справа № 399/62/23
провадження № 1-кп/399/41/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000057 від 11.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с. Дзержинівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, росіянин, громадянина України, освіта базова загальна середня, неодружений, не працюючий, маючий на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстроване та фактичне місце проживання АДРЕСА_1 , який з 27.01.2023 року перебуває в умовах Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор», раніше судимого: 1) 20.05.2022 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений судом від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки; 2) 27.01.2023 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 4 ст. 185, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк на 5 р. 2 міс., у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було введено воєнний стан строком на 30 діб з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

10.01.2023 року ОСОБА_3 за дозволом ОСОБА_5 знаходився в приміщенні житлового приміщення останньої, розташованого по АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан, з метою таємного викрадення чужого майна, скористався відсутністю власника будинку ОСОБА_5 та інших осіб та з навісної шафи повторно таємно викрав належне ОСОБА_5 майно. А саме: мобільний телефон марки «BLAKVIEV», який не становить для потерпілої матеріальної цінності, чохол для фотоапарату, вартістю з урахуванням зносу 80,00 грн., та цифровий фотоапарат марки «Olympus», модель «NO.u-7010», вартістю з урахуванням зносу 350 грн., після чого зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерплій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 430 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 повторно таємно викрав чуже майно в умовах воєнного стану.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу та порядку дослідження доказів, враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та не оспорював фактичних обставин вчинення злочину, які викладені в обвинувальному акті, інші учасники судового процесу також не оспорювали фактичних обставин справи та не заперечували щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд в судовому засіданні на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. З огляду на зазначене, судом ухвалено наступний обсяг та порядок дослідження доказів-допит обвинуваченого, дослідження характеризуючи даних щодо обвинуваченого, дослідження документів щодо речових доказів та судових витрат.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що йому обвинувачення зрозуміле, фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення не оспорював, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, суду надав наступні показання, а саме що на початку січня 2023 року знаходився в будинку потерпілої та викрав телефон та цифровий фотоапарат, що вказані в обвинувальному акті, та заложив вказані речі за гроші, які витратив на проїзд.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце його проведення повідомлена належним чином, причин неявки не повідомила, 20.02.2023 року подала через канцелярію суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними по справі доказами, які у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обвинувачений визнав та з якими погодився в повному об`ємі.

Суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, оскільки повторно таємно викрав чуже майно в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

За нормами ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин.

Обставиною що пом`якшує відповідальність обвинуваченого, згідно вимог ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, згідно вимог ст. 67 КК України не встановлено.

Обвинувачений раніше судимий за злочини проти власності, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, до взяття під варту не працював, офіційно неодружений, на утриманні троє неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває. Повністю визнав свою вину у вчиненому злочині та щиро розкаявся у вчиненому.

Згідно з висновками викладеними в досудовій доповіді Онуфріївського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , взявши до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, вчинення повторного кримінального правопорушення в період випробування з іспитовим строком, а також високу ймовірність вчинення ним повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, в разі доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення за даним обвинуваченням, застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Тому, враховуючи вищезазначені обставини в сукупності, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім.

Таке покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та профілактики вчинення нових злочинів.

В ході судового розгляду кримінального провадження судом встановлено, що вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27.01.2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за вказаним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2022 року та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці. До набрання вироком законної сили обрано відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою та взято останнього під варту з зали суду. Строк відбування покарання ОСОБА_3 ухвалено рахувати з 27.01.2023 року. Вирок набрав законної сили 28.02.2023 року.

За вказаних обставин суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання застосувати ч.4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Судові витрати у справі відсутні.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської област від 13.01.2023 року накладено арешт на тимчасово вилучені 11.01.2023 року в ході огляду території дороги мобільний телефон марки «BLAKVIEV» білого кольору та чохол сірого кольору із написом "Camera-beg" із вмістом в ньому цифрового фотоапарату марки «Olympus» сірого кольору належний ОСОБА_5 , проживаючій по АДРЕСА_2 та заборонено розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Згідно з ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи зазначену норму закону та встановлені судом фактичні обставини справи суд приходить висновку про скасування арешту майна.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим покаранням призначеним вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27.01.2023 року, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою взявши під варту з зали суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 27.01.2023 року.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Судові витрати у справі відсутні.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.01.2023 року у справі № 398/142/23 провадження 1-кс/398/116/23 та дозволити власнику майна розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Речовий доказ DVD+R диск із копією відеозапису проведення огляду місця події від 11.01.2023 року - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «BLAKVIEV» білого кольору, чохол сірого кольору із написами «Camera-beg», із вмістом в ньому цифрового фотоапарату марки «Olympus», модель «NO.u-7010» сірого кольору, вилучений 11.01.2023 року під час огляду ділянки дороги розташованої навпроти домоволодіння по АДРЕСА_3 - повернути власнику.

Речовий доказ - DVD+R диск із копією відеозапису проведення слідчого експерименту від 26.01.2023 року - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349, ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Онуфріївського районного

суду Кіровоградської області ОСОБА_1