Справа № 751/4411/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/281/23
Категорія - ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000973, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 грудня 2022 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого

за адресою: АДРЕСА_2 ,

громадянина України, з середньою спеціальною освітою,

розлученого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не

працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз:

04.06.2013 Новозаводським районним судом м.Чернігова за

ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307, ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років 6

місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 28.02.2020

звільнений за відбуттям строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.119, ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката - ОСОБА_6 ,

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 грудня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 119 КК України, частиною 2 статті 186 КК України та призначено покарання:

за ч. 1 ст. 119 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за сукупністю кримінальних правопорушень призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 09 квітня 2021 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в Державній установі Чернігівському слідчому ізоляторі залишено без змін, до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в розмірі 14709 грн 51 коп (чотирнадцять тисяч сімсот дев`ять гривень п`ятдесят одну копійку).

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 квітня 2021 року близько 00 годин 10 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 16 по вулиці Пирогова в м. Чернігові, в ході конфлікту, що виник з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, внаслідок злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_9 , хоча повинен був і міг їх передбачити, не розрахувавши своєї сили та свого розташування, хоча повинен був та міг розрахувати силу удару та врахувати вказані обставини, наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_9 , від якого останній впав та вдарився потиличною ділянкою голови об асфальтну поверхню, таким чином заподіявши потерпілому тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_9 , не приходячи до свідомості, ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 15 години 00 хвилин помер в реанімаційному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Чернігівської обласної лікарні» Чернігівської обласної ради.

Окрім того, 03 квітня 2021 року близько 00 годин 10 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 16 по вулиці Пирогова в м. Чернігові, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення вибив ногою мобільний телефон з руки ОСОБА_9 , після чого відкрито, повторно заволодів вказаним мобільним телефоном потерпілого марки «Samsung» модель «A013F» вартістю 2399 грн 00 коп, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та правильності кваліфікації дій, просив змінити вирок місцевого суду в частині призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість, та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом при призначенні покарання ОСОБА_7 не в повній мірі враховані обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, повне визнання вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, щире каяття, те, що матеріальна шкода злочином не спричинена, оскільки усі викрадені речі повернуто потерпілому. Крім того, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем свого проживання, збитків злочином не заподіяно.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, позицію захисника та обвинуваченого, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.119, ч. 2 ст. 186 КК України за обставин, викладених у вироку, колегією суддів не перевіряється, оскільки в апеляційній скарзі не оскаржується, як і не оскаржується правильність кваліфікації дій обвинуваченого, а тому ці обставини не є предметом апеляційного розгляду.

Положеннями ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Згідно ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. Це є правом, а не обов`язком суду.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд 1 інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання, дотримуючись вимог кримінального закону, урахував те, що кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_7 , за ч.1 ст. 119 КК України є нетяжким злочином, за ч.2 ст.186 КК України належить до категорії тяжких злочинів, характер та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, а також дані про особу обвинуваченого, який є неодноразово судимим, розлучений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, за місцем відбування покарання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 19.04.2013 року звертається за медичною допомогою в наркологічне диспансерне відділення ЧПНЛ з приводу: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Синдром залежності.

Зі змісту оскаржуваного вироку встановлено, що до пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого ОСОБА_7 суд 1 інстанції відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, до обставин, що обтяжують покарання суд відніс - рецидив злочинів.

Доводи захисника про те, що суд першої інстанції не врахував те, що ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи, згідно яких останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Твердження захисника про те, що суд першої інстанції не врахував те, що матеріальна шкода злочином не спричинена, оскільки усі викрадені речі повернуто потерпілому, а також те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем свого проживання, не є безумовною підставою для пом`якшення покарання.

Взявши до уваги всі зазначені обставини, а також дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд 1 інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_7 покарання встановленого санкціями ч. 1 ст. 119 КК України та ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі та за сукупністю кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі, водночас з урахуванням конкретних обставин справи, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Призначене йому покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, а тому відсутні підстави для його пом`якшення.

Апеляційний суд вважає, що саме таке покарання є законним, справедливим, воно буде відповідати тяжкості правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4