Провадження №: 1-кс/755/2604/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" грудня 2022 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0004053 від 20 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України,

в с т а н о в и л а :

прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернулася до слідчої судді з клопотанням про арешт майна, а саме предмету схожого на конвектор та акумуляторну батарею, що зберігаються за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2 у м. Києві.

Клопотання мотивовано тим, що відповідно до акта про пожежу від 20 грудня 2022 року орієнтовно о 05 год 15 хв в багатоповерховому житловому будинку, що по АДРЕСА_1 , а саме в приміщенні кімнати, що розміщена в квартирі АДРЕСА_2 на 2 поверсі вказаного будинку, відбулася пожежа, що виявлена невстановленою особою 20 грудня 2022 року о 05 год 17 хв та повідомлення про яку надійшло від невстановленої особи 20 грудня 2022 року о 05 год 18 хв. Зазначена пожежа ліквідована 20 грудня 2022 року о 06 год 07 хв. Пожежею пошкоджено квартиру АДРЕСА_2 : зовнішні стіни та склопакети кімнат кухні, вітальні та спальні, облицювання стін та стелі усіх приміщень квартири; меблі та електричне устаткування кухні; меблі та господарські речі у вітальні; акумулятор, інвентар та устаткування у підсобному приміщенні (власник ОСОБА_4 ). Розмір матеріальних збитків завданий пожежею наразі встановлюються.

Крім того, внаслідок пожежі травмувалися громадяни ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Було опитано завідуючу КНП КМКЛ №2 ЮрдановуС.В., яка пояснила, що до неї на огляд потрапила дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка постраждала внаслідок зазначеної пожежі та наразі перебуває під наглядом лікарів.

Крім того, опитана ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є матір`ю ОСОБА_7 , повідомила, що близько 2 тижнів тому придбала інвертор, що й вибухнув у приміщенні квартири, де сталася пожежа та внаслідок вибуху якого пошкоджено майно, травмовано мешканців квартири, а також дитину.

Під час досудового розслідування допитано як свідків громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Вказані громадяни проживають в житловому будинку по АДРЕСА_1 та повідомляють, що перед початком пожежі чули сильний вибух.

Відповідно до акта перевірки Управління вибухотехнічної служби об`єкта на наявність вибухових матеріалів №2022/12/20-01 встановлено, що вибухнув літіонний акумулятор змонтований підключений через інвертор.

Слідчим Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві 20 грудня 2022 року здійснено огляд місця події, а саме приміщення кімнати у квартирі АДРЕСА_3 . Під час проведення огляду виявлено та вилучено предмет схожий на конвектор та акумуляторну батарею.

Вилучене майно, а саме: предмет схожий на конвектор та акумуляторна батарея, містять на собі сліди кримінального правопорушення, а також інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту вчинення кримінального правопорушення та вилучені з метою подальшого призначення судової пожежно-технічної експертизи.

Крім того, 21 грудня 2022 року слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві винесено постанову про визнання предмету схожого на конвектор та акумуляторної батареї речовими доказами в кримінальному провадженні.

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження № 0004053 від 20 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що арешт майна накладається з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні із викладених у клопотанні підстав прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 просила задовольнити клопотання.

У свою чергу, враховуючи норми ст.ст. 22, 26, 172 КПК України щодо того, що неприбуття інших осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчою суддею визнано за можливе провести цей судовий розгляд за даної явки.

Слідча суддя, ознайомившись з клопотанням, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали, яким обґрунтовується клопотання, дійшла такого висновку.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

20 грудня 2022 року старшим слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_15 за адресою АДРЕСА_4 , проведено огляд місця події в присутності понятих, під час якого виявлено та вилучено предмет, схожий на конвектор, та акумуляторну батарею.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Постановою слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 21 грудня 2022 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0004053 від 20 грудня 2022 року.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що вищезазначене вилучене майноє тимчасово вилученим майном, а тому з урахуванням наведених прокурором підстав на зазначене майно може бути накладений арешт на підставі ст. 170 КПК України, так як існує сукупність розумних підозр вважати, що дані речі мають значення доказів вчинення злочину, а отже з метою збереження доказів.

За таких обставин, слідча суддя враховує правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження і приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб.

Стаття 41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності і право приватної власності є непорушним.

Аналогічні гарантії захисту права власності містяться у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, згідно якого ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява № 19336/04 п. 168, Європейський суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. The United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Взявши до уваги вищевикладене, кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 26, 98, 100,170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події, а саме: предмет, схожий на конвектор, та акумуляторну батарею, із забороною використання, розпорядження, відчуження вказаного майна.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києві ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя: ОСОБА_1