ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1255/22

Провадження № 1-кп/486/83/2023

30 січня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Южноукраїнську Миколаївської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000216 від 23.09.2022 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Костянтинівка, Арбузинського району, Миколаївської області; громадянина України, з повною вищою освітою, розлученого, який працює в ПрАТ «Юженергобуд» на посаді електромонтажника, що не є інвалідом, не є учасником бойових дій та не має на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку; який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

Рядовий ОСОБА_4 , який, відповідно до ст. 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», є військовозобов`язаним, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби; згідно із ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не має підстав на відстрочку від військової служби під час мобілізації підлягав призову на військову службу за мобілізацією. 20.09.22 та 29.09.2022 він у встановленому законом порядку повідомлений про час, дату та місце прибуття для відправки до військової частини НОМЕР_1 . Але діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок i військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого протиправного діяння, маючи для цього можливість та не маючи права на відстрочку від призову за мобілізацією, з метою ухилення від пpoxoджeння військової служби під час мобілізації, без поважних на те причин, ОСОБА_4 умисно не прибув 04.10.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації (військової частини НОМЕР_1 ), чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 366 КК України, а саме: ухилення від призову на військову службу під чac мобілізації.

01 листопада 2022 року між начальником Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого, у присутності захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), та надана до суду.

Згідно вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 та начальник Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченого своєї винуватості у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ст. 366 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або про відмову в затверджені угоди та про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Сторони кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні зазначили, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК і КК України, та просили угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочину, який ставиться йому у вину, і заявив, що визнання ним винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє характер та суть обвинувачення, а також розуміє свої права на судовий розгляд кримінального провадження, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК.

Наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені статями 473, 476 КПК обвинуваченому судом роз`яснені та йому зрозумілі.

Ухвалюючи вирок, на підставі укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками злочину, передбаченого ст. 336 КК України, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Судом також встановлено, що санкцією ст. 366 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

При цьому судом установлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом установлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро покаявся в його вчиненні, яке полягало в критичному ставленні до своєї злочинної поведінки, її осуді, у тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, що виглядало перед судом правдиво та досить переконливо, активно сприяв розкриттю злочину. Також суд враховує особу обвинуваченого, який на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, має постійні місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, його поведінку як до так і після вчиненого злочину, те, що у нього відсутні обставини, що обтяжують покарання, та з дотриманням принципу індивідуалізації покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між начальником Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого, у присутності захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ч. 2 ст. 373, статями 374, 474, 475 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду, укладену 01 листопада 2022 року між начальником Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ст. 336 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відвідно до пункту 2, частини 1, ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок:

1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, лише у випадках, встановлених статями 473, 397 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Миколаївським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захисникові та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олена ВОЛКОВА