Справа № 462/5520/22
провадження 1-кс/462/1665/22
У Х В А Л А

08 грудня 2022 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_4 від 06.10.2022 року про закриття кримінального провадження №0009073 від 24.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, в частині,

встановив:

ОСОБА_3 24.11.2022 року електронною поштою звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, на постанову слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0009073 від 24.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, в частині привласнення, розтрати або нанесення іншої матеріальної шкоди шляхом бездіяльності з боку посадових осіб Державного концерну «Укроборонпром». В обґрунтування скарги посилається на те, що оскаржувана постанова належно не мотивована і необґрунтована, слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій і не встановлено дійсних обставин події, не дано їм належної правової оцінки. Також слідчим не досліджено обставин, що зазначені у його заяві від 31.07.2019 року про вчинення кримінального правопорушення і наведені під час його допиту, не спростовано його доводів та обґрунтувань. В результаті цього слідчий зробила передчасні висновки про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки нею не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження. За наведеного, скаржник просить вказану постанову слідчого скасувати, зобов`язати слідчого поновити досудове розслідування в тій частині, в якій було закрито провадження, та в порядку судового контролю взяти виконання ухвали за результатами розгляду скарги на контроль слідчого судді.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов?язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Однак, скаржник не з?явився для розгляду скарги у судове засідання, яке було призначене на 08.12.2022 року, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду. При цьому, ОСОБА_3 через систему «Електронного суду» подав клопотання, в якому просив розглядати скаргу за його відсутності, що слідчий суддя вважав за можливе, з огляду на визначений процесуальним законом скорочений строк розгляду скарги та необхідність забезпечення доступу скаржника до правосуддя.

Слідчий СВ ВП № 1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0009073 від 24.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, в судове засідання для розгляду скарги не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду.

Прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 у поданому на адресу суду клопотанні від 08.12.2022 року провив розглядати скаргу ОСОБА_3 за його відсутності та врахувати його позицію, постанова слідчого від 06.10.2022 року про закриття кримінального провадження №0009073 в частині винесена без порушень на підставі зібраних в межах кримінального провадження належних та допустимих доказів, а тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши доводи скарги і матеріали, долучені до неї, а також матеріали кримінального провадження №0009073, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

При розгляді скарги встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0009073, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, здійснювалось ГУ НП у м.Києві за процесуального керівництва Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, а 11.10.2022 року підслідність у такому кримінальному провадженні визначено за слідчими ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області за процесуального керівництва Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону.

Відомості в ЄРДР внесено у зв`язку з поданням заяви ОСОБА_3 від 31.07.2017 року про вчинення кримінальних правопорушень службовими особами Державного концерну «Укроборонпром» та співробітниками департаменту контрозвідки СБУ.

Постановою слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУНП України в м. Києві ОСОБА_4 від 08.12.2019 року кримінальне провадження №0009073 від 24.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, було закрите.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 29.01.2020 року (справа № 761/2438/20) вказана постанова слідчого за скаргою ОСОБА_3 була скасована.

Між тим, 29.04.2022 року слідчим СВ Шевченківського управління поліції ГУНП України в м. Києві ОСОБА_4 кримінальне провадження було повторно закрите, а така постанова слідчого була скасована прокурором 05.10.2022 року.

06.10.2022 року слідчий СВ Шевченківського управління поліції ГУНП України в м. Києві ОСОБА_4 винесла оскаржувану постанову, якою закрила кримінальне провадження №0009073 від 24.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, в частині привласнення, розтрати або нанесення іншої матеріальної шкоди шляхом бездіяльності з боку посадових осіб Державного концерну «Укроборонпром» в межах відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 , за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Як достовірно встановлено, вказану постанову про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 отримав лише 23.11.2022 року і оскаржив таку 24.11.2022 року, тобто у строк, визначений ч.1 ст.304 КПК України.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Перевірка обставин події, викладених в заяві про кримінальне правопорушення, здійснюється слідчим, дізнавачем за допомогою процесуальних дій, у порядок і спосіб, передбачених розділом ІІІ КПК України.

Згідно зі ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Як зазначено у ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження. Відповідно до ст.284 КПК України слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 91 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

При цьому, відповідно до вимог ст.110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Також слідчий суддя, розглядаючи дану скаргу, виходить з того, що практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

В оскаржуваній постанові підставою для закриття кримінального провадження слідчий зазначила п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення передбачено наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) кримінального правопорушення. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, які фактичні обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.

Проте, в оскаржуваній постанові слідчим ОСОБА_6 не вказано, які обставини встановлено, яка подія та яке діяння мали місце, відповідно слідчий при винесені оскаржуваної постанови не встановив фактичних обставин та, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, не вжив всіх заходів для їх встановлення, тим самим не дотримався вимог ст.9 КПК України та передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що допит ОСОБА_3 проведено формально, без детального з`ясування у особи, яка звернулася із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, обставин щодо яких фактично і здійснюється провадження, а в оскаржуваній постанові жодної оцінки показань ОСОБА_3 слідчим не дано.

Слідчий під час досудового розслідування обмежився фактично тільки допитом кількох працівників ДК «Укроборонпром», проте не розширив шляхом проведення слідчих (розшукових) дій коло осіб, котрим можуть бути відомі обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження, не зібрав і не оцінив додаткових письмових доказів для перевірки доводів ОСОБА_3 , а також на підтвердження чи спростування повідомлених ним слідству обставин.

Наведене свідчить про те, що обставини, які викладені ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінального правопорушення не стали предметом належного та ефективного їх розслідування слідчим.

Відтак, враховуючи наведене, вважаю, що слідчий прийшов до передчасного висновку, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення в частині привласнення, розтрати або нанесення іншої матеріальної шкоди шляхом бездіяльності з боку посадових осіб Державного концерну «Укроборонпром» в межах відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 , оскільки, з огляду на вказану неповноту розслідування і неналежну оцінку доказів, ним не могли бути об`єктивно встановлені дійсні обставини події.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено неповноту проведення слідчим досудового розслідування у кримінальному провадженні №0009073, а саме, нею не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на прийняття рішення у кримінальному провадженні, не оцінено, в порушення ст.94 КПК України, кожного доказу та не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала би зроблені висновки про те, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення.

Оскільки під час кримінального провадження слідчим не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, не надана їм належна правова оцінка, то її постанова від 06.10.2022 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, не може вважатися законною і підлягає скасуванню.

Що стосується вимоги скарги про зобов`язання слідчого поновити досудове розслідування в тій частині, в якій було закрито провадження, то скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження в частині, про що слідчий суддя дійшов висновку, має наслідком відповідно до положень кримінального процесуального закону поновлення досудового розслідування і окремого вирішення слідчим суддею не потребує.

Також не підлягає до задоволення і вимога скарги щодо здійснення судового контролю слідчим суддею за виконанням даної ухвали уповноваженим слідчим, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0009073 від 24.09.2019 року, оскільки судовий контроль забезпечується, як і в даному випадку, шляхом розгляду скарги, поданої в порядку ст.303 КПК України, і постановлення відповідної ухвали згідно зі ст.307 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 7, 9, 94, 303-307, 309 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову слідчого слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_4 від 06.10.2022 року про закриття кримінального провадження №0009073 від 24.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, в частині привласнення, розтрати або нанесення іншої матеріальної шкоди шляхом бездіяльності з боку посадових осіб Державного концерну «Укроборонпром» в межах відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 , скасувати.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала в силу ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13.12.2022 року

Слідчий суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 ОСОБА_7