Справа № 462/7573/22
провадження 1-кп/462/251/23
У Х В А Л А

20 січня 2023 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в залі суду у м.Львові в підготовчому відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000410 клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.1 ст.277 КК України,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000410 по обвинуваченню ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.1 ст.277 КК України.

Під час підготовчого провадження прокурор подав письмове клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотань прокурор посилається на те, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не встановлено.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, покликаючись на мотиви такого, яке просить задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив проти клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Потерпілий АТ «Укрзалізниця», будучи належним чином повідомленим про час, день та місце проведення підготовчого судового засідання, не забезпечив явку в таке судове засідання свого представника, натомість представник потерпілого ОСОБА_6 подав суду заяву про здійснення судового провадження за його відсутності.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Заявлене прокурором клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за процесуальним змістом і формою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Як встановлено, ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 22.11.2022 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у нічний час доби з 20:00 год. до 06:00 год., строком на два місяці, тобто до 22 січня 2023 року включно.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів, пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, перелік яких є вичерпним.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності питань, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов?язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені у ст.178 КПК України.

Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України». На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів на даний час не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду на потреби судового провадження.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність таких ризиків.

Так, суд вважає, що без застосування до обвинуваченого запобіжного заходу ОСОБА_5 зможе переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.1 ст.277 КК України, та зокрема за ч.4 ст.185 КК України передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

З огляду на викладене, жодний більш м`який запобіжний захід, окрім домашнього арешту, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні та доведені стороною обвинувачення в судовому засіданні, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, клопотання слід задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 20.00 год. до 06.00 год. щоденно, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. 176-178, 183 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, поклавши на нього такі обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду, в період часу з 20.00 год. до 06.00 год. щоденно.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її оголошення і закінчується 20 березня 2023 року.

Копії ухвали вручити учасникам судового провадження, направити для виконання і контролю органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1