Справа № 553/4587/22
Провадження № 1-кп/553/1202/2022
У Х В А Л А
Іменем України

25.11.2022м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 від 27.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

На розгляді у Ленінському районному суді міста Полтави перебуває кримінальне провадження № 0000300 від 27.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

22.11.2022 надійшло клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , що обумовлюється існуванням ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
В обґрунтування клопотання прокурор посилається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, у зв`язку з чим обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнути відповідальності. На даний час судовий розгляд не закінчено, свідки не допитані. Враховуючи, що в їх числі є свідки, які перебувають у родинних стосунках з обвинуваченим, є ризик незаконного впливу на них з метою зміни показань на його користь. Оскільки ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований та не має підтвердженого джерела доходів, а єдиним способом заробітку є вчинення злочинів, наявний ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам.
У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора та вказав, що прокурором не доведено обґрунтованість обвинувачення і клопотання про продовження запобіжного заходу не може бути розглянуто без дослідження доказів та допиту певних осіб.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, обґрунтовуючи свою позицію недоведеністю прокурором наявності ризиків та відсутністю достатніх підстав для продовження строку найсуворішого запобіжного заходу.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд дійшов наступного:

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28.07.2022 стосовно ОСОБА_4 застосовано, а ухвалою від 20.09.2022 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.10.2022. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 30.09.2022 продовжено запобіжний захід до 28.11.2022.
Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимогами пункту 5 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України за санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.
При вирішення питання щодо дії запобіжного заходу, суд не вирішує питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого, а також питання щодо доведеності чи не доведеності його вини у вчиненні цього злочину, оскільки вказані питання, відповідно до вимог статей 373, 374 КПК України, можуть бути вирішені судом лише при прийнятті остаточного процесуального рішення по кримінальному провадженню.
Судом враховується, що на теперішній час є наявними ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:
у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду, оскільки офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації та проживання не має міцних соціальних зв`язків;
обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення з метою забезпечення елементарних життєвих потреб, що підтверджується відомостями про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, до арешту офіційно не був працевлаштованим, не мав постійного стабільного джерела доходу.
- враховуючи, що свідки у даному кримінальному провадженні не допитані, в їх числі є свідки, які перебувають у родинних стосунках з обвинуваченим, є ризик незаконного впливу на них з метою зміни показань на його користь.
Суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має джерел отримання прибутку, розлучений, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, який не має тяжких захворювань чи інвалідності.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зазначені судом ризики не зменшились та не зникли, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.
Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (частина 1 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 3 статті 183, пункту 2 частини 5 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, суд визначає заставу у розмірі - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 99240 грн 00 коп.
Керуючись статтями 176, 177, 178, 182, 183, 196, 197, 331 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, на строк шістдесят днів, до 23.01.2023, включно.
Визначити розмір застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) грн 00 коп., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.
У разі внесення застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки: повідомляти суд про своє фактичне місце проживання та засоби зв`язку; прибувати за кожним викликом до суду, утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками.
Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків, застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.
Повний текст постанови складено та оголошено 30.11.2022.

Головуючий ОСОБА_1