Справа № 953/955/23
н/п 1-кс/953/1471/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 30 січня 2023 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким прокурор просить накласти арешт на автомобіль Renault Symbol VIN - НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , ключі від вказаного авто, свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_3 , згідно якого авто належить ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним.

Визначити місцем зберігання автомобіля Renault Symbol VIN НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 - майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів УЛМТЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.

Визначити місцем зберігання ключів від автомобіля Renault Symbol VIN НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію т/з серія НОМЕР_3 після проведення необхідних слідчих, процесуальних дій та за необхідності судових експертиз - камеру зберігання речових доказів ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області.

1. Зміст поданого клопотання

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000512 від 30.01.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

30.01.2023 до ЧЧ ХРУП №1 надійшла заява від ОСОБА_5 щодо заволодіння його грошовими коштами невстановленими особами, шляхом зловживання довірою, що завдало останньому значної матеріальної шкоди.

За вказаним фактом 30.01.2023 внесено відомості до ЄРДР за №0000512 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у власності заявника ОСОБА_5 , перебував автомобіль марки Renault Symbol VIN НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_4 ( НОМЕР_2 станом на сьогодні).

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що о 2009 році, дочка подарувала на день народження автомобіль Renault Clio Symbol, 2004 р.в., НОМЕР_4 , сірого кольору, в кузові седан, об`єм двигуна 1.4, без ГБО, у відмінному стані, зразковий пробіг 90.000 кілометрів.

Даним автомобілем потерпілий користався до кінця червня 2020 року. У червні 2020 року, зять ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попросив дати йому автомобіль у користування для особистих цілей, оскільки він займається «перекупством» (купує/продає автомобілі), і йому постійно потрібно пересуватися містом та країоюі для свого заробітку, але на той момент він продав всі машини і залишився без авто. Поетрпілий погодився і віддав машину ОСОБА_7 , автомобіль передав наприкінці червня.

Даним автомобілем він користувався близько місяця, коли потерпілий його питав про те, коли він віддасть автомобіль, він казав, що машина то на ремонті, то він користується нею.

У серпні 2020 року донька потерпілого повідомила про те, що його машину продано, вона її побачила у сусідів, які живуть по сусідству за адресою ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ). ОСОБА_10 спитав у ОСОБА_11 , де автомобіль, на що він розповів, що машина була у непридатному стані, і він її продав, з чим взагалі пощастило. За гроші він сказав, що віддасть може бути згодом. ОСОБА_10 звичайно був не дуже згоден із цим, але якби ОСОБА_11 віддав гроші, потерпілий був би не проти. ОСОБА_10 відзначив, що жодної участі не брав під час переоформлення автомобіля, жодних документів не підписував, довіреності не видавав, автомобіль був спочатку з 2009 року оформлений на нього. Крім того, у 2020 році у потерпілого почалися проблеми із зором, і сам він не пересувався, і підписувати нічого не міг, весь час їздив із дочкою.

Таким чином, автомобіль Renault Symbol VIN НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_4 , перереєстровано без участі потерпілого ОСОБА_10 , чим завдано значної матеріальної шкоди останньому.

Згідно витягу з бази даних НАІС, автомобіль Renault Symbol VIN НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_4 перереєстровано 04.07.2020, в Територіальному сервісному центрі МВС України в Харківській області №6341, який розташований за адресою - м. Харків, вул. Шевченко 26 ().

Крім того, в ході досудового розслідування направлено запит до ТСЦ № 6341 та отримано копії документів, що стали підставою для перереєстрації автомобіля Renault Symbol VIN НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_4 04.07.2020 з потерпілого ОСОБА_10 на іншу особу.

Прокурор вказує, що отримані документи надано для огляду потерпілому під час додаткового допиту, в ході якого потерпілий повідомив, що підписи в наданих для огляду документах виконані не ним, а невідомою йому особою.

21.02.2023 в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111, виявлено та вилучено автомобіль Renault Symbol VIN НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ключі від авто, свідоцтво про реєстрацію т/з серія НОМЕР_3 , згідно якого авто належить ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого автомобіль Renault Symbol VIN НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , ключі від авто, свідоцтво про реєстрацію т/з серія НОМЕР_3 визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що органом досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, зберегли на собі сліди скоєння злочину, а також містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження. Крім того, вилучене майно необхідне органу досудового розслідування для проведення відповідних судових експертиз, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення.

Прокурор наголошує, що враховуючи, що вилучений автомобіль Renault Symbol VIN НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , ключі від авто, свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_3 , згідно якого авто належить ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та є предметом вчинення кримінального правопорушення, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на нього.

2. Позиції учасників у судовому засіданні

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності, яке підтримує та просить задовольнити.

У судове засідання власник майна - ОСОБА_4 не з`явилась.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання власника майна та прокурора не перешкоджає розгляду клопотання.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

З клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000512 від 30 січня 2023 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

21 лютого 2023 року, під час проведення огляду місця події, вилучено вказане у клопотанні сторони обвинувачення майно.

Матеріали клопотання свідчать, що власником вилученого майна є ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 цього Кодексу слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173).

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене під час огляду місця події майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 21 лютого 2023 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 111, а саме: транспортний засіб Renault Symbol VIN - НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , ключі від вказаного трансопртного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , згідно якого транспортний засіб належить ОСОБА_4 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним.

Визначити місцем зберігання транспортного засобу Renault Symbol VIN - НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 - майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.

Визначити місцем зберігання ключів від транспортного засобу Renault Symbol VIN - НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , після проведення необхідних слідчих, процесуальних дій та, за необхідності судових експертиз - камеру зберігання речових доказів ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала складена і підписана без проголошення 24 лютого 2023 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1