Справа № 459/3025/22
Провадження № 1-кп/459/182/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000632 від 19.10.2022 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поздимир Червоноградського району Львівської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України

УСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що військовозобов`язаний, рядовий запасу ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України згідно Указів Президента України воєнного стану, а також проведення на території України загальної мобілізації, 22.06.2022, перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою АДРЕСА_2 , після проходження 17.06.2022 медичного огляду військово-лікарської комісії, якою визнаний придатним до військової служби, відмовився від отримання повістки на відправку до Збройних сил України та про необхідність з`явитися о 09 год. 24.06.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , з подальшим направленням до військової частини № НОМЕР_1 Збройних сил України.

Таким чином, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на ухилення від призову під час мобілізації, на особливий період, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України із 24.02.2022 воєнного стану, проведення на території України загальної мобілізації та про необхідність з`явитися о 09 год. 24.06.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , з подальшим направленням до військової частини № НОМЕР_1 Збройних сил України, та не маючи передбачених ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки та підстав для непридатності для несення служби, ОСОБА_4 у порушення вимог ст. 65 Конституцій України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25.03.1992 №2232-ІІ, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 3543-XII та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію від 24.02.2022 №69/2022 відмовився від отримання повістки на відправку до військової частини Збройних сил України та не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому про причини неявки у зазначену дату та час не повідомив, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

08.11.2022 між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 за участі захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони досягли порозуміння щодо призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням у межах визначених судом обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і норми КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті.

Заслухавши сторін угоди, які просять її затвердити, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, судом установлено наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, який на підставі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. Дані про невідповідність угоди інтересам суспільства, порушення прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб відсутні. ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому злочині. Немає підстав вважати, що укладення цієї угоди не було добровільним.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не заподіяно.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання), підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

Вирішуючи питання про відповідність узгодженої сторонами міри покарання вимогам кримінального закону, судом враховано, що покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, відповідає санкції ст. 336 КК України та положенням Загальної частини цього Кодексу, а також ступеню тяжкості учиненого правопорушення, який є нетяжким злочином, особі винного, який, є людиною молодого віку, неодружений, на диспансерному обліку у лікаря нарколога з приводу наркотичної чи алкогольної залежності не перебуває, до лікаря психіатра за медичною допомогою не звертався, раніше несудимий, матеріальної шкоди правопорушенням не заподіяно.

Отже, враховуючи відсутність установлених у ч. 7 ст. 474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, відповідність останньої іншим вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про затвердження вищевказаної угоди.

З огляду на вищевикладене, заслухавши думку учасників про можливість затвердження угоди, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 08.11.2022 між прокурором Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 необхідно затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Витрати пов`язані з залученням експертів чи проведенням експертиз - відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 374, 468, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08.11.2022 між ОСОБА_4 та прокурором Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 в присутності захисника підозрюваного ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк рахувати з дня проголошення вироку - 30.01.2023.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

-оригінал довідки ВЛК №2255., оригінал повістки від 22.06.2022, оригінал акту від 22.06.2022 - залишити при матеріалах справи;

-оригінал військового квитка серія НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_4 - повернути обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений сторонами кримінального провадження до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення та на підставах, визначених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1