В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/4433/22

Провадження № 1-кп/0285/243/23

14 лютого 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новоград-Волинський к/п № 285/4433/22 0000266) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селещина, Машівського району, Полтавської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128,200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 23.04.2021 року о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 та проводив час, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 07.09.2022 року, коли прибув до приміщення Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у скоєному.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому, роз`яснено. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії, які виразились у нез`явленні військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проходження служби, збитків кримінальним правопорушенням не завдано, усвідомив протиправність свого діяння, зробив для себе належні висновки.

Вказані обставини суд вважає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити покарання на рівні нижньої межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 407 КК України та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільнити його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід не обирався.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно направити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : ОСОБА_1