ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/7313/22 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/115/23 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків заяву ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_2 , -

УСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2022 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

На початку апеляційного розгляду ОСОБА_6 заявив про відвід судді ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви про відвід судді ОСОБА_7 посилається на те, що його заява ґрунтується на п.4 ч.1 ст.75 КПК України, а саме за наявності інших обставин, які викликають сумнів щодо його неупередженості» судді.

Так, на переконання ОСОБА_6 , під час розгляду його апеляційної скарги 14.02.2023 року у іншому провадженні суддею ОСОБА_2 не надано належної оцінки викладеним доводам його апеляційної скарги. Зазначає, що кожен може звертатися до Секретаріату Суду офіційною мовою однієї з держав, що ратифікували Конвенцію про права людини, як це робить Європейський суд з прав людини, який служить орієнтиром у здійсненні правосуддя для судочинства в Україні, оскільки здійснення правосуддя починається тільки після подання звернення до суду. Зазначав, що у іншому провадженні, де під головуванням судді ОСОБА_2 було залишено його апеляційну скаргу без задоволення на ухвалу слідчого судді, якою було повернено його скаргу, викладену російською мовою, суддею ОСОБА_2 неправильно надана оцінка розумінню початку стадії судочинства та іншим правовим питанням, що викликає у заявника сумніви щодо неупередженості судді ОСОБА_2 .

Дослідивши доводи заяви про відвід, пояснення ОСОБА_6 на підтримку його заяви, колегія суддів вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

У п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) зокрема зазначено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя не має право брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Тобто, підстави, які зазначені в ст. 75 КПК України, містять вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовується судами при розгляді справ як джерело права, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, Мироненко і Мартенко проти України, Рудніченко проти України).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі Кіпріану проти Кіпру ).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється. Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі Де Куббер проти Бельгії ).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах Делкурт проти Бельгії, Пєрсак проти Бельгії і Де Куббер проти Бельгії, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід або задовольнити відвід з боку учасників справи.

Згідно пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Надаючи оцінку доводам заяви про відвід, колегією суддів ураховується, що фактично заява ОСОБА_6 зводиться до незгоди з судовим рішенням, прийнятим апеляційним судом (під головуванням судді ОСОБА_2 ) 14.02.2023 року за наслідком розгляду апеляційної скарги, оскільки на переконання ОСОБА_6 суддею ОСОБА_2 не надано належної оцінки доводам його апеляційної скарги.

Однак, зазначені ОСОБА_6 обставини не є підставою для відводу головуючого судді ОСОБА_2 у розгляді цього провадження, зокрема, відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, на що посилається заявник, оскільки не встановлено обставин, які викликають сумнів у його об`єктивності та неупередженості, що може вплинути на результат розгляду справи.

Враховуючи викладене, відповідно до доктринальних підходів к розумінню правової концепції безсторонності (неупередженості) судді, колегія суддів дійшла висновку, що заява заявника ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_2 за наведених обставин задоволенню не підлягає.

Також не може бути підставою для відводу та будь-яких сумнівів у неупередженості судді незгода з рішеннями, які ухвалював суддя.

Інших підстав, які викликають сумнів в об`єктивності чи неупередженості головуючого судді ОСОБА_2 , заявник не навів.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що заява про відвід містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді та не підтверджена жодними належними і допустимими доказами та доводи заявника не ґрунтуються на вимогах ст.75 КПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для відводу головуючого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.75, 80, 81, 405 КПК України,

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4