ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/706/23 Справа № 173/499/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000086 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, проживаючого без реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року, було задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, з моменту фактичного затримання, з 28 лютого 2023 року по 28 квітня 2023 року до 15-00 години включно без визначення застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, офіційно не працює, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, тому є підстави вважати, що він усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також продовжить вчинювати інші кримінальні правопорушення, у в`язку з чим застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню. Зазначає, що прокурором не було доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Вказує, що у клопотанні прокурора про обрання запобіжного заходу не зазначено, які саме матеріали що доводять його зміст додано до нього. Не долучено жодного доказу який би доводив обгрунтованість клопотання.

Вважає, що слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, має цивільну дружину, яка є вагітною та перебуває на 4 місяці вагітності, має на утримані 4 дітей цивільної дружини.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 , та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 2 частиною 3 та частиною 5 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, як дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Частиною 1 статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

- вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

- наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

- репутацію підозрюваного,обвинуваченого;

- майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

- наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

- дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи захисника підозрюваного, викладені в апеляційній скарзі та судовому засіданні щодо необґрунтованості ухвали суду, є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні СВ ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо якого 28.02.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 28 лютого 2023 року, близько 06 год. 00 хв., знаходячись у м. Верхівцеве Кам`янського району Дніпропетровської області, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, переліз через паркан домоволодіння, та використовуючи заздалегідь заготовлену викрутку, шляхом віджиму метало-пластикової рами вікна, проник до житлового будинку по АДРЕСА_2 , власницею якого є ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого ОСОБА_8 , закривши своє обличчя медичною маскою та в`язаною шапкою, пройшов по кімнатам будинку, де в спальній на ліжку виявив ОСОБА_10 , яка у цей час, в силу своєї хвороби лежала на спині, обличчям угору. Після цього ОСОБА_8 визначив ОСОБА_10 об`єктом свого протиправного посягання, оцінив свою реальну перевагу у фізичному розвитку, перед потерпілою жіночого роду, а також фактор раптовості нападу, у темний час доби. Та за допомогою заздалегідь заготовленого карманного ліхтаря, світло від якого спрямував у очі ОСОБА_10 , створив перешкоду для візуального сприйняття потерпілою його особи, чим подавив волю останньої до її можливого супротиву. Одночасно з цим, ОСОБА_8 , грубо та гучно вимовив свою злочинну вимогу до потерпілої ОСОБА_10 : - «Где деньги?!». Та відразу, запобігаючи діям потерпілої ОСОБА_10 , яка намагалась увімкнути світло у кімнаті, знаходячись безпосередньо біля неї, наніс ОСОБА_10 один удар своєю рукою по її правій руці. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення майна ОСОБА_10 , повторив їй свою протиправну вимогу спрямовану на виявлення у будинку грошей. Після чого ОСОБА_8 , усвідомлюючи недієвість та без результативність методу, який він обрав для досягнення корисливої злочинної мети, а саме - відкритого викрадення грошей потерпілої ОСОБА_10 , що виразилось у недостатньому прояві агресії та залякуванні потерпілої, змінив тактику своєї злочинної поведінки. Та у результаті раптово-виниклого умислу, направленого на напад з метою заволодіння чужим майном із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я, ОСОБА_8 , знайшовши у кухні будинку, ніж господарсько-побутового призначення, повернувся до спальні, де діючи з метою швидкого схилення волі потерпілої та послідуючого виконання його вимог, утримуючи ніж у правій руці, приставив його лезом до життєво-важливих органів на шиї ОСОБА_10 , а саме до горла, після чого повторив їй свою протиправну вимогу спрямовану на відшукання у будинку грошей. У свою чергу ОСОБА_10 , усвідомлюючи реальну небезпеку для свого життя та здоров`я, від дій ОСОБА_8 , не бажаючи віддавати йому свої гроші відповіла, що у неї немає у будинку грошей. Отримавши відмову потерпілої, ОСОБА_8 , не припиняючи своїх злочинних дій, направлених на розбійний напад, діючи умисно, з метою відшукання грошей та цінностей у будинку ОСОБА_10 , відчинив дверцята шаф у кімнатах, та провів обшук особистих речей потерпілої, де знайшовши грошові кошти у сумі 3500 гривень, та її майно у вигляді: мобільного телефону "Nokia х1-01" вартістю 200 гривень, мобільного телефону "Nokia model 1650» вартістю 350 гривень, та стартового пакету мобільного оператору «МТС» , вартістю 180 гривень, які забрав до своєї кишені. Після чого ОСОБА_8 швидко, через вхідні двері вийшов з будинку, де через хвіртку вийшов на проїжджу частину вулиці Виконкоміської, та зник із місця вчинення злочину.

В результаті розбійного нападу, умисними протиправними діями ОСОБА_8 , потерпілій ОСОБА_10 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1028/23 від 01.03.2023, завдано матеріального збитку на суму 4230 гривень.

Умисні дії ОСОБА_8 що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 187 КК України.

28.02.2023 року о 15.01 год. в порядку ст.208 КПК України, працівниками поліції за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за адресою: АДРЕСА_1 , було здійснено фактичне затримання ОСОБА_8 .

28.02.2023 року ОСОБА_8 , було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення що підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події від 28.02.2023 року у ході якого було відображене місце, де було вчинено розбійний напад, виявлені і вилучені сліди злочину; даними протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено мобільні телефони, які належать потерпілій ОСОБА_10 ; даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_10 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 ; даними протоколу огляду предметів від 28.02.2023 року у ході якого слідчим були оглянуті два мобільні телефони та одна сім карта, які були виявлені у ході проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 ; даними протоколу затримання ОСОБА_8 в порядку ст.. 208 КК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України; даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 28.02.2023 р.; даними висновку товарознавчої експертизи № 1028/23 від 01.03.2023 відповідно до якого загальна ринкова вартість досліджуваних об`єктів на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 28.02.2023, становить 730 гривень; даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 , у ході якого було встановлено, що вилучені ключі у ОСОБА_8 при проведенні обшуку за місцем його мешкання, підходять до замка вхідних дверей будинку ОСОБА_10 ; даними протоколів пред`явлення речей для впізнання, у ході якого потерпіла ОСОБА_10 упізнала викрадений у неї мобільний телефон «Nokia model 1650» та іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є також обґрунтованими.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, немає міцних соціальних зв`язків, не працює, не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих умисних злочинів, тобто підозрюваний залишаючись на волі та усвідомлюючи неминучість покарання у вигляді позбавлення волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 , а також дані про особу підозрюваного, дають підстави вважати, що можливості останнього переховуватись від органу досудового розслідування, оскільки в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому його підозрюють, в сукупності з іншими обставинами: відсутністю стійких соціальних зв`язків такого ступеня, які б слугували для нього стримуючим фактором і могли забезпечити його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування від органу досудового розслідування.

Крім того, у справі Москаленко проти України, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного про те, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Зазначені вище обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Оцінюючи всі обставини в сукупності, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4