ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/740/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/221/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 17 лютого 2023 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого з адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 квітня 2023 року включно, з визначенням застави у розмірі 26840 грн. -,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ ВП №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з визначенням розміру застави.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за наступних обставин.

5 лютого 2023 року приблизно о 14 год. 45 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в невстановленому в ході досудового розслідування місці, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, видаючи себе в ході телефонної розмови з потерпілим за ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, з мобільного номеру НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок потерпілому ОСОБА_11 та попросив про грошову допомогу на лікування травми хребта, на що ОСОБА_11 , будучі введений в оману та впевненим у переведенні грошових коштів, в якості допомоги ОСОБА_10 , як військовослужбовцю ЗС України, погодився та о 14 год. 49 хв. перерахував свої грошові кошти у сумі 2500 гривень з банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 , яка оформлена на ОСОБА_13 на банківську картку № НОМЕР_3 , яку вказав ОСОБА_7 , вказана банківська картка оформлена на ОСОБА_14 , у якої ОСОБА_7 винаймав кімнату для проживання.

Не зупинившись на скоєному, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, 5 лютого 2023 року приблизно о 14 год. 50 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в невстановленому в ході досудового розслідування місці, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, видаючи себе в ході телефонної розмови з потерпілим за ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, з мобільного номеру НОМЕР_1 знову зателефонував потерпілому ОСОБА_11 від імені його товариша ОСОБА_10 , який є військовослужбовцем ЗС України та попросив грошові кошти на лікування, на що ОСОБА_11 будучі введений в оману та впевненим у переведенні грошових коштів, в якості допомоги ОСОБА_10 , як військовослужбовцю ЗС України, погодився та о 15 год. 02 хв. з банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 , яка оформлена на ОСОБА_13 , перерахував свої грошові кошти в сумі 4000 гривень на банківську картку № НОМЕР_3 , яку вказав ОСОБА_7 , вказана банківська картка оформлена на ОСОБА_14 .

Далі, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, 5 лютого 2023 року приблизно о 17 год. 38 хв. ОСОБА_7 перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, видаючи себе в ході телефонної розмови з потерпілим за ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, з мобільного номеру НОМЕР_1 знову зателефонував потерпілому ОСОБА_11 та від імені ОСОБА_10 та попросив грошові кошти у сумі 2750 гривень на лікування, а саме для придбання магнітного корсету, на що ОСОБА_11 будучі введений в оману та впевненим у переведенні грошових коштів, в якості допомоги ОСОБА_10 , як військовослужбовцю ЗС України, погодився та о 17 год. 42 хв. з банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_4 , яка оформлена на ОСОБА_11 перерахував свої грошові кошти в сумі 2000 гривень на банківську картку № НОМЕР_3 , яку вказав ОСОБА_7 , вказана банківська картка оформлена на ОСОБА_14 та приблизно о 18 год. 00 хв. потерпілий ОСОБА_11 з банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 , яка оформлена на ОСОБА_13 , перерахував свої грошові кошти в сумі 1250 гривень на банківську картку № НОМЕР_3 , яку вказав ОСОБА_7 , вказана банківська картка оформлена на ОСОБА_14 .

Далі, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, 5 лютого 2023 року приблизно о 18 год. 38 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, видаючи себе в ході телефонної розмови з потерпілим за ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, з мобільного номеру НОМЕР_1 знову зателефонував потерпілому ОСОБА_11 та попросив його передати чисті, теплі речі та мобільний телефон, з якого можливо користуватися Інтернетом та месенджерами, на що ОСОБА_11 будучі введений в оману та впевненим у переданні одягу та мобільного телефону, в якості допомоги ОСОБА_10 , як військовослужбовцю ЗС України, погодився та приблизно о 20 год. 15 хв., ОСОБА_11 передав таксисту ОСОБА_15 одяг, загальною вартістю 500 гривень, а саме: куртку камуфляжну, футболку синього кольору, футболку сірого кольору з червоними написами, светр чорного кольору з сірими полосами, светр білий з капюшоном та великими ґудзиками, чорна кофта з написами «адідас» на рукаві та мобільний телефон марки «Redmi Note 11» у корпусі синього кольору, вартістю 1000 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_11 , матеріальну шкоду на загальну суму 11250 гривень.

Крім цього, 6 лютого 2023 року приблизно о 07 год. 25 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, маючи умисел на заволодіння чужим тином шляхом обману, видаючи себе в ході телефонної розмови з потерпілим за ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, з мобільного номеру НОМЕР_1 зателефонував потерпілому ОСОБА_11 та попросив грошові кошти на лікування, на що ОСОБА_11 , будучі введений в оману та впевненим у переведенні грошових коштів, в якості допомоги ОСОБА_10 , як військовослужбовцю ЗС України, погодився та о 08 год. 57 хв. з банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 , яка оформлена на ОСОБА_13 , перерахував свої грошові кошти в сумі 3500 гривень на банківську картку № НОМЕР_3 , яку вказав ОСОБА_7 , вказана банківська картка оформлена на ОСОБА_14 , у якої ОСОБА_7 винаймав кімнату для проживання.

Далі, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, 6 лютого 2023 року приблизно о 11 год. 36 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в невстановленому в ході досудового розслідування місці, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, видаючи себе в ході телефонної розмови з потерпілим за ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, з мобільного номеру НОМЕР_1 знову зателефонував потерпілому ОСОБА_11 та попросив перевести грошові кошти, але вже на іншу банківську картку, оскільки на попередній вичерпано ліміт операцій та об 11 год. 38 хв. ОСОБА_7 з мобільного номеру НОМЕР_1 надіслав смс - повідомлення потерпілому ОСОБА_11 з текстом « НОМЕР_5 », на що ОСОБА_11 будучі введений в оману та впевненим у переведенні грошових коштів, в якості допомоги ОСОБА_10 , як військовослужбовцю ЗС України, погодився та приблизно о 11 год. 40 хв. з банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_4 , яка оформлена на ОСОБА_11 , перерахував свої грошові кошти в сумі 3000 гривень на банківську картку № НОМЕР_5 , яку вказав ОСОБА_7 , вказана банківська картка оформлена на ОСОБА_16 , який продав ОСОБА_7 телефон.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_11 , матеріальну шкоду на загальну суму 6500 гривень.

Крім цього, 5 лютого 2023 приблизно о 13 год. 15 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, видаючи себе в ході телефонної розмови з потерпілим за ОСОБА_17 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, з мобільного номеру НОМЕР_6 зателефонував потерпілому ОСОБА_18 та попросив грошові кошти у розмірі 2000 гривень на лікування, на що ОСОБА_18 будучі введений в оману та впевненим у переведенні грошових коштів, в якості допомоги ОСОБА_17 , як своєму товаришу, погодився та приблизно о 13 год. 20 хв. з банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_7 , яка оформлена на ОСОБА_18 , перерахував свої грошові кошти в сумі 2000 гривень на банківську картку № НОМЕР_3 , яку вказав ОСОБА_7 , вказана банківська картка оформлена на ОСОБА_14 , у якої ОСОБА_7 винаймав кімнату для проживання.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_18 , матеріальну шкоду на загальну суму 2000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

7 лютого 2023 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (а.с. 11-12).

14 лютого 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (а.с. 64-68).

16 лютого 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (а.с. 76-81).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою змінити рішення.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що у зв`язку із скрутним становищем в Україні, він офіційно не працює, але працює у приватного підприємця, має неофіційне джерело доходу.

Зазначає, що прокурором не надано доказів на підтвердження ризиків, та вказано лише припущення.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 повністю визнав себе винним, приходив в поліцію на всі слідчі дії на першу вимогу слідства, допомагав слідству встановити істину по справі, на утриманні підозрюваного перебувають двоє малолітніх дітей.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 підтримала подані апеляційні скарги та вказала, що відповідно до положення п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України до ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційні скарги без доповнень.

Прокурор проти задоволення апеляційних скарг заперечував, разом з тим вказав, що підозрюваний не переховувався від органу досудового розслідування, кримінальному провадженню не перешкоджав та не цей час про підозру у вчиненні іншого злочину йому повідомлено не було.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчиненням іншого кримінального правопорушення, що дає правові підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід.

Разом з тим, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 такий запобіжний захід як тримання під вартою, слідчий суддя не врахувала наступне.

Так, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Санкцією ч. 2 ст. 190 КК України передбачене найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років.

Як випливає із матеріалів клопотання, докази, які б свідчили та підтверджували, що підозрюваний ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування чи суду або перешкоджав кримінальному провадженню відсутні.

Крім того, ані до клопотання слідчим, ані прокурором у судовому засіданні апеляційного суду не було надано повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_7 іншого злочину.

Отже, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України слідчий суддя застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки такий запобіжний захід можливо застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років тільки за певних підстав, які не були доведені.

Таким чином, враховуючи доведеність обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде правомірним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 17 лютого 2023 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 квітня 2023 року включно, з визначенням застави у розмірі 26840 грн., скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною йому цілодобово залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 на строк до 15 квітня 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою слідчого із встановленою періодичністю;

- не відлучатися за межі міста Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому перебуває останній, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Термін дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити в межах дії запобіжного заходу, тобто до 15 квітня 2023 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає виконанню після її оголошення.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту звільнити з-під варти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 317/740/23