вимогою про відшкодування шкоди, завданої діями підозрюваного.

Окрім того, звертаю увагу, що у прохальній частині клопотання прокурор просить позбавити ТОВ «ГРОСБІЗ» можливості відчужувати майно та не вказує, у якому процесуальному статусі є ця особа і чому саме її слід обмежувати у правомочностях щодо її майна.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання прокурора про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя
постановив:

Клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000461 повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя