Справа № 939/1084/22
УХВАЛА

Іменем України

27 грудня 2022 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

членів колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Київський слідчий ізолятор»

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Бучанського району Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001951 від 17 червня 2022 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сомнітельне Хабаровського Краю Російської Федерації, громадянина України, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

16 червня 2022 року, в точно невстановлений час, між ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , які перебували в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , під час розпивання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався конфлікт, під час якого у ОСОБА_6 виник кримінально протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , перебуваючи у тому ж місці, у той же час, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв до рук сокиру, яка знаходилася у будинку, та умисно і цілеспрямовано наніс обухом сокири невстановлену кількість ударів по тулубу ОСОБА_8 , а також не менше чотирьох ударів по голові останнього, чим спричинив йому наступні тілесні ушкодження: множинні садна лівої скроневої ділянки голови, лівої кисті і право ліктя, живота і тазу зліва, задньої поверхні грудної клітини в ділянках лопаток і попереку, множинні синці правої щоки, передньої поверхні грудної клітки, лівого плеча, ліктя, передпліччя і кисті, в ділянці тазу зліва, в зоні правої лопатки, правого ліктя і передпліччя, множинні забійні рани волосяної частини голови, а саме в скронево-потиличній ділянці зліва 1, тім`яно-потиличній ділянці зліва 2 і тім`яній ділянці справа 1, масивні крововиливи в м`які тканини лобно-тім`яної ділянки голови справа, лобної, скроневої, тім`яної і потиличної ділянок зліва, відкритий перелом лівої тім`яної кістки склепіння черепа, масивні крововиливи під тверду і м`яку оболонки головного мозку, в шлуночки головного мозку, ділянки забою правої лобної і скроневої долей головного мозку, набряк головного мозку, множинні переломи ребер: 6 по передньо-акселярній лінії справа, 6, 7 по лопатковій лінії справа, 1, 2 по середньо-ключичній зліва, 7, 8, 10 по середньо-акселярній лінії зліва, 9 по задньо-акселярній лінії зліва, масивні крововиливи в м`язи грудної клітини в ділянці ушкоджень, забій лівої легені, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, в деяких знижене з ознаками порушення реологічних властивостей крові і морфологічними проявами шокової реакції.

Внаслідок спричиненої відкритої черепно-мозкової травми у вигляді відкритого перелому тім`яної кістки склепіння черепа з масивними крововиливами під оболонки і в шлуночки головного мозку із явищами забою головного мозку, ОСОБА_8 помер на місці.

За ухвалою слідчого судді Києво-Святошинсього районного суду Київської області від 20 червня 2022 року до ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 серпня 2022 року включно.

За ухвалою слідчого судді Києво-Святошинсього районного суду Київської області від 11 серпня 2022 року дія обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була продовжена до 09 вересня 2022 року включно.

За ухвалою слідчого судді Києво-Святошинсього районного суду Київської області від 01 вересня 2022 року дія обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була продовжена до 18 вересня 2022 року включно.

За ухвалою підготовчого судового засідання Бородянського районного суду Київської області від 15 вересня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 листопада 2022 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 08 листопада 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 січня 2023 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строку тримання під вартоюна шістдесят днів. Клопотання обґрунтовано тим, що кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді та ризики, які були наявні при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а тому, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його судом винуватим, він, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, на думку прокурора, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків і виконанню покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Вислухавши думки захисника адвоката ОСОБА_7 і обвинуваченого ОСОБА_6 , які не заперечували проти клопотання прокурора, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною першою статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі "Ілійков проти Болгарії" від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Тимошенко проти України" вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справіта переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Оцінюючи викладене, суд вважає, що тяжкість і обставини кримінального правопорушення, увчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, враховуючи введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків з метою уникнути кримінальної відповідальності, і застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою у межах двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визнавати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 24 лютого 2023 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копії ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

Головуюча-суддяМ.Герасименко

Члени колегії судді

ОСОБА_9