Справа №712/9484/21
Провадження №1-кп/712/245/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000471 від 17.02.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Кропивна, Золотоніського району, Черкаської області, з вищою освітою, працюючого комерційним директором ТОВ «Річфілд Хімпостач», одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2021 року приблизно о 00 години 40 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи на 14-му поверсі будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс близько семи ударів кулаками обох рук в область голови ОСОБА_8 , чим спричинив останньому перелом виличної кістки зліва, який згідно висновку судово-медичної експертизи №02-01/192 від 12.03.2021 відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; травму носа з переломом кісток носа, крововилив та садно м`яких тканин носа, травму голови зі струсом головного мозку, крововиливи та садна обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №02-01/192 від 12.03.2021 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та відлам коронкової частини та скол емалі зубів на верхній та нижній щелепах, які згідно висновку судово-медичної експертизи №02-01/192 від 12.03.2021 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що 30.01.2021 близько 01 години ночі від сусідів з 14-го поверху гучно лунала музика, у зв`язку з чим його маленька дитина не могла заснути. ОСОБА_6 написав дружині ОСОБА_8 у месенджері «Вайбер» текстове повідомлення, щоб вони прикрутили музику, на що жінка відповіла, що вона не вдома, та дала номер телефона чоловіка. В подальшому, він хотів по телефону владнати ситуацію. Однак, сусід ОСОБА_8 не відповідав на телефонні дзвінки дружини та ОСОБА_6 , тому останній вирішив піднятися на 14-й поверх, з метою мирного вирішення питання. Піднявшись, він почув, що з квартири №85 гучно грає музика. ОСОБА_6 дзвонив у двері, ніхто не відчиняв, тоді він почав стукати. Двері квартири відчинив сусід ОСОБА_8 , який хитався, ледь стояв на ногах, був у нетверезому стані. ОСОБА_6 попросив його вимкнути музику, оскільки вже пізня година. ОСОБА_8 на його зауваження не реагував та почав висловлюватися в бік ОСОБА_6 лайкою, а потім спробував схопити останнього за футболку. За вказаних обставин, з метою самозахисту, ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_8 рукою в обличчя, після чого потерпілий вдарився обличчям об стіну та впав на підлогу. Далі, ОСОБА_6 присів поруч з лежачим на підлозі ОСОБА_8 та знову попросив вимкнути музику, в цей час на сходинковий майданчик з квартири ОСОБА_8 вийшов інший сусід ОСОБА_9 . ОСОБА_6 попросив його також вимкнути музику, а потім пішов до себе додому. Даний конфлікт тривав близько 2-3 хвилин. Через деякий час до квартири ОСОБА_6 спустився сусід ОСОБА_8 з метою продовження з`ясування відносин. ОСОБА_8 знову висловлювався нецензурною лайкою та штовхнув ОСОБА_6 , внаслідок чого останній вдарився об одвірок дверей. Через сварку ОСОБА_6 та ОСОБА_8 прокинулася дружина ОСОБА_6 та почала піднімати галас з приводу дій ОСОБА_8 , після чого останній пішов і на цьому конфлікт завершився. На підтвердження обставин, що передували конфлікту, ОСОБА_6 надав до суду роздруківку переписки між ним та ОСОБА_10 (дружиною ОСОБА_8 ) в месенджері «Вайбер».

ОСОБА_6 пояснив, що він є добропорядним мешканцем будинку, скарг від сусідів на нього ніколи не надходило. Натомість, ОСОБА_8 періодично порушує правила співжиття в багатоквартирному будинку, вживає алкогольні напої.

Також, ОСОБА_6 зазначив, що він не визнає цивільний позов про стягнення з нього майнової та моральної шкоди у зв`язку з його необґрунтованістю.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що 30.01.2021 близько 19 год. 00 хв. до нього у гості зайшов сусід ОСОБА_9 разом зі своїм сином. Дитина гралася в кімнаті. ОСОБА_8 з ОСОБА_9 спілкувалися, смажили стейки, ОСОБА_8 випив пляшку пива. Близько 23.00-23.30 години (точний час не пам`ятає) почули дзвінок в двері та гуркіт по дверям. Підійшовши до дверей, на екрані домофону побачив, що за ними стоїть сусід з поверху нижче ОСОБА_6 . Відчинивши вхідні двері, ОСОБА_6 відразу почав висловлюватися нецензурною лайкою з приводу гучної музики, після чого витягнув з квартири на сходинковий майданчик ОСОБА_8 , закривши двері до квартири. В подальшому, тримаючи ОСОБА_8 за футболку, ОСОБА_6 продовжував його ображати, наніс удари в область носу, щелепи, обличчя. Намагаючись врятуватися, ОСОБА_8 натиснув на кнопку дзвінка до своєї квартири. Після чого, ОСОБА_6 наніс йому ще один удар, внаслідок якого ОСОБА_8 впав на підлогу, а ОСОБА_6 сівши на нього зверху продовжив наносити удари в область голови. При цьому, ОСОБА_8 не наносив удари у відповідь. Внаслідок нанесених ударів потерпілий втратив свідомість. Всього ОСОБА_8 було нанесено близько семи ударів. Побачивши на екрані домофона бійку, ОСОБА_9 вийшов з квартири та привів потерпілого до тями, допоміг підвестися та викликав поліцію. ОСОБА_6 пішов додому, в той день потерпілий з ним більше не бачився. Працівники поліції приїхали близько 00.00 годин (точний час не пам`ятає). Вночі 30.01.2021 ОСОБА_8 було госпіталізовано працівниками швидкої медичної допомоги лікарні. Крім того, ОСОБА_8 зазначив, що раніше його стосунки з ОСОБА_6 були нейтральними, сусідськими, скарг щодо гучної музики не від ОСОБА_6 , не від інших сусідів не надходило.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що взимку 2021 року він разом зі своїм сином був в гостях у сусіда ОСОБА_8 . Дитина гралася, а вони спілкувалися. Після 23 год. почули стук у двері, ОСОБА_8 пішов відчинити, за дверима стояв ОСОБА_6 , який відразу почав лаятися та кричати. ОСОБА_9 з дитиною пішли до іншої кімнати, в сварці участі не приймав. В квартирі не голосно працював телевізор. Потім свідок почув як зачинилися вхідні двері, а через 15-20 секунд пролунав дзвінок у двері. ОСОБА_9 , вийшовши до коридору на екрані домофона побачив сутичку між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , а саме як останній б`є ОСОБА_8 . Підійшовши ближче, свідок чітко побачив, як ОСОБА_6 наніс декілька ударів ОСОБА_8 , внаслідок чого останній зігнувся, а ОСОБА_6 вдарив ще декілька разів, та збив ОСОБА_8 з ніг. Дані події відбувалися дуже швидко, приблизно 6 секунд. Потім, ОСОБА_9 відкрив вхідні двері і побачив як ОСОБА_6 тримаючи лівою рукою лежачого на боці ОСОБА_8 за плече наносив правою рукою удари в обличчя. ОСОБА_8 був без свідомості, кров була на стіні, на підлозі. ОСОБА_9 своїми розмовами зупинив ОСОБА_6 , а останній почав висловлюватися в бік свідка нецензурною лайкою та пішов додому. Після чого, ОСОБА_9 привів до тями ОСОБА_8 , викликав швидку допомогу та поліцію. У ОСОБА_8 був розбитий ніс, губи, вибиті зуби, набряки під очима, одяг був у крові, він вже не міг нормально пересуватися, тим паче продовжувати конфлікт. Дочекавшись приїзду швидкої допомоги, свідок пішов разом із сином додому. Вказані події свідком більш детально були відтворені під час проведення слідчого експерименту.

Вказані показання потерпілого та свідка узгоджуються із безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами сторони обвинувачення, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.02.2021, відповідно до якого до ЄРДР внесено відомості про кримінальне провадження №0000471 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за фактом подій: до Черкаського РУП надійшли матеріали по заяві ОСОБА_8 про те, що 30.01.2021 близько 00 год. 40 хв. на площадці 14-го поверху в буд. АДРЕСА_1 , сусід на ім`я ОСОБА_6 , умисно побив заявника, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження, які згідно висновку спеціаліста СМЕ №02-01/78 відносяться до категорії середнього ступеню;

- рапортом старшого інспектора ЧЧ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 від 30.01.2021, згідно з яким 30.01.2021 о 02:25 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 30.01.2021 о 02 год. 24 хв. за адресою: м. Черкаси, вул. Самійла Кішки, 210,, доставлено ОСОБА_8 ; близько години тому за місцем проживання сусід наніс тілесні ушкодження (ЗЧМТ, СГМ, закритий перелом кісто носа). Заявник: ОСОБА_14 ;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.01.2021, відповідно до якого 30.01.2021 близько 00 год. 40 хв. до нього в квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зателефонував сусід ОСОБА_6 , що проживає поверхом нижче. Після цього, вони вийшли до площадки на 14-му поверсі, і сусід почав наносити йому удари руками та ногами в область обличчя;

- довідкою КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД», відповідно до якої у ОСОБА_8 30.01.2021 о 02:15 годині встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом кісток носа;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.03.2021 з таблицею фотозображень, за участю потерпілого ОСОБА_8 , згідно з яким потерпілий відтворив усі обставини та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень 30.01.2021 близько 00 год. 40 хв. біля вхідних дверей у квартирі АДРЕСА_2 . Зокрема, ОСОБА_8 показав, що знаходився у квартирі на порозі, сусід ОСОБА_6 стояв навпроти нього зі сторони сходинкової клітки та схопив його лівою рукою за одяг в районі грудної клітки та витяг на сходинкову клітку. Далі, ОСОБА_6 наніс йому один удар кулаком правої руки по носу, від чого з носа потекла кров. Потім, ОСОБА_6 наніс один удар кулаком правої руки в ділянку зубів по траєкторії знизу-вверх, після чого відразу наніс йому один удар кулаком лівої руки в праву скроневу ділянку голови. Після цього, ОСОБА_6 схопив його двома руками за футболку в ділянці грудей та декілька разів вдарив його об стіну, об яку потерпілий вдарився правою бічною частиною голови. Від цих ударів він впав на підлогу, потім підвівся і дотягнуся правою рукою до кнопки домофону та натиснув на неї. Після цього, ОСОБА_6 сказав, що вони ще не закінчили, та ударом правої ноги по його правій нозі повалив потерпілого на підлогу сходинкової клітки, від чого він впав на правий бік. ОСОБА_6 сів на потерпілого та наніс йому близько 2 ударів кулаком лівої руки по обличчю в ділянку лівого ока, носа і виличної кістки, та близько 2 ударів кулаком правої руки по обличчю в ділянку лівого ока, носа та потилиці зліва. Після цих ударів потерпілий втратив свідомість, та не мав змоги ухилитись від ударів, які наносив йому ОСОБА_6 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.03.2021 з таблицею фотозображень, за участю свідка ОСОБА_9 , згідно з яким потерпілий відтворив усі обставини та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень 30.01.2021 близько 00 год. 40 хв. біля вхідних дверей у квартирі АДРЕСА_2 . Зокрема, свідок показав, що на екрані камери домофона він побачив, як ОСОБА_6 наніс один удар кулаком правої руки в ділянку носа ОСОБА_8 , в результаті чого останній вдарився головою об вхідні двері до квартири. Далі, він побачив, як ОСОБА_8 натиснув кнопку домофона. Далі, свідок побачив на екрані як ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в ділянку зубів спереду. Від цього удару ОСОБА_8 впав на сідниці на підлогу, та в цей момент ОСОБА_6 наніс йому один удар кулаком правою рукою в ліву ділянку обличчя, від чого ОСОБА_8 впав на праву частину тіла та ОСОБА_6 наніс йому близько чотирьох ударів кулаками обох рук в ділянку ребер та голови. Далі, свідок побачив, як ОСОБА_6 тримав лівою рукою ОСОБА_8 , коли він перебував в положенні лежачи на правому боці та наніс ОСОБА_8 два удари кулаком правої руки в ділянку обличчя зліва, близько двох ударів кулаком правої руки в ділянку ребер зліва та один удар кулаком правої руки в область нирки зліва. В цей момент свідок відчинив вхідні двері до квартири, вискочив на поверхове приміщення 14-го поверху та відштовхнув Вадима, який в цей момент тримав ОСОБА_8 та наносив йому удари;

- висновком експерта №02-01/192 від 17.03.2021, згідно з яким у ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження: перелом виличної кістки зліва, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травма носа з переломом кісток носа, крововилив та садном м`яких тканин носа, травма голови зі струсом головного мозку, крововиливами та садном обличчя, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; крововилив четвертого пальця правої стопи, відлам коронкової частини та скол емалі зубів на верхній та нижній щелепах, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли виникнути як за обставин, на які він вказав в протоколі проведення слідчого експерименту від 09.03.2021, так і за обставин, на які вказав ОСОБА_9 в протоколі проведення слідчого експерименту від 09.03.2021;

- клопотанням представника потерпілого ОСОБА_18 від 03.03.2021 про долучення до матеріалів кримінального провадження медичної документації;

- копією довідки КНП «Перша Черкаська міська лікарня», відповідно до якої 30.01.2021 при огляді черговим лікарем-хірургом ОСОБА_8 встановлено ознаки у струсу мозку, перелом кісток лицьового черепу, множинні забої м`яких тканин голови; на даному бланку міститься штамп кабінету КТ Третьої Черкаської міської лікарні про проведення КТ головного мозку 30.01.2021 №517. Також, на вказаному бланку міститься запис чергового нейрохірурга від 30.01.2021, діагноз: забій м`яких тканин обличчя, уламковий перелом кісток носа, алкогольне сп`яніння;

- копією протоколу КТ головного мозку від 30.01.2021, проведеного в КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД», згідно з висновком: перелом лицьової частини черепа;

- запис ЛОР-лікаря ОСОБА_19 , згідно з яким 30.01.2021 оглянуто ОСОБА_8 , та встановлено діагноз: травма лицьового черепа, перелом носа без зміщення;

- копією довідки КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» №21, виданою ОСОБА_8 в тому, що він звернувся до травматологічного пункту 30.01.2021 о 14 год. 20 хв.; за наслідками огляду встановлено діагноз: забій грудної клітки зліва, забій 4-го пальця правої стопи;

- копією консультативного висновку спеціаліста від 03.02.2021, відповідно до якого ОСОБА_8 оглянутий лікарем-стоматологом-хірургом КП «Черкаська обласна стоматологічна поліклініка ЧОР» та встановлений діагноз: набряк м`яких тканин в ділянці 11, 21 зубів; скол емалі зубів 31, 32, 33, 41, 42, 43 зубів; травматичний скол по металокерамічних коронках 12, 11, 21 зубів; висновок: відлом коронкової частини 11, 21 зубів внаслідок травми;

- копією консультативного висновку спеціаліста від 05.02.2021, в якому відмічено, що ОСОБА_8 був оглянутий лікарем неврологом-вертебрологом ОСОБА_20 (ФОП) - на КТ ГМ від 30.01.221; ОСОБА_8 встановлено клінічний діагноз: закрита черепно-мозкова травма (30.01.2021), перелом кісток лицьового черепа ліворуч, струс головного мозку помірно виражений вестибулоатактичний, помірний цефалгічний синдром;

- копією консультативного висновку спеціаліста від 05.02.2021, згідно з яким ОСОБА_8 оглянутий лікарем-стоматологом Черкаської обласної лікарні; ОСОБА_8 встановлений діагноз: перелом виличної кістки та верхньої шелепи, перелом вилице-орбітального комплексу зліва без суттєвого зміщення уламків. Травму отримав 30.01.2021 близько часу ночі;

- копією витягу з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду предметів від 27.08.2021, відповідно до якого було оглянуто медичну документацію на 12-ти арк., а саме: висновок спеціаліста, медична карта амбулаторного хворого, консультативний висновок спеціаліста, заключення лікаря-стоматолога, консультативний висновок спеціаліста, заключення огляду лікаря-рентгенолога, довідка чергового лікаря-хірурга, консультативний висновок спеціаліста лікаря-стоматолога, підтвердження діагнозу, довідка травмпункту, підтвердження ЛОР лікаря ОСОБА_21 , талон направлення на госпіталізацію, талон направлення на госпіталізацію, направлення доктора ОСОБА_22 . Вказані відомості було досліджено та описано у висновку судово-медичним експертом;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 27.08.2021, відповідно до якої вказану у протоколі огляду медичну документацію визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 .

За встановлених обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведена «поза розумним сумнівом» і зібраних доказів достатньо для визнання його винними, адже його винуватість підтверджується вище проаналізованими як прямими, так і не прямими доказами, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою, послідовні та безспірно доводять винуватість обвинуваченого у пред`явленому йому обвинуваченні.

Суд критично оцінює доводи захисника про те, стороною обвинувачення не доведено причинного зв`язку між діями обвинуваченого та наслідками у вигляді тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_8 . На думку суду, вказані доводи спростовуються вищедослідженими доказами у справі, в тому числі медичною документацією від 30.01.2021, в якій констатовано, зокрема, перелом кісток лицьового черепу, тощо.

Також, дослідженими доказами не встановлено та не підтверджено наявність підстав, які об`єктивно свідчили про те, що обвинувачений ОСОБА_6 в даній ситуації перебував у стані необхідної оборони, та які б давали останньому підстави вчинити у відношенні потерпілого ОСОБА_8 інкриміновані йому дії з метою уявного захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів, так як потерпілий ОСОБА_8 не становив реальної загрози його життю та здоров`ю, а тому його дії не містять ознак передбачених приписам ст.36 КК України, а саме перебування у стані необхідної оборони.

Під час судового розгляду судом було відмовлено у задоволенні клопотання захисника від 18.01.2022 про проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , з тих підстав, що стороною захисту не обґрунтовано значення обставин, які вона просить встановити або перевірити, що вони мають істотне значення у кримінальному провадженні, і не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом (зокрема, допитом обвинуваченого), та причин, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки під час досудового розслідування. Крім того, суд враховує, що під час досудового розслідування 09.03.2021 поводилися слідчі експерименти за участю потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , процесуальних порушень при проведенні вказаних слідчих дій не встановлено. Обставини вчинення кримінального правопорушення підлягають доказуванню не тільки слідчим експериментом, а сукупністю інших належних та допустимих доказів, оцінка яким дається судом у нарадчій кімнаті при постановлення вироку.

Також, в ході судового розгляду судом було відмовлено у задоволенні клопотання захисника від 18.01.2022 про призначення повторної судово-медичної експертизи з урахуванням показань ОСОБА_8 , наданих під час допиту 27.08.2021, до тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, у зв`язку з необґрунтованістю такого клопотання. Суд враховує, що при проведенні судово-медичної експертизи (висновок експерта №02-01/192 від 17.03.2021) експертом була досліджена медична документацію, протоколи проведення слідчого експерименту від 09.03.2021 за участю потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 . Висновок експерта №02-01/192 від 17.03.2021 повністю узгоджується з іншими доказами у справі та підтверджує отримання потерпілим тілесних ушкоджень.

З огляду на наведене, інші доводи сторони захисту не спростовують провину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за встановлених судом обставин.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєний злочин, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, згідно ст.ст.66, 67 КК України, суд не вбачає.

Суд враховує особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, працює комерційним директором ТОВ «Річфілд Хімпостач», за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При призначенні покарання суд також враховує обставини, що передували вчиненню кримінального правопорушення.

Таким чином, повною мірою врахувавши наведені обставини, зваживши на принцип індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку призначити ОСОБА_6 найбільш м`яке за видом покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.122 КК України, у виді виправних робіт за місцем роботи строком на 6 місяців з відрахуванням в дохід держави 10% із суми заробітку.

На думку суду, у даному випадку таке покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, суд зазначає таке.

До початку судового розгляду представником потерпілого подано до суду цивільний позов до ОСОБА_6 , в якому він просить: стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальну шкоду в сумі 15300,83 грн, моральну шкоду в сумі 80000 грн., та витрати на оплату правової допомоги в сумі 7000 грн.

Суд вважає необґрунтованими доводи захисника щодо необхідності залишення позовної заяви без розгляду з підстав її невідповідності нормами Цивільного процесуального кодексу, та зазначає таке.

Частина третя статті 175 ЦПК України містить ряд вимог до змісту та реквізитів позовної заяви, недотримання яких може бути підставою для залишення позовної заяви без руху та її повернення в порядку ч.1 та ч.3 ст.185 ЦПК України. У той же час вказані вимоги мають застосовуватися із урахуванням специфіки кримінального провадження та не суперечити засадам кримінального судочинства (ч.5 ст.125 КПК України).

Окрім того, слід зазначити, що правові наслідки недотримання вказаних вимог, передбачені ст.187 ЦПК України, у вигляді залишення позовної заяви без руху та повернення позовної заяви, можуть бути застосовані судом у кримінальному провадженні лише у разі, якщо такі недоліки унеможливлюють або суттєво перешкоджають розгляду цивільного позову по суті із прийняттям одного з рішень, передбачених ст.129 КПК України.

Формальні недоліки позовної заяви (незазначення ціни позову; відсутність підтверджень, що цивільним позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; тощо), на що посилається захисник, не перешкоджає суду в цьому кримінальному провадженні розглянути цивільний позов по суті разом з обвинувальним актом. Також, слід зазначити, що надмірний формалізм до форми та змісту позовної заяви у кримінальному провадженні може порушувати право суб`єкта, що постраждав від злочину, на доступ до правосуддя.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку здійснити розгляд цивільного позову.

Під час судового розгляду цивільний відповідач ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За приписами ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до цивільного позову, матеріальні збитки полягають у витратах на лікування в загальній сумі 15300,83 грн. На підтвердження понесених потерпілим витрат на лікування до позовної заяви додано: акт виконаних робіт від 09.04.2021 на загальну суму 14250 грн, складений ФОП ОСОБА_23 , та чек по сплаті послуг з терапевтичної стоматології від 09.04.2021 на суму 14250 грн; акт виконаних робіт по первинному огляду хворого, проведення комп`ютерної томографії від 03.02.2021 на загальну суму 258,80 грн, складений лікарем КНП «Черкаська обласна стоматологічна лікарня», та чек від 03.02.2021 на суму 258,80 грн.; чек на оплату стоматологічних послуг від 02.02.2021 на суму 200 грн.; чек на оплату медичних послуг від 05.02.2021 на суму 300,00 грн.; чек на оплату ліків від 30.01.2021 на суму 292,60 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 матеріальної шкоди підлягає до задоволення відповідно заявлених позовних вимог та згідно положень ст.ст.22, 1166, 1201 ЦК України, ст.129 КПК України.

Щодо вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди завданої кримінальним правопорушенням, то слід зазначити таке.

В обґрунтування моральної шкоди представник цивільного позивача зазначив, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому була завдана моральна шкода, яка полягає у тривалому сильному фізичному болю, тривалому лікуванню, яке спричинило потерпілому фізичний біль та моральні страждання. Внаслідок травм зубів потерпілий ОСОБА_8 тривалий час не міг повноцінно харчуватися, нормально спілкуватися з близькими та знайомими, так як кістки обличчя були зламані. Внаслідок струсу головного мозку ОСОБА_8 тривалий час відчуває головні болі, що супроводжуються нудотою, координація рухів порушена. Вказані обставини викликали у потерпілого біль та моральні страждання. Побиття обвинуваченим потерпілого фактично відбувалося на очах свідка ОСОБА_9 та його малолітнього сина. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого у потерпілого з`явилася наявна тенденція до депресії, відчуття самотності, занепаду сил, пригнічений настрій, надмірне занепокоєння. Відношення обвинуваченого до скоєного, відсутність вибачення, непризнання ним своєї вини потягнуло за собою виникнення у потерпілого відчуття нікчемності.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Положенням статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пункті 9 Постанови Пленуму Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд зауважує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, хоча у будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду по справі №752/17832/14-ц (провадження №14-538цс19), викладеної у постанові від 15.12.2020, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому була завдана моральна шкода, яка полягає у тривалому сильному фізичному болю, тривалому лікуванню, яке спричиняло потерпілому фізичний біль та моральні страждання, переживаннях, порушенні нормального ритму життя, погіршенні стану здоров`я, тощо.

З урахуванням обставин справи, враховуючи принципи розумності та справедливості щодо стягнення шкоди, судову практику, що склалася, суд дійшов висновку, що заявлений потерпілим розмір моральної шкоди є завищений та вважає необхідним стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 15000 гривень. В решті позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди необхідно відмовити.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно із ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

В цивільному позові представник цивільного позивача просить стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу до суду надано: угоду про надання юридичних послуг від 01.03.2021; квитанцію №б/н від 26.02.2021 про сплату ОСОБА_8 адвокатського гонорару у розмірі 7000 грн.; ордер серії ЧК №205518 від 28.09.2021 про здійснення адвокатом ОСОБА_24 представництва інтересів потерпілого ОСОБА_8 у Соснівському районному суді м. Черкаси; копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю.

З вказаних документів вбачаються, що сторони, при укладенні угоди про надання юридичних послуг узгодили порядок розрахунку, а саме: замовник одноразово виплачує виконавцю гонорар у розмірі 7000 грн., незалежно від кількості звернень з питань, що стосуються ведення справи. Оплата проводиться у готівковій формі в повному обсязі не пізніше 20 числа поточного місяця. Загальна сума витрат на правничу допомогу, надану потерпілому та цивільному позивачу складає 7000 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Виходячи із наданих доказів, суд вважає обґрунтованими вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, який, на переконання суду, є співмірним із наданими адвокатом послугами, та суд дійшов висновку про стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_8 витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався та підстави його визначення на цьому етапі відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368-370, 374, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у видівиправних робіт на строк 6 (шість) місяців з їх відбуванням за місцем роботи та відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми його заробітку.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 15300 (п`ятнадцять тисяч триста) гривень 83 коп., моральну шкоду в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, та витрати на правову допомогу в сумі 7000 (сім тисяч) гривень, а всього 37300 (тридцять сім тисяч триста) гривень 83 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- медичну документацію потерпілого ОСОБА_8 , передану на відповідальне зберігання потерпілому - залишити за належністю ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1