Дата документу 10.11.2022 Справа № 334/1957/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/1957/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/650/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 19 грудня 2022 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , в порушення вимог ст.ст. 7, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету міністрів України №589 від 3 червня 2009 року, згідно яких діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, зазначених у Таблиці 1 Переліку психотропних речовин, затвердженої Постановою КМУ №770 від 6 травня 2000, без відповідного дозволу заборонено, маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено.
Так, 17 жовтня 2022 року, у період часу з 13 год. 55 хв. до 15 год. 33 хв., співробітниками поліції в присутності двох понятих за участю ОСОБА_7 , в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні кухні, виявлено та вилучено полімерну ємкість з особливо небезпечним наркотичним засобом КАНАБІСОМ, маса якого, згідно висновку експерта №СЕ-19/108-22/12501-НЗПРАП від 18 жовтня 2022 року, в перерахунку на висушену основу складає 11,626 г., яку ОСОБА_7 незаконно зберігав з метою подальшого збуту за місцем свого мешкання.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України.

6 жовтня 2022 року відомості про кримінальні правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001346 за ознаками у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України (а.с. 6-7).

17 жовтня 2022 року о 15 год. 33 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 30-32).

18 жовтня 2022 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України (а.с. 52-54).

Задовольняючи частково клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень підозрюваним, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте, з урахуванням наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним, віку і стану його здоров`я, вважав можливими застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що слідчим суддею не надано оцінки доводам сторони обвинувачення при прийнятті рішення про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Зазначає, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується сукупністю встановлених обставин, а саме вчинення тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, за який КК України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, відсутність офіційного місця роботи та навчання та усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене діяння та покарання за цей злочин, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 , залишаючись на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки постійного джерела доходів не має, офіційно ніде не працевлаштований, а отже єдиним джерелом доходів підозрюваного є розповсюдження наркотичних засобів з корисливих мотивів.

Крім того зазначає, що підозрюваний за місцем реєстрації не проживає, сім`ї не має, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, осіб похилого віку не має, а отже міцні соціальні зв`язки в нього відсутні.

Зауважує, що за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_7 в ході санкціонованого обшуку виявлено та вилучено близько 200 грамів сухої речовини сіро-зеленого кольору з характерним запахом, а також близько 16 рослин, схожих на рослини роду конопель, які підозрюваний вирощував за адресою мешкання, влаштувавши всі необхідні для цього умови, а отже підозрюваний усвідомлював з якою метою він вирощує вказані рослини у такій кількості, маючи досвід як самостійного вживання наркотичних засобів, так і їх подальшого збуту.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала подану апеляційну скаргу без надання доповнень.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вказала, що підозрюваний не порушує умов перебування під домашнім арештом, нових кримінальних правопорушень не вчинив, за місцем проживання характеризується задовільно.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що не винний в інкримінованому йому збуті наркотичних речовин та просив залишити судове рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України.
Виходячи з приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" поняття "обґрунтована підозра", - воно означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.
Таким чином, колегія суддів вважає, що на даному етапі розслідування підозра цілком обґрунтована, достовірність отриманих відомостей буде перевірятись під час досудового розслідування, а в подальшому - судового розгляду, що дає підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу з метою здійснення подальшого розслідування.
Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та вірно зазначив про відсутність обставин для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Доводи прокурора з приводу того, що запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України можливо тільки шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необґрунтованими.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 не працевлаштований, разом із тим раніше не судимий та має зареєстроване місце проживання.
Крім того, слід зазначити, що в судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під цілодобовим домашнім арештом.
Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який від органу досудового розслідування не переховувався, на виклики слідчого з`являвся, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.
Також, слід зауважити, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово.
У п. 104 рішення ЄСПЛ у справі "Бузаджі проти Республіки Молдова" від 05.07.2016 зазначено, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції.
Цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття "рівень" і "напруженість" у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі. Тому Суд застосовує ті самі критерії щодо позбавлення свободи незалежно від місця тримання заявника під вартою ( 104, 113, 114 рішення ЄСПЛ у справі "Бузаджі проти Республіки Молдова" від 05.07.2016 та п. 212 рішення у справі Развозжаєв проти Росії та України та Удальцов проти Росії від 19.11.2019.
Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики попереджені застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту у певний час доби.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422, 492 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 19 грудня 2022 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4