Номер провадження: 11-сс/813/1573/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27.10.2022 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001064, внесеного до ЄРДР 21.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27.10.2022 року було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та накладено арешт на транспортний засіб автомобіль «ГАЗ 33023-418» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобі НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 із забороною відчуження.

Передано транспортний засіб автомобіль «ГАЗ 33023-418» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобі НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , на відповідальне зберігання останньому, дозволивши ним користуватися.

Зобов`язано ОСОБА_9 надати вищезазначений автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ключем запалювання на першу вимогу слідчого та прокурора при необхідності проведення експертного дослідження.

Накладено арешт на транспортний засіб мотоцикл марки «Honda Translap» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною відчуження, користування та розпорядження.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що арешт майна у цьому випадку необхідний для збереження доказів у даному кримінального провадження.
Зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , діюча в інтересах ОСОБА_7 , вважає ухвалу слідчого судді про арешт майна незаконною та такою, яка підлягає скасуванню.
В своїй апеляційній скарзі адвокат зазначає, що: обидва автотранспортні засоби є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, однак слідчий суддя автотранспортний засіб «ГАЗ 33023-418» залишив на відповідальне зберігання володільцю. Тоді як мотоцикл марки «Honda Translap» - не повернув власнику.

На думку адвоката ця обставина вказує на незаконність ухвали слідчого судді в цій частині, оскільки після подальшого користування проведення експертних досліджень по справі буде недоцільним.

Крім того, адвокат зазначає, що до клопотання слідчого взагалі не долучено доказів, які підтверджують законність та потребу накладення арешту на майно.

На підставі цього, просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати частково. Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль «ГАЗ 33023-418» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобі НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 . Накласти арешт на транспортний засіб мотоцикл марки «Honda Translap» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 . Повернути мотоцикл марки «Honda Translap» реєстраційний номер НОМЕР_1 власнику на відповідальне зберігання.

В судове засідання апеляційного суду, прокурор, будучи належним чином повідомленим, не з`явився, причин своєї неявки не повідомив, а тому розгляд апеляційної скарги проводиться без участі прокурора.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, представника власника майна, яка просила задовольнити її апеляційну скаргу, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до приписів ст.404 КПК України, рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень; охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положеннями ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.
Наведені норми процесуального закону узгоджуються з положеннями ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Вказані положення також знайшли своє відображення в рішеннях Європейського Суду з прав людини (далі, ЄСПЛ), в тому числі в рішеннях «Бакланов проти Росії» (від 09 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (від 24 березня 2005 року), де ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що: «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Апеляційний суд, дослідивши матеріали провадження та пояснення учасників апеляційного провадження, дійшов висновку, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке відповідає вимогам кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів судового провадження СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001064, внесеному до ЄРДР 21.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
З версією органу досудового розслідування, 20.10.2022 року приблизно о 17:00 год, в Суворовському районі м. Одеси, водій ОСОБА_10 , керуючи загальним вантажним самоскидом ГАЗ 33023-418, р/Н НОМЕР_5 , здійснюючи рух по вул. Об`їздна дорога збоку вул. 47-а лінія в напрямку вул. 42-а лінія, при виконанні маневру повороту ліворуч, а саме на вул. 43-а Лінія, напроти буд. 7 по вул. 55-а лінія допустив зіткнення з мотоциклом Honda Translap, р/Н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснював прямолінійний рух у зустрічному напрямку. В результаті ДТП тілесні ушкодження отримав ОСОБА_11 у вигляді відкритого перелому латеральної кісточки лівої гомілки зі зміщенням, госпіталізований у травматологічне відділення КНП «МКЛ 1» ОМР.
У ході огляду місця дорожньо - транспортної пригоди оглянуті транспортні засоби - автомобіль марки «ГАЗ 33023-418» реєстраційний номер НОМЕР_5 та мотоцикл марки «Honda Translap» реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Автомобіль марки «ГАЗ 33023-418» реєстраційний номер НОМЕР_5 та мотоцикл марки «Honda Translap» реєстраційний номер НОМЕР_3 за результатами огляду були вилучені на майдан тимчасового утримування транспортних засобів за адресою: Одеська область, Одеський р.н., с. Латівка, вул. Квіткова, 36.
Постановою слідчого від 21.10.2022 року, вказані автотранспортні засоби були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а.п.22-23).
Задовольняючи подане клопотання слідчий суддя зазначив, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені речі можуть бути знаряддям вчинення кримінальних правопорушень та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Виходячи із зазначених у клопотанні фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також наданих матеріалів, на думку апеляційного суду слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновків, що арешт майна необхідний для подальшого проведення досудового розслідування.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв до уваги посилання у клопотанні слідчого про необхідність накладення арешту на майно для забезпечення збереження речових доказів, а також з метою проведення експертних досліджень з вказаними автотранспортними засобами.
Отже вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, шляхом накладання арешту на майно, є необхідним запобіжним заходом, передбаченим зазначеними нормами закону, оскільки у випадку приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна можуть настати негативні наслідки для здійснення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КК України.
На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин справи, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що для розслідування цього кримінального провадження на даній стадії досудового слідства, вжиття заходів забезпечення кримінального провадження саме в такому виді відповідатиме положенням кримінального процесуального закону.
Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність неповернення автотранспортного засобу - мотоциклу марки «Honda Translap» реєстраційний номер НОМЕР_3 , його володільцю на відповідне зберігання, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Оскільки мотоцикл марки «Honda Translap» реєстраційний номер НОМЕР_3 у даному кримінальному провадженні визнаний речовим доказом, тому питання передачі такого регулюється Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104.

Таким чином, питання передачі речового доказу не входить до компетенції слідчого судді.

Як зазначалось вище, підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що автомобіль марки «ГАЗ 33023-418» реєстраційний номер НОМЕР_5 та мотоцикл марки «Honda Translap» реєстраційний номер НОМЕР_3 , які оглянуті під час огляду місця дорожньо - транспортної пригоди є доказами злочину, а тому, в процесі досудового слідства необхідно провести автотехнічну експертизу технічного стану транспортного засобу та транспортно трасологічну експертизи.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість ухвали слідчого судді щодо неповернення мотоциклу марки «Honda Translap» реєстраційний номер НОМЕР_3 , його володільцю на відповідне зберігання.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду, представник підтвердила необхідність проведення певних експертних досліджень у даному кримінальному провадженні та накладення арешту на майно на час постановлення оскаржуваної ухвали, чим спростувала доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для накладення арешту на майно.

В той же час, представник власника майна зазначила, що на теперішній час усі необхідні експертні дослідження проведені, а тому на її думку, такий захід забезпечення вже не потрібен, а тому оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Апеляційний суд не погоджується із такою позицією апелянта, оскільки апеляційним судом ухвала слідчого судді перевіряється на момент її постановлення. Як вже було зазначено, на момент постановлення ухвали, підстави для арешиу майна були.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст.174 КПК України, уразі, коли відпала необхідність в арешті майна, то власник такого майна має право звернутися до слідчого судді районного суду з клопотанням про скасування накладеного ухвалою від 27.10.2022 року арешту на майно.
Будь яких даних, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів суд не вбачає та представником майна надано не було.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення слідчого судді постановлене у відповідності до положень кримінального процесуального Закону, а доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, у зв`язку з чим апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала без змін.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376, 404, 405, 407,409, 419, 422, 532 КПК України, Одеській апеляційний суд,
постановив

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27.10.2022 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001064, внесеного до ЄРДР 21.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4