1Справа № 335/7231/22 1-кс/335/777/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 11 вересня 2022 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленкорань Азербайджан, громадянина України, який має повну середню освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 18.03.2013 року Гагарінським районним судом м. Севастополя за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Зараховано в строк час тримання під вартою з 05 вересня 2011 року по 18 березня 2013 року. 27.02.2014 прибув до Слов`яносербської виправної колонії Луганської області (№ 60), звільнився 04.09.2020 року, у зв`язку із відбуттям покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 11.09.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 2, 5, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється СУ ГУНП в Запорізькій області, в обгрунтування якого зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2022 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та за невстановлених обставин, вступив у злочинну домовленість з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо вчинення замовного вбивства ОСОБА_9 та його дружини ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_7 , перебувала у стані вагітності, з використанням вибухових речовин та вогнепальної зброї, шляхом здійснення вибуху та пострілів у потерпілих.

При підготовці до вчинення вказаного злочину, задля реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на вбивство ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_7 , перебувала у стані вагітності, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в невстановлений час, але до 10.09.2022, за невстановлених обставин та у невстановленому місці, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбали вогнепальну зброю, боєприпаси та вибухові речовини, а саме: невстановлену гладкоствольну вогнепальну зброю та боєприпаси до неї; корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, який до боєприпасів не відноситься, але являється елементом вибухового пристрою військового призначення промислового виготовлення, та містить у собі заряд бризантної вибухової речовини - тротил, масою 100-115 грам, згідно висновку експерта № КСЕ-19/108-22/10924-ВТХ/ФХВР від 13.10.2022; бойовий уніфікований підривач дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але являється самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містить в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1 грам, азид свинцю масою 0,2 грами та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 грам, згідно висновку експерта № КСЕ-19/108-22/10924-ВТХ/ФХВР від 13.10.2022.

Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/108-22/10924-ВТХ/ФХВР від 13.10.2022, корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 у сукупності з бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії типу УЗРГМ - являються бойовою ручною наступальною осколковою гранатою РГД-5, яка являється вибуховим пристроєм військового призначення, відноситься до бойових припасів.

Вказані корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, бойовий уніфікований підривач дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, невстановлену вогнепальну зброю з боєприпасами до неї, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не маючи відповідного та передбаченого законом дозволу, діючи умисно, у період підготовки до вчинення замовного вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_7 , перебувала у стані вагітності, незаконного носили та зберігали у невстановлених досудовим розслідуванням місцях на території міста Дніпро та Запоріжжя до 10 вересня 2022 року.

У невстановлений час, але до 10 вересня 2022 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , не маючи відповідного та передбаченого законом дозволу, діючи умисно, у період підготовки до вчинення замовного вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_7 , перебувала у стані вагітності, передали ОСОБА_8 корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, бойовий уніфікований підривач дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, невстановлену гладкоствольну вогнепальну зброю з боєприпасами до неї, які ОСОБА_8 переніс до кущів навпроти території домоволодіння АДРЕСА_3 , де залишив зберігати до 19 години 45 хвилин 10 вересня 2022 року.

10 вересня 2022 року, о 19 годині 45 хвилин, ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, перебуваючи біля паркану домоволодіння АДРЕСА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_5, маючи умисел на вбивство двох або більше осіб, достовірно заздалегідь знаючи про те, що на літній терасі будинку окрім потерпілих перебувають раніше невідомі йому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обравши спосіб вчинення вбивства з використанням бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, яка являється вибуховим пристроєм військового призначення, відноситься до бойових припасів та невстановленої вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, який є небезпечним для життя багатьох осіб, на замовлення ОСОБА_7 , вчинив замах на вбивство ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка завідомо для ОСОБА_7 , перебувала у стані вагітності, після чого, зник з місця пригоди.

В період з 10 на 11 вересня 2022 року, під час проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_3 , виявлені та вилучені відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/108-22/10924-ВТХ/ФХВР від 13.10.2022: 54 (п`ятдесят чотири) предмета у вигляді фрагментів металу складної форми - уламками (осколками) корпусу бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, який до боєприпасів не відноситься, але являється елементом вибухового пристрою військового призначення промислового виготовлення, та містить у собі заряд бризантної вибухової речовини - тротил, масою 100-115 грам; зогнута металева пластина, металевий предмет округлої форми, на якому закріплено складений навпіл відрізок проволоки - деталями (залишками), а саме важелем, кільцем з чекою бойового уніфікованого підривача дистанційної дії УЗРГМ промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але являється самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містить в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1 грам, азид свинцю масою 0,2 грами та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 грам.

Сукупність виявлених при проведенні огляду місця події уламків (осколків) корпусу бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, деталей (залишків) бойового уніфікованого підривача дистанційної дії УЗРГМ, які утворились в результаті вибуху свідчить про те, що на даній ділянці відбувся вибух бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, яка являється вибуховим пристроєм військового призначення, відноситься до бойових припасів.

Крім того, у вересні 2022 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та за невстановлених обставин, вступив у злочинну домовленість з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо вчинення замовного вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_7 , перебувала у стані вагітності, за винагороду, з використанням вибухових речовин та вогнепальної зброї, шляхом здійснення вибуху та пострілів у потерпілих.

Із вказаною метою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вступили у злочинну змову та досягли домовленостей стосовно усіх обставин запланованого ними замовного вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_7 , перебувала у стані вагітності.

05 вересня 2022 року, о 19 годині 37 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою та ОСОБА_5, на автомобілі АUDI А6 чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , прибули з міста Дніпро до міста Запоріжжя, де зупинилися за адресою: АДРЕСА_4 , після чого до них приєднався ОСОБА_5 .

Встановивши місця мешкання, роботи та відпочинку потерпілих, їх хронометраж дня, транспортний засіб, на якому вони пересуваються, а також маршрути їх пересування, місцем вчинення запланованого умисного вбивства, ОСОБА_5, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обрали домоволодіння ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 та засідку в заростях чагарнику у безпосередній близькості до домоволодіння потерпілих, звідки можливо здійснити кидок гранати та постріли по ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_7 , перебувала у стані вагітності, та вбити їх.

При підготовці до вчинення вказаного злочину, задля реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на вбивство ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_7 , перебувала у стані вагітності, ОСОБА_5, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у невстановлений час, але до 10 вересня 2022 року, за невстановлених обставин та у невстановленому місці, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбали вогнепальну зброю, боєприпаси та вибухові речовини, а саме: невстановлену гладкоствольну вогнепальну зброю та боєприпаси до неї; корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, який до боєприпасів не відноситься, але являється елементом вибухового пристрою військового призначення промислового виготовлення, та містить у собі заряд бризантної вибухової речовини - тротил, масою 100-115 грам, згідно висновку експерта № КСЕ-19/108-22/10924-ВТХ/ФХВР від 13.10.2022; бойовий уніфікований підривач дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але являється самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містить в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1 грам, азид свинцю масою 0,2 грами та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 грам, згідно висновку експерта № КСЕ-19/108-22/10924-ВТХ/ФХВР від 13.10.2022.

Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/108-22/10924-ВТХ/ФХВР від 13.10.2022, корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 у сукупності з бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії типу УЗРГМ - являються бойовою ручною наступальною осколковою гранатою РГД-5, яка являється вибуховим пристроєм військового призначення, відноситься до бойових припасів.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_7 , перебувала у стані вагітності, із застосуванням вибухових речовин та вогнепальної зброї, 08 вересня 2022 року, приблизно в період з 18 до 20 години, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою та ОСОБА_7 , на автомобілі ВАЗ-21013 червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , прибули з міста Запоріжжя, де перебували за адресою: АДРЕСА_4 , до пустиря розташованого на відстані 400-500 метрів від селища Сонячне Запорізького району Запорізької області, де ОСОБА_5 висадив ОСОБА_8 , та передав останньому пакет з бойовою ручною наступальною осколковою гранатою РГД-5, невстановлену гладкоствольну вогнепальну зброю та боєприпаси до неї, а також камуфляжний одяг, балаклаву, шапку, перчатки, кросівки.

Переночувавши на пустирі неподалік селища Сонячне Запорізького району Запорізької області, 09 вересня 2022 року, о 06 годині 50 хвилин, ОСОБА_8 прибув до заростів чагарнику розташованих у безпосередній близькості до домоволодіння потерпілих, за адресою: АДРЕСА_3 , де маючи вже при собі заздалегідь придбану бойову ручну наступальну осколкову гранату РГД-5 та невстановлену гладкоствольну вогнепальну зброю з боєприпасами до неї та, влаштував засідку у заростях чагарнику та очікував на підходящий момент для вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_7 , перебувала у стані вагітності.

10 вересня 2022 року, о 19 годині 45 хвилин, ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_5, маючи умисел на вбивство двох або більше осіб, вийшов з чагарнику, підійшов до паркану домоволодіння потерпілих, за адресою: АДРЕСА_3 , на замовлення ОСОБА_7 , маючи умисел на умисне вбивство ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_7 , перебувала у стані вагітності, достовірно заздалегідь знаючи про те, що на літній терасі будинку окрім потерпілих перебувають раніше невідомі йому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обравши спосіб вчинення вбивства з використанням бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, яка являється вибуховим пристроєм військового призначення, відноситься до бойових припасів та невстановленої вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, який є небезпечним для життя багатьох осіб, здійснив кидок бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 через паркан в бік літньої тераси будинку потерпілих, де в цей час за столом знаходилися ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . При падінні на бетонну поверхню літньої тераси бойова ручна наступальна осколкова граната РГД-5 здетонувала, після чого, ОСОБА_8 із заздалегідь придбаної невстановленої вогнепальної гладкоствольної зброї з боєприпасами до неї, з-під паркану здійснив два постріли у бік потерпілих, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_7 , перебувала у стані вагітності, однак смерть потерпілих не настала з причин, які не залежали від його волі, через те, що ОСОБА_9 своєчасно була надана кваліфікована медична допомога та спричинені тілесні ушкодження, а саме: згідно висновку експерта № 1752п від 03.11.2022, ОСОБА_9 отримав відкритий перелом нижньої третини (нижньої третини діафіза з розповсюдженням на дистальний метаепіфіз) лівої великогомілкової кістки з мінімальним зміщенням, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя; сліпі осколкові поранення нижньої третини лівої гомілки, правого плеча у нижній третині (приблизно 2см), правого передпліччя у верхній третині, правих стегна, гомілки, стопи, садна ділянки грудної клітини по задній поверхні, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; а іншим потерпілим були спричинені незначні тілесні ушкодження, а саме: згідно висновку експерта № 1749п від 03.11.2022 ОСОБА_10 отримала наступні тілесні ушкодження: поранення лобової ділянки, лівої стопи, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; згідно висновку експерта № 1750п від 03.11.2022 ОСОБА_11 отримав наступні тілесні ушкодження: сліпе поранення в ділянці лівого стегна у верхній/нижній третині по медіальній поверхні, сліпе поранення в ділянці правої стопи по тильній поверхні, «поверхнева» рана передньої поверхні калитки справа, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; сліпе поранення в ділянці правої гомілки у нижній третині по лотеральній поверхні, розмірами 2х4см, кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; згідно висновку експерта № 1751п від 03.11.2022 ОСОБА_12 отримала наступні тілесні ушкодження: сліпе поранення лівого стегна у нижній третині по медіальній поверхні, сліпе поранення правої нижньої кінцівки в ділянці колінного суглобу по передній поверхні, «дотичне» поранення правої гомілки у нижній третині по медіальній поверхні, сліпе поранення правої стопи в ділянці між пальцевого проміжку по тильній поверхні, садно в ділянці плеча на латеральній поверхні, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; сліпе поранення правої гомілки у нижній третині по медіальній поверхні, кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; та також надана кваліфікована медична допомога.

Таким чином, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , скоїли закінчений замах на умисне вбивство двох або більше осіб, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_7 , перебувала у стані вагітності, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб. Окрім того, в ході вчинення замаху на умисне вбивство ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, обрав спосіб вчинення вбивства потерпілих, який є небезпечним для життя багатьох осіб, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Після цього, ОСОБА_8 , діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, залишивши знаряддя вчиненого злочину, пішки покинув місце вчиненого злочину, а далі на таксі прослідував за адресою: АДРЕСА_5 .

19.12.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та ухвалою слідчого судді від 20.12.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який вподальшому було продовжено ухвалою слідчого судді від 27.01.2023 року строком до 27.03.2023 року включно.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також, зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , та даних про його особу, не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні, та наполягав на його задоволенні, посилаючись на складність кримінального провадження, у якому досудове розслідування триває, його строк продовжено до 01.06.2023 року, та проводяться слідчі дії, які на даний час не завершені. Наполягав на тому, що встановлені при застосуванні запобіжного заходу ризики не зменшилися, підозрюваний відмовляється давати показання, застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 , яка брала участь у судовому засіданні дистанційно у режимі відеоконференції, проти клопотання слідчого заперечувала, суду подала письмові заперечення. Наполягала на тому, що в ході досудового розслідування доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень не зібрано, тому вважає підозру необґрунтованою. Стверджувала, що будь-яких слідів ОСОБА_5 на вилучених знаряддях злочину виявлено не було, жодний свідок на нього не вказує, його підозра ґрунтується на показах іншого підозрюваного, а з матеріалів кримінального провадження не вбачається жодних даних, які б підтверджували його причетність до вчинення злочинів, тому вважає підозру необґрунтованою. Крім того наполягала, що підозрюваний не має наміру вливати на інших учасників кримінального провадження та переховуватися від органу досудового розслідування, його виїзд за межі України в умовах воєнного стану взагалі є неможливим. Зазначила про недоведеність ризику знищення доказів, оскільки під час проведення слідчих дій вже всі докази вилучені. Захисник просила суд застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який вважає достатнім на забезпечення належної поведінки підозрюваного, посилаючись на те, що він має сім`ю, маленьку дитину, постійне місце проживання, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, а його подальше тримання під вартою є необгрунтованим.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 11.09.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 2, 5, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, у якому 19.12.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 20.12.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 01.02.2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді від 27.01.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 27.03.2023 року включно, яка ухвалою Запорізького апеляційного суду від 22.02.2023 року залишена без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчим суддею встановлено, у кримінальному провадженні № 0000418 від 11.09.2022 року досудове розслідування триває, ухвалою слідчого судді від 27.01.2023 року його строк було продовжено до шести місяців.

Вирішуючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного, слідчий суддя враховує обсяг підозри, обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та їх тяжкість, передбачене Законом покарання за ї вчинення у вигляді позбавлення волі.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду, а матеріали клопотання містять достатньо даних для висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень. Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень вже було перевірено слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства", факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Також слідчий суддя враховує наявність обставин, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді, на підставі якої ОСОБА_5 утримується під вартою, та винятковість такого запобіжного заходу.

З огляду на винятковість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя при вирішенні даного клопотання, виходить із сукупності обставин, встановлених в ході досудового розслідування, які характеризують високий ступінь суспільної небезпеки дій ОСОБА_5 в межах інкримінованих кримінальних правопорушень, предметом посягання яких, в тому числі, було життя іншої людини, яке є найвищою соціальною цінністю, відповідно до норм Конституції України.

При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків ОСОБА_5, який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, раніше засуджений.

Наведені стороною захисту обставини щодо міцності соціальних зв`язків підозрюваного, на переконання слідчого судді, не спростовують наявності ризиків, які було встановлено при застосуванні запобіжного заходу, а також у судовому засіданні не було наведено обгрунтованих даних, які б давали підстави для висновку про їх зменшення. Крім того, наявність у підозрюваного дружини та малолітньої дитини жодним чином не знижують імовірність його ухилення від слідства або суду, перешкоджання кримінальному провадженню. Інших даних про соціальні зв`язки підозрюваного, які б гарантували виконання ним процесуальних обов`язків, суду не наведено.

В ході розгляду клопотання захисник посилалася на відсутність доказів причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, що, на її думку, свідчить про відсутність ризиків, проте, слідчий суддя не бере до уваги такі доводи до уваги. Як було зазначено, на даній стадії досудового розслідування дослідження доказів вини особи у вчиненні кримінального правопорушення не є предметом розгляду клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування триває, слідством проводяться відповідні слідчі дії, з метою повного та всебічного встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень, а також заходи, спрямовані на збирання всіх доказів. На даній стадії кримінального провадження ОСОБА_5 від давання показань відмовився, а отже, з огляду на те, що докази, що можуть мати значення у кримінальному провадженні, в повному обсязі не виявлені та не зібрані, ризик їх знищення, приховання або спотворення, а також впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, продовжує існувати.

Відсутність постійного місця працевлаштування і стабільного джерела доходу у підозрюваного, якому, як зазначає захисник, потрібно забезпечувати сім`ю, у сукупності з наявними даними про його судимість, беззаперечно свідчить про наявність високого ризику можливості вчинення останнім інших злочинів.

Крім того, в ході розгляду клопотання стороною захисту не наведено обгрунтованих підстав для висновку про можливість запобігання ризику переховування, який є вірогідним з огляду на тяжкість інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та передбаченого Законом покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років або довічного позбавлення волі. Місцем реєстрації місця проживання підозрюваного є тимчасово окупована територія України, що в умовах воєнного стану підвищує рівень ризику переховування. Стороною захисту, яка наполягала на наявності постійного місця проживання підозрюваного у м. Дніпрі, суду не наведено об`єктивних даних, які б свідчили про можливість дотримання умов домашнього арешту підозрюваним за вказаною адресою.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Разом з тим, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також доказів та обставин, на які посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу. Матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики на даний час продовжують існувати і не зменшилися, а стороною захисту в ході розгляду клопотання не спростовано їх існування.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України" крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді подальшого тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи останнього, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не наведено, обґрунтованих даних щодо неможливості утримання підозрюваного в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я матеріали справи не містять та в судовому засіданні не наведено.

Доводи сторони захисту про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного є достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у даному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на 60 днів, встановивши строк дії даної ухвали, виходячи з положень ст.ст. 115, 197, 219 КПК України, строком до 20.05.2023 року включно.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 20.05.2023 року включно.

Встановити строк дії даної ухвали до 20.05.2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1