Справа № 555/2016/22
Номер провадження 1-кп/555/94/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

про звільнення від кримінальної відповідальності

"22" березня 2023 р. м.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

потерплого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Березне кримінальне провадження №0000338 від 07.10.2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з освітою вищою, громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

І. Історія провадження

23.11.2022 року до провадження Березнівського районного суду Рівненської області надійшло кримінальне провадження №0000338 від 07.10.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

ІІ. Зміст обвинувачення

ОСОБА_4 22.11.2020 року приблизно о 01 годині 03 хвилини, перебуваючи на території ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» АЗС №РН19, розташованого за адресою: м.Березне вул.Андріївська,95 Рівненського району Рівненської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, вступив у словесну суперечку із ОСОБА_6 , під час якої у нього виник умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_6 побоїв.

Реалізуючи вказаний умисел, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних насідків у вигляді завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_6 , стоячи навпроти останнього, ОСОБА_4 умисно кулаком правої руки наніс один удар в нижню щелепу потерпілого, чим спричинив ОСОБА_6 фізичний біль і не спричинив тілесних ушкоджень.

ІІІ. Позиція учасників судового розгляду

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до положень ст.49 КК України. При цьому обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Підтвердив, що йому зрозумілі підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, що, у даному випадку, є нереабілітуючою підставою, а також вказав, що його позиція є добровільно.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення клопотання сторони захисту, вказуючи, що дійсно на даний час строки давності, визначені ст.49 КК України, минули, що є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечив щодо задоволення клопотання.

IV. Встановлені судом обставини, мотиви з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким суд керувався.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні 22.11.2020 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, яке є кримінальним проступком, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Частина перша статті 49 КК України визначає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням давності є обов`язковим для суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Аналіз вищевказаних правових норм дозволяє дійти до висновку, що матеріально-правовими підставами для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч.2-4 ст.49 КК України), а процесуально-правовими - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Визнання ж обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання вини є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а тому невизнання ним вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації права обвинуваченого на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений ст.49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням особи своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що:

-- обвинуваченому інкримінується вчинення кримінального проступку 22.11.2020 року, а отже станом на час заявлення стороною захисту клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, минули строки, що визначені ч.1 ст.49 КК України;

-- будь-яких доказів про те, що строк давності, встановлений ст.49 КК України, будь-яким чином призупинявся або переривався, суду представлено не було;

-- обвинувачений висловив свою добровільну згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України. При цьому наслідки закриття кримінального провадження з цих підстав судом були роз`яснені.

З урахуванням наведених обставин суд вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання обвинуваченого.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 126 КК України, ст.284 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.126 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000338 від 07.10.2021 рокупро обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, закрити.

Речові докази: флеш носій, на якому знаходяться матеріали відеозапису з камер відео спостереження, розміщених на території ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» АЗС №РН19 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області протягом семи днів.

Суддя: ОСОБА_1