УХВАЛА

Справа № 621/213/23

Провадження 1-кс/621/42/23

31 січня 2023 року м. Зміїв Харківської області

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,

про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Комсомольське Зміївського району Харківської області, який зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, розлученого, який має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньо-спеціальною освітою, раніше судимий:

-01.03.2013 вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.1 ст.187 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

27.05.2016 вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений 07.02.2018 на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 30.01.2018, умовно-достроково на невідбутий термін 10 місяців 27 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_8 , в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 13.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 08.09.2022, в денний час, більш точного часу в ході досудового розслідування не представилось за можливе, ОСОБА_7 перебуваючи поблизу сел. Донець Чугуївського району Харківської області, у лісосмузі знайшов гранату, тим самим придбав бойовий припас, яку в подальшому переніс до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , розташованого на території господарського подвір`я АДРЕСА_3 , де став її незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу, встановленого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992, до 11.11.2022.

11.11.2022 в період часу з 10 год. 30 хв. до 12 год. 20 хв., в ході проведення обшуку на в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , розташованого на території господарського подвір`я №2 в смт Слобожанське Чугуївського району Харківської області, працівниками поліції виявлено та вилучено металевий предмет схожий гранату Ф-1, який відповідно до висновку експерта №28932/48545 від 27.12.2022 за результатами проведення судової вибухотехнічної експертизи, є: одним корпусом ручної осколкової гранати Ф-1 (зарядом вибухової речовини (тротилу) в оболонці), виготовлений промисловим способом, та одним уніфікованим запалом ручних гранат модернізованим УЗРГМ (засобом підриву), виготовлений промисловим способом. Корпус гранати Ф-1 споряджений запалом УЗРГМ, складають гранату Ф-1, що належить до категорії бойових припасів, яку ОСОБА_7 незаконно придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу.

27.01.2023 ОСОБА_7 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, та наявність ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які можуть зберігати на собі сліди злочину та мати значення для справи, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці.

Прокурор наполягав на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого правопорушення, та наявність ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний ОСОБА_9 не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов наступного:

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ч.1 ст.12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

На підтвердження доводів клопотання слідчим надано копії:

- Витягу з ЄРДР №0000015 від 13.01.2023 за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 263 КК України (а.с.1);

- рапорту пом. чергового ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 від 12.01.2023 (а.с.2),

- постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 13.01.2023 (а.с.3-4),

- протоколу обшуку від 11.11.2022 (а.с.5)-7)

- постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11.11.2022 (а.с.8),

- постанови про призначення вибуховотехнічної експертизи від 17.11.2022 (а.с.9),

- висновку експерта №28932/48545 від 27.12.2022 (а.с.10-13),

- постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 12.01.2023 (а.с.14),

- постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 13.01.2023 (а.с.15-16),

- протоколу допиту свідків від 18.01.2023, 20.01.2023 (а.с.17-18, 19-20, 21- 22),

- Вимоги УІАП ГУНП в Харківській області від 16.01.2023 (а.с.26-27),

- довідки про звільнення №00869 (а.с.28),

- вироку Зміївського районного суду Харківської області від 27.05.2019 (а.с.30-31)

- ухвали Апеляційного суду Харківської області від 27.10.2016 (а.с.32-33),

- довідки Зміївської ЦРЛ від 18.01.2023 (а.с.10),

- повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (а.с.34-35).

Згідно ч.1 статті 177 Кримінального процесуального України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до положень статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Згідно частин 1, 3, 5 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України, а саме у носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, за яке, у разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Р. Турчинов не заперечував проти її обґрунтованості.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (п.32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим та прокурором у клопотанні, які доведені в судовому засіданні, а саме підозрюваний може переховуватися від органу досудового слідства, вчинити ніше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що відповідно до положень ч.4 ст. 194 КПК України, підозрюваному належить обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

При цьому, застосовуючи запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 197-198, 372, Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, визначені ч.5 статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого СВ ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури, слідчого судді чи суду за першою вимогою або повідомляти про неможливість прибуття;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання встановити 2 (два) місяці, а саме до 31 березня 2023 року, але в межах строку досудового розслідування.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання ОСОБА_7 направити до відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області до виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 31.01.2023

Слідчий суддя ОСОБА_1