Справа №638/542/23
Провадження № 1-кс/638/266/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м.Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000161 від 05 вересня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Савинці, Балаклійського району, Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно працевлаштований в АТ «Харківобленерго» на посаді начальника Балаклійського району з розподілу електроенергії АТ «Харківобленерго», перебуваючого у цивільному шлюбі, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , з 15.10.2022 фактично проживає, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,-

встановив:

Старший слідчий СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000161 від 05 вересня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року о 05:00 годині, за наказом Президента Російської Федерації Володимира Путіна, Російська Федерація незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи Збройні Сили РФ та Федеральну службу військ національної гвардії Російської Федерації.

Так, одним із першочергових етапів реалізації злочинного умислу щодо збройного нападу на державу Україна передбачалося здійснення вторгнення найбільш підготовлених та мобільних підрозділів ЗС РФ, у тому числі спеціального призначення, на територію держави Україна для організації силових захоплень та взяття під контроль будівель і споруд, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі та здійснення силового впливу на їх діяльність; блокування та взяття під контроль військових частин Збройних Сил України (далі ЗС України), Державної прикордонної служби України (далі ДПС України), підрозділів Національної гвардії України (далі НГ України) для перешкоджання їх законній діяльності щодо відсічі збройної агресії РФ, оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості; перекриття та блокування авіаційного, транспортного та морського сполучення по території держави Україна з метою недопущення пересування військових підрозділів ЗС України та представників правоохоронних органів для протидії збройній агресії ЗС РФ; пошкодження військових об`єктів ЗС України, які мають важливе оборонне значення та об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Після незаконного вторгнення на територію України збройних сил Російської Федерації, тобто після 24.02.2022, у громадянина ОСОБА_6 виник кримінальний протиправний умисел, направлений передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним і воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним і воєнізованим формуванням держави-агресора, та провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

З цією метою, ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Балаклія Харківської області, наприкінці березня 2022 року, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, обіймаючи посаду начальника Балаклійського району з розподілу електроенергії АТ «Харківобленерго», використовуючи яку, він фактично почав передачу матеріальних ресурсів Балаклійського району з розподілу електроенергії АТ «Харківобленерго» незаконним збройним і воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, збройним і воєнізованим формуванням держави-агресора, та провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресорау структурі окупаційної адміністрації держави-агресора, створених на тимчасово окупованій території м. Балаклія Харківської області у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у колабораційній діяльності, тобто у передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним і воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, збройним і воєнізованим формуванням держави-агресора, та провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора,тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

24.01.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: документами отриманими в порядку ст. 36 КПК України від АТ «Харківобленерго», протоколами допитів свідків, протоколом допиту підозрюваного.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення його належної процесуальної поведінки шляхом запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням вищенаведеного, орган досудового розслідування вказує про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такі заходи можуть призвести до неможливості притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, досягнення завдань кримінального провадження, визначених у статті 2 Кримінального процесуального кодексу України щодо захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення неупередженого досудового розслідування та судового розгляду в розумні строки та щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини та з урахуванням ч.6 ст.176 КПК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки підозра не обґрунтована, ризики не доведені, у разі обрання запобіжного заходу просять визначити мінімальну заставу.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що в провадженні ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 05 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

В порядку ст.ст. 276-278 КПК України 24 січня 2023 рокуслідчим здійснено повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України; наявність ризиків, передбачених п. 1,2,3 ч. 1 ст.177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, підтверджується наданими суду доказами: копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000161 від 05 вересня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06 вересня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06 жовтня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06 жовтня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09 жовтня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 18 січня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18 січня 2023 року; та іншими документами, отриманими на підставі ст.36 КПК України під час досудового розслідування.

Слідчим суддею враховується, що відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Слідчий суддя вважає доведеним існування ризику передбаченого п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі, а тому підозрюваний може з метою уникнення покарання переховуватись від органів досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме з метою уникнення покарання ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Існування вказаних ризиків підтверджується тяжкістю скоєного кримінального правопорушення, даними про особу підозрюваного, який може здійснювати вплив на свідків, які є мешканцями територіальної громади де мешкає підозрюваний та працівниками підприємства АТ «Харківобленерго» з яким у ОСОБА_6 призупинено дію трудового договору, або перетнути державний кордон України, щоб уникнути кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Суд враховує, що ОСОБА_6 перебуває у цивільному шлюбі, має вищу освіту, працевлаштований, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, одна з яких є інвалідом, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , з 15.10.2022 фактично проживає, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судимий.

Між тим, слідчий суддя зазначає, що існування ризику, передбаченого п. 2, ч. 1 ст. 177 КПК України не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки слідчим не надано доказів можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, і повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що слідчим на виконання вищезазначеної норми, доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, яке має підвищену суспільну небезпеку, вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при обранні останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваного інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № № 0000161 від 05 вересня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Харківський слідчий ізолятор, строком до 24 березня 2023 року включно.

Строк дії ухвали встановити до 24 березня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1