Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Подільського районного суду м. Києва клопотання слідчого СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000297 від 17.08.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 110-2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва звернувся з клопотанням слідчий СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000297 від 17.08.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 110-2 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що Подільською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні 0000297 від 17.08.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 110-2 КК України, щодо причетності громадян РФ та РБ посадових осіб, засновників, кінцевих бенефіціарних власників українських компаній до передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території та збройним чи воєнізованим формуванням держави-ворога, а також провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Києва та Київської області зареєстровано та фактично службові особи ТОВ «Агророзквіт» (, м. Київ, вул. Є. Коновальця, буд. 44Б, поверх 2) та ТОВ «Санагро Україна» (, м. Київ, вул. Є. Коновальця, буд. 44Б) здійснюють господарську діяльність на території України, в інтересах юридичних осіб резидентів республіки білорусь, зокрема ВАТ «Білоруська калійна компанія» (власники: ВАТ «Білоруськалій» (рб) та ВАТ «Білоруська залізниця» (рб)) та ТОВ «Белагроферт», що в свою чергу сприяють рф в проведені активних бойових дій на території України. Фактичним власником ТОВ «Агророзквіт» та ТОВ «Санагро Україна» є громадянин України ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 23.02.1998, видавник: Приморське РВ УМВС України в Одеській області, країна громадянства: Україна). Водночас, 22.05.2022 з метою уникнення від застосування положень санкційного законодавства України до ТОВ «Агророзквіт» ОСОБА_5 було прийнято рішення щодо зміни структури власників на користь громадянина України ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 ). При цьому, ОСОБА_5 зберігає вирішальний вплив та управлінський контроль за діяльністю ТОВ «Агророзквіт». ОСОБА_5 згідно офіційних даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань володіє 40% акцій ТОВ «Санагро Україна», 60 % акцій компанії належить AgroFertrans (Велико Британія, LeonardHouse, 5-7 NewmanRoad, Bromley, BR1 1RJ).

Так, за наявними даними ОСОБА_5 є фактичним власником AgroFertrans (Велико Британія, LeonardHouse, 5-7 NewmanRoad, Bromley, BR1 IRJ) a Fertilife Industry Limited (Велико Британія, LeonardHouse, 5-7 NewmanRoad, Bromley, BR1 НОМЕР_4 ), яка володіє 80% акцій ТОВ «Белагроферт» (рб, м. мінськ, єдиним імпортером їхньої продукції на територію України є ТОВ «Санагро Україна»), іншими 20% акцій ТОВ «Белагроферт» володіє державна компанія «республіканське виробничо-торгове унітарне підприємство «Беларусьторг» управліня справами президента рб».

Крім того встановлено, що здійснюючи свою діяльність на території України, ТОВ «Агророзквіт» скеровує частину прибутків, отриманих від фінансово-господарської діяльності на території України кінцевим беніфіціарним власникам, які здійснються закупівлю сировини в державних підприємствах РФ, тим самим сплачуючи грошові кошти до рф, що в подальшому може використовуватись на фінансування дій по зміні меж території та державного кордону України, на порушения порядку, встановленого Конституцією України. Так, відповідно до листа Державної податкової служби України Ne 8126/5/99-00-08-01-04-05 від 19.09.2022 встановлено, що протягом 2021 року ТОВ «Агророзквіт» здійснило виплату дивідендів на користь ВАТ «Білоруська калійна компанія» (рб) у розмірі 148 млн. грн. та 99 млн. грн. на користь AgroFertrans (Велико Британія, LeonardHouse, 5-7 NewmanRoad, Bromley, BRI IRJ). 3 метою уникнення від застосування положень санкційного' законодавства України ТОВ «Агророзквіт» уклало правочини щодо реалізації товарно-матеріальних цінностей на користь ТОВ «Санагро Україна» на загальну суму близько 100 млн. грн. Водночас встановлено, що вищезазначені господарські операції проведених ТОВ «Агророзквіт» з ТОВ «Санагро У країна» здійснювалися з без зміни структури рахунку 28 «Товари» обліку руху товарно-матеріальних цінностей, що свідчить про їх удаваність та направлене виключно на приховування походження товарно-матеріальних цінностей з рб. За період 01.01.2021 по 24.02.2022 ТОВ «Агророзквіт» здійснило 1428 господарських операцій в митному режимі «імпорт» з «Беларуськалій» (рб) на загальну суму 4 652 952 020 грн., ТОВ «Санагро Україна» за аналогічний період здійснило 355 господарських операцій в митному режимі «імпорт» з «Белагроферт» (рб) на загальну суму 1 693 027 701 грн. Таким чином, компанії ТОВ «Агророзквіт» та ТОВ «Санагро Україна» здійснюють господарську діяльність на території України в інтересах юридичних осіб резидентів республіки білорусь, зокрема: ВАТ «Білоруськалій» та ВАТ «Белагроферт», які у свою чергу матюь пряме та/або опосередковане відношення до керівництва рб, що сприяють рф у збройній війні проти України, надаючи останнім власні військові та інші об`єкти для підготовки та проведення повномасштабного вторгнення на територію України.

У зв`язку з тим, що Республіка Білорусь надає державі-агресору у користування території, цивільної або військової інфраструктури, приміщень і територій для розміщення збройних формувань та техніки, іншого рухомого або нерухомого майна, незабезпечення дотримання встановлених правил пересування та/або перетину державного кордону України, зберігання зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової чи спеціальної техніки, інших засобів та знарядь здійснення збройної агресії проти України, забезпечення ремонту таких засобів і знарядь, є підстави вважати, що суб`єкт господарювання «ТОВ «Агророзквіт» (» та ТОВ «Санагро Україна» () пов`язане зі збройною агресією російської федерації проти України та кошти отримані від діяльності вказаного підприємства, майно підприємства можуть спрямовуватись на фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади в Україні, у т.ч. шляхом сприяння російським окупаційним військам під час підготовки та проведення агресивної війни проти України.

01 листопада 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2022 року № 758/9013/22, проведено обшук за адресою: Тернопільська область, Підволочиський район, смт. Підволочиськ, вул. Незалежності, буд. 24, в ході якого виявлено та вилучено: 55 тон мінерального добрива 22-0-3, постачальником якого є ТОВ «Санагро Україна» та 22 тони мінерального добрива «Калій рожевий» постачальником якого є ТОВ «Річфілд Хімпостач» з наявними на них написами «Belagrofert» та «Білоруська калійна компанія» імпортер в Україні ТОВ «Агророзквіт» відровідно.

Вказане майно вилучено та потім передано на відповідальне зберігання ТОВ «Бінфілд Логістик».

Крім того, встановлено, що з 16.10.2022 по теперішній час згідно АІС «Податковий блок», відсутня інформація щодо реєстрації податкових накладних «ТОВ «Агророзквіт» (» та ТОВ «Санагро Україна» () в системі Єдиний реєстр податкових накладних», що свідчить про відсутність вчинення господарських операцій щодо реалізації товарно-матеріальних цінностей (мінеральних добрив) на користь інших контрагентів.

Підставою накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, є наявність достатніх підозр вважати що вищезазначене майно, є доказом у даному кримінальному провадженні, про що вказує в тому числі постанова про визнання речових доказів.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглянути без його участі.

Представник власника майна у судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином, шляхом направлення повістки на електронну пошту, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Вивчивши клопотання про арешт майна та матеріали кримінального провадження на його обґрунтування, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Подільською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000297 від 17.08.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 110-2 КК України, щодо причетності громадян РФ та РБ посадових осіб, засновників, кінцевих бенефіціарних власників українських компаній до передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території та збройним чи воєнізованим формуванням держави-ворога, а також провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

01 листопада 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2022 року № 758/9013/22, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: 55 тон мінерального добрива 22-0-3, постачальником якого є ТОВ «Санагро Україна» та 22 тони мінерального добрива «Калій рожевий» постачальником якого є ТОВ «Річфілд Хімпостач» з наявними на них написами «Belagrofert» та «Білоруська калійна компанія» імпортер в Україні ТОВ «Агророзквіт» відровідно.

Вказане майно вилучено та потім передано на відповідальне зберігання ТОВ «Бінфілд Логістик».

Постановою слідчого СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 від 02.11.2022 вказані речі були визнані речовим доказом.

Вирішуючи питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, тобто з метою забезпечення цивільного позову, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Як вбачається із клопотання та долучених до нього матеріалів, необхідність арешту вилучених речей та документів із забороною користування та розпорядження ними власником або іншими особами полягає у потребі збереження майна у максимально незмінному стані та унеможливлення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, оскільки різноманітні ознаки майна є відомостями, що мають першочергове значення для доведення наявності складу кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження, що розслідується.

Таким чином, слідчий суддя, з урахуванням визнання слідчим вилучених речей і документів речовими доказами, дійшов висновку, що вони можуть бути використані в подальшому як доказ у кримінальному провадженні або забезпечення цивільного позову, призначення відповідних експертиз, а також можливі негативні наслідки втрати інформації, яка може мати суттєве значення для доказування відповідних обставин у кримінальному провадженні.

Разом з тим, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, представником власника майна не надано та судом не встановлено.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Втручання у право власності на майно пов`язано зі здійсненням кримінального провадження і необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже таке обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності, оскільки досягнення мети збереження речових доказів неможливо досягти в інший спосіб, аніж арешт майна.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя встановив обґрунтованість визнання вказаного майна таким, що містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та прийшов до висновку про те, що не застосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, наявні підставі для арешту, визначені ст. 170 КПК України, оскільки речі, які були вилучені під час обшуку, відповідають критеріям ст. 98 КПК України і на даному етапі досудового розслідуванні слідчому необхідно провести відповідні слідчі дії з вилученим майном.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000297 від 17.08.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 110-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході обшуку 01 листопада 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2022 року № 758/9013/22, за адресою: Тернопільська область, Підволочиський район, смт. Підволочиськ, вул.. Незалежності, буд. 24, а саме: 55 тон мінерального добрива 22-0-3, постачальником якого є ТОВ «Санагро Україна» та 22 тони мінерального добрива «Калій рожевий», постачальником якого є ТОВ «Річфілд Хімпостач», з наявними на них написами «Belagrofert» та «Білоруська калійна компанія» імпортер в Україні ТОВ «Агророзквіт» відровідно.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим або прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Київського апеляційного суду з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_7 ОСОБА_8