ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3816/22 Справа № 225/5591/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

Іменем України

07.12.2022р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в режимі відеоконференціїз «ДУ Солонянська ВК № 21» Дніпропетровської області апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 08.12.2021р., яким обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новгородське м. Дзержинська Донецької області, мешкає в АДРЕСА_1

визнано винуватим за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі вимог ст.ст. 70, 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним вироком обвинуваченого визнано винуватим за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі вимог ст.ст. 70, 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Вирок оскаржено в апеляційному порядку обвинуваченим, який не оскаржуючи фактичних обставин справи, кваліфікації його дій та доведеності його винуватості не погодився із суворістю призначеного покарання;

- вказує, що визнав свою винуватість та не заперечує її, проте викрадене майно він повернув потерпілим, велосипед викрав, щоб купити продукти харчування, має поганий стан здоров`я, страждає на туберкульоз та хронічні захворювання;

- вказує, що 06.08.2021р. він був засуджений вироком Дзержинського міського суду Донецької області за ч. 3 ст. 185, 71КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців, та був затриманий 21.09.2021р.;

- прохає вирок в частині призначення покарання змінити та призначити більш м`яке покарання, та визначити початок строку відбування покарання з 21.09.2021р., оскільки у вказану дату він був затриманий та доставлений до слідчого ізолятора.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи обвинуваченого, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та прохав її задовольнити, позицію прокурора, який в частині суворості призначеного обвинуваченому покарання заперечив проти задоволення апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги в частині визначення початку строку відбування обвинуваченим покарання підтримав, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги обвинуваченого за таких підстав.

Оскаржуваним вироком обвинуваченого визнано винуватим у тому, що він 14.07.2021 приблизно о 10.00год. прийшов в гості до своєї знайомої ОСОБА_8 яка мешкає за адресою в АДРЕСА_1 , де через деякий час побачив біля колодязя алюмінієвий бак об`ємом 40 л. В цей момент у обвинуваченого раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме зазначеного баку. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений приблизно о 12.00год. підійшов до вказаного колодязя та, переконавшись, що його дії є таємними для сторонніх осіб, у тому числі і для тимчасово відсутньої потерпілої, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав звідти алюмінієвий бак об`ємом 40 л вартістю 380 грн., який належить потерпілій, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій матеріальної шкоди на суму 380 грн.

Крім того, 07.08.2021р. близько 04:00год., обвинувачений, проходячи біля будівлі в АДРЕСА_2 , побачив, що вхідні двері у вказану будівлю незачинені. В цей час у обвинуваченого виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений підійшов до дверей вказаної будівлі, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна, за допомогою сили рук відкрив вхідні двері вказаної будівлі та проник до неї, звідки викрав мобільний телефон ХІАОМІ Redmi Note 8, вартістю 3185 грн., який належить потерпілому ОСОБА_9 та з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на суму 3185грн.

Крім того, 20.08.2021 приблизно о 20.00 обвинувачений прийшов в гості до своєї знайомої ОСОБА_10 , яка мешкає в АДРЕСА_3 , та знаходячись в будинку приблизно 02:00год. 21.08.2021р., побачив на столі біля ліжка, на якому в цей час спала потерпіла, мобільний телефон Nokia 215. В цей момент у обвинуваченого раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме зазначеного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений підійшов до стола, переконавшись, що його дії є таємними для сторонніх осіб, у тому числі і для потерпілої, обвинувачений, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав звідти мобільний телефон Nokia 215, вартістю 380 грн., який належить потерпілій та з викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на суму 380 грн.

Крім того, 21.08.2021р. приблизно о 22:00год. обвинувачений, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до буд. АДРЕСА_4 , та переліз через хвіртку на територію вказаного вище домоволодіння, де побачив господарську споруду та вирішив проникнути до неї з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна, за допомогою сили рук відкрив навісний замок вхідних дверей господарчої споруди та проник до неї, звідки викрав 3 л соняшникової олії, яка була у пластиковій пляшці, вартістю 180грн. та банку консервованих грибів шампіньйонів ємністю 1л, вартістю 80грн., які належать потерпілій ОСОБА_10 . Після цього з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 260грн.

Крім того, 02.09.2021р. о 18:30год. обвинувачений, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до буд АДРЕСА_2 , та через незачинену хвіртку зайшов на територію вказаного вище домоволодіння де побачив, що вхідні двері до будинку незачинені та вирішив проникнути до нього з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна, за допомогою сили рук відкрив вхідні двері будинку та проник до нього, звідки викрав жіночий велосипед «Україна» вартістю 2208грн., який належить потерпілому ОСОБА_11 після цього, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на суму 2208грн.

Крім того, 04.09.2021 о 20:00год. обвинувачений маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до будинку АДРЕСА_1 , та через незачинену хвіртку зайшов на територію вищевказаного домоволодіння, за допомогою сили рук відкрив вхідні двері господарчої споруди та проник до неї, та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна, викрав алюмінієвий бак об`ємом 40 л, вартістю 380 грн., який належить потерпілій ОСОБА_8 . Після цього обвинувачений з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на суму 380 грн.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, та за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення.

Вирок оскаржений обвинуваченим в частині призначення покарання та початку строку відбування покарання, фактичні обставини справи, кваліфікація вчиненого ним кримінального правопорушення, доведеність його винуватості в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому вирок відповідно до вимог ст. 404 КПК України переглядається в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції із дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, а саме шести епізодів таємного викрадення чужого майна, один з яких є нетяжким злочином, та п`ять є тяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується негативно, на момент ухвалення вироку час перебуває в ДУ «Бахмутська УВП (№ 6)» Донецької області, до затримання не працював, неодружений, дітей не має, раніше вісім раз судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відшкодування шкоди потерпілим, обставинами, що обтяжують покарання відносно раніше вчиненого злочину за ч. 3 ст. 297 КК України, а саме рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З урахуванням наведеного вище суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім за вчинене кримінальне правопорушення, та для виправлення обвинуваченого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд врахував, що вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 06.08.2021р.обвиунваченого засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість, а тому покарання слід призначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо виду та розміру призначеного обвинуваченому покарання, не вбачає ознак його надмірної суворості, рішення суду першої інстанції щодо призначеного покарання є законним, обґрунтованим та справедливим.

У зв`язку з викладеним вище, доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що він визнав свою винуватість та не заперечує її, викрадене майно він повернув потерпілим, велосипед викрав щоб купити продукти харчування, має поганий стан здоров`я, страждає на туберкульоз та хронічні захворювання, та прохав призначити більш м`яке покарання, є неслушними та не підлягають задоволенню.

Крім того суд апеляційної інстанції встановив, що покарання обвинуваченому призначено як сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, так і за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, шляхом приєднання частини невідбутого покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 06.08.2021р., та фактично остаточне покарання обвинуваченому призначене у мінімальному розмірі санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про визначення початку строку відбування покарання з дня його затримання, а саме з 21.09.2021р. то суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 06.08.2021р. обвинуваченого засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, та на підставі ст.ст. 71, 72 КК України остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців. Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишено без змін.

(а.с. 93-94)

21.09.2021р. обвинуваченого затримано на виконання вказаного вище вироку та поміщено до ДУ «Бахмутська УВП № 6» Донецької області, що не заперечується обвинуваченим в апеляційній скарзі.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 04.01.2021р. обвинуваченого тимчасово залишено у ДУ "Бахмутська УВП (№ 6)" Донецької області для розгляду зазначеного кримінального провадження. Запобіжний захід судом не обирався.

(а.с. 16-17)

Таким чином судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинувачений з 21.09.2021р. відбував покарання за попереднім вироком, що в свою чергу не є початком строку відбування покарання за оскаржуваним вироком.

Суд апеляційної інстанції вбачає, що судом першої інстанції у резолютивній частині вироку не вказана дата початку строку відбування покарання, проте суд апеляційної інстанції не має процесуальної можливості для визначення початку строку відбування покарання, оскільки це потенційно може погіршити становище обвинуваченого, а в апеляційній скарзі таке питання обвинуваченим не ставиться, а суд апеляційної інстанції не вправі вийти за межі апеляційної скарги, якщо це погіршить становище обвинуваченого.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується із правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 01.06.2020р. (провадження № 51-8867кмо18).

Проте, у даному випадку, суд апеляційної інстанції вважає, можливим керуватись загальним правилом призначення покарання за сукупністю вироків на підставі вимог ст. 71 КК України. У такому випадку строк відбування покарання засудженим, який перебуває під вартою в порядку виконання покарання за попереднім вироком, обчислюється з дня ухвалення нового вироку.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується із правовим висновком Колегій суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду, викладеному в постанові від 10.11.2020р. (провадження № 51-5737км21).

На думку суду апеляційної інстанції вказане питання може бути предметом розгляду, як під час виконання року, так і при роз`ясненні судового рішення судом, який ухвалив оскаржуваний вирок, або ж слід керуватись загальним правилом початку строку відбування покарання при призначенні покарання за правилами ст. 71 КК України, тобто з дня ухвалення нового вироку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що 06.08.2021р. він був засуджений вироком Дзержинського міського суду Донецької області за ч. 3 ст. 185, 71КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців, та був затриманий 21.09.2021р., що є початком строку відбування покарання, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Істотних порушень кримінального процесуального закону не встановлено, рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим, підстави для його зміни або скасування відсутні.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 08.12.2021р., яким обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі вимог ст.ст. 70, 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки - залишити без задоволення .

Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 08.12.2021р., яким обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі вимог ст.ст. 70, 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді

07 грудня 2022 року м.Кривий Ріг