ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/6703/22

Номер провадження 1-кп/495/752/2022

11 листопада 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000787 від 01 липня 2021 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вигон Білгород-Дністровського району Одеської області ,українця, громадянина України , раніше не судимого, розлученого не маючого на утриманні неповнолітніх дітей ,з середньою освітою, не працюючого ,який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України

сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

представник потерпілого - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, при наступних обставинах:

01.07.2022, приблизно о 12 годинні 15 хвилин, перебуваючи в будинку свого знайомого-потерпілого ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного вживання алкогольних напоїв та сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 .

Реалізуючи злочинний умисел на умисне вбивство, обвинувачений ОСОБА_3 , тримаючи у правій руці кухонний ніж умисно наніс один удар потерпілому ОСОБА_7 в передню стінку грудної клітини, трохи лівіше від серединної лінії і вище міжреберного кута, чим спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 у вигляді колото-різаної рани на передній стінці грудної клітки трохи лівіше від середньої лінії і на 2 см вище від мечовидного відростку на висоті 128 см від підошовної поверхні стоп, ушкодження хрящової частини нижніх лівих ребер на передній стінці грудної клітки трохи лівіше від серединної лінії і на 2 см вище від мечовидного відростку на висоті 128 см від підошовної поверхні стоп яке по проекції співпадає з раною на шкірі грудної клітки, ушкодження на передній стінці навколосерцевої сумки яке проникає в порожнину навколосерцевої сумки, ушкодження на передній стінці правого шлуночка серця біля верхівки яке проходить усю товщу міокарда правого шлуночка серця та проникає у його порожнину. Сукупність ушкоджень починаючи від рани на передній стінці грудної клітки, ушкодження хрящової частини нижніх лівих ребер, ушкодження на передній стінці перикарду та ушкодження на передній стінці правого шлуночка серця становлять єдиний рановий канал який йде майже горизонтально спереду назад і незначно знизу догори та довжиною по зонду 11 см. вказані ушкодження могли бути утворені за життя незадовго до настання смерті плоским колюче-ріжучим предметом, клинок якого має обушок, відносно гостре лезо і ширину зануреної частини клинка не більше 3,8 см. Смерть потерпілого ОСОБА_7 перебуває у прямому причинному зв`язку з наявним у нього проникаючим колото-різанним пораненням грудної клітки з ушкодженням серця та настала від тампонади навколосерцевої сумки на фоні гострої крововтрати. Від спричинених обвинуваченим ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 помер на місці події.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3

ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 не оспорюючі фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України визнав повністю та пояснив суду,що дійсно 1 липня 2022 року він знаходився в будинку свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 де вживали спиртні напої, під час вживання яких між ним та потерпілим на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка. Він з метою заподіяння смерті потерпілому,тримаючи у руці ніж, яким нарізав хліб та наніс ножем один удар в область грудної клітини , від якого потерпілий впав на стілець. Обвинувачений, розуміючи що заподіяв смерть потерпілому, з місця вчинення злочину зник та звернувся до сусідки з метою викликати медичну допомогу та поліцію та в подальшому був затриманий співробітниками поліції. В скоєному щиро розкаявся.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочини. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч. 1 ст.115 КК України тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншої людини ( вбивство).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить щире каяття , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що при розгляді справ рішення ЄСПЛ застосовуються як джерело права.

Так, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним».

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, розлучений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює , але займається суспільно-корисною працею ,його вік та стан здоров`я, та те що він раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення,яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів , його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 є раніше не судимою особою, має постійне місце мешкання, негативно характеризується, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, представник потерпілого не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті,за якою кваліфіковані його дії, а саме: мінімальної міри покарання передбаченої санкцією статті 115 ч.1 КК України.

Судові витрати по справі - витрати по залученню експерта під час здійснення досудового розсідування в сумі 2265 гривень 36 коп., а саме:

-судово-трасологічної експертизи від 29.07.2022 №СЕ-19/116-22/11728-Д слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Речові докази по справі, а саме: сліди папелярних візерунків,що відкопійовані на 3 відрізки липкої стрічки та наклеєні на аркуш паперу,що поміщені в сейф-пакет №7078001,футболку темно-зеленого кольору з плямами темно-бурого кольору та з ушкодженням тканини з трупа потерпілого ОСОБА_7 ,що поміщена до картонної коробки, ніж з плямами темно-бурого кольору,що поміщений до картонної коробки ,зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом,що поміщені до двох паперових пакетів №1 та №2,змиви з правої та лівої руки потерпілого ОСОБА_7 що поміщенідо двох паперових пакетів №3 та №4,змив речовини бурого кольору що виявлені в кімнаті біля трупу потерпілого ОСОБА_7 що поміщені до паперового пакету,які відповідно по постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 01 липня 2022 року визнані речовими доказами ,згідно квітанції № 1972 передани на зберіганні до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області та ухвалою Білгород-Дністровського міськрйонного суду Одеської області від 04 липня 2022 року на них накладено арешт- слід знищити, знявши арешт з вказаного майна.

Речові докази по справі- майно,яке вилучено в ході затримання та обшуку обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме: футболку яка упакована в пакет №SUD2009196,спортивні штани які упаковані в пакет №FPS6001149 та відповідно по постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 01 липня 2022 року визнані речовими доказами ,згідно квітанції № 1979 передани на зберіганні до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області та ухвалою Білгород-Дністровського міськрйонного суду Одеської області від 04 липня 2022 року на них накладено арешт- слід знищити, знявши арешт з вказаного майна.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності слід залишити тримання під вартою в Державній установі " Ізмаїльський слідчий ізолятор".

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності слід залишити тримання під вартою в Державній установі " Ізмаїльський слідчий ізолятор"

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 01 липня 2022 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 судові витрати по залученню експерта під час здійснення досудового розсідування , а саме:судово-трасологічної експертизи від 29.07.2022 №СЕ-19/116-22/11728-Д в розмірі 2265 гривень 36 коп.

Речові докази по справі, а саме: сліди папелярних візерунків,що відкопійовані на 3 відрізки липкої стрічки та наклеєні на аркуш паперу,що поміщеной в сейф-пакет №7078001,футболку темно-зеленого кольору з плямами темно-бурого кольору та з ушкодженням тканини з трупа потерпілого ОСОБА_7 ,що поміщена до картонної коробки, ніж з плямами темно-бурого кольору,що поміщений до картонної коробки ,зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом,що поміщені до двох паперових пакетів №1 та №2,змиви з правої та лівої руки потерпілого ОСОБА_7 що поміщені до двох паперових пакетів №3 та №4,змив речовини бурого кольору що виявлені в кімнаті біля трупу потерпілого ОСОБА_7 що поміщені до паперового пакету,які відповідно по постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 01 липня 2022 року визнані речовими доказами ,згідно квітанції № 1972 передані на зберігання до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області та ухвалою Білгород-Дністровського міськрйонного суду Одеської області від 04 липня 2022 року на них накладено арешт- знищити, знявши арешт з вказаного майна.

Речові докази по справі- майно,яке вилучено в ході затримання та обшуку обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме: футболку яка упакована в пакет №SUD2009196,спортивні штани які упаковані в пакет №FPS6001149 та відповідно до постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 01 липня 2022 року визнані речовими доказами ,згідно квітанції № 1979 передані на зберігання до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області та ухвалою Білгород-Дністровського міськрйонного суду Одеської області від 04 липня 2022 року на них накладено арешт- знищити, знявши арешт з вказаного майна.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1