У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2690/23

№ 1-кс/183/962/23

06 березня 2023 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000052 від 02.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000052 від 02.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.03.2023 приблизно об 11:52 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом марки «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі М29 на 159 км. на стаціонарному посту поліції, розташованому на території Губиниської ОТГ Новомосковського району Дніпропетровської області за порушення вимог ПДР знаку «3.41 - контроль» був зупинений працівником поліції. Після чого працівником поліції на підставі Закону України «Про Національну поліцію» запропоновано пред`явити документи, що посвідчують особу та право керування транспортним засобом. Водій ОСОБА_4 перебуваючи на узбіччі автодороги М29 на 159 км. біля стаціонарного поста поліції, розташованого на території Губиниської ОТГ Новомосковського району Дніпропетровської області, на законні вимоги працівника поліції, пред`явив працівнику поліції посвідчення водія серії НОМЕР_2 на право керування транспортними засобами, які відносяться до категорії: «В» на своє ім`я. Під час перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 по інформаційному порталу Національної поліції «ЦУНАМІ» встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 05.10.2021 року громадянці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто посвідчення водія, яке використовував ОСОБА_4 має ознаки підробки.

01.03.2023 слідчим СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду місця події вилучено та опечатане у спец. пакет № PSP 1052502 та вилучене до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Вказаний факт дізнавачем сектору дізнання Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області 02 березня 2023 року внесений до ЄРДР за №0000052 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

02 березня 2023 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000052 визнане речовим доказом, оскільки зберігає на собі сліди кримінального проступку.

Згідно відповіді територіального сервісного центру МВС №1246 від 02.03.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.

Ураховуючи, що для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речових доказів, необхідно на вказане майно накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, так як існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом правопорушення та підлягає збереженню.

Оскільки посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є предметом кримінального проступку та є необхідність у проведенні відповідної експертизи, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, збереження речових доказів, арешт посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даному кримінальному провадженню є необхідним.

Беручи до уваги вищевикладене, прокурор звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.

Прокурор клопотання підтримав, про що надав відповідну заяву, в якій одночасно просив розглянути клопотання у його відсутність.

Володілець майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про місце та час розгляду клопотання, що відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України не є перешкодою для розгляду вказаного клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 01.03.2023 приблизно об 11:52 на трасі М29 на 159 км. поблизу с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області було зупинено транспортний засіб марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , де при перевірці водійського посвідчення водія ОСОБА_4 було виявлено, що воно має ознаки підробки.

02.03.2023 відомості про дану подію були внесені до ЄРДР №0000052 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 01.03.2023 слідчим СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено, опечатано у спец. пакет № PSP 1052502 та вилучено до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постановою дізнавача СД Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про визнання та залучення до кримінального провадження речових доказів від 02.03.2023 вищевказане тимчасово вилучене посвідчення водія визнано і залучено у якості речового доказу по кримінальному провадженню.

За положеннями ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані, лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене вищезазначене майно відповідає приписам ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, могло зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може бути предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а також іншими речами, набутими кримінально протиправним шляхом.

За наведених вище обставин слідчий суддя вважає клопотання прокурора про арешт майна обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Існують ризики того, що у разі не накладення арешту можливо відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 110, 131, 132, 170-173, 175, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000052 від 02.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони користування та розпорядження вказаним майном.

Визначити місце зберігання арештованого посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в матеріалах кримінального провадження №0000052.

Виконання ухвали покласти на дізнавачів СД Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000052 від 02.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а контроль за дотриманням прав власника арештованого майна, до скасування арешту, покласти на прокурорів, що здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1