1-кп/522/2331/22
УХВАЛА
16 листопада 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді керівника ПП «Ремстрой-Ф», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , суд
ВСТАНОВИВ:
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду.
Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 вважали за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду.
Окрім того, в судовому засіданні захисником ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання, мотивуючи тим, соціально побутові обставини, в яких перебуває ОСОБА_3 , на теперішній час потребують значних грошових витрат на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , якого він виховує без матері, та останній потребує лікування та реабілітації.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника ОСОБА_6 та просив змінити запобіжний захід з застави на особисте зобов`язання з наведених підстав.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.
Ознайомившись з обвинувальним актом, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 підлягає направленню до Одеського апеляційного суду для визначення територіальної підсудності з наступних підстав.
За загальними правилами територіальної підсудності, які регулюються ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Місцем вчинення кримінального правопорушення є певна територія або інше місце, де відбувається суспільно небезпечне діяння.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачуються у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 висловлював вимогу щодо необхідності надання йому неправомірної вигоди за здійснення впливу на працівників Управління реклами Одеської міської ради за невжиття ними заходів щодо проведення демонтажу рекламної конструкції у магазинах, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Кишинівська та м. Одеса, вул. Одарія, що є територією Суворовського району м. Одеси.
Окрім того, згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 отримував частину грошових коштів від ОСОБА_7 за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, що також є територією Суворовського району м. Одеси.
Досудове розслідування за даним кримінальним провадженням здійснювалось слідчим СВ ВП №3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, що також є територією Суворовського району м. Одеси та не відноситься до юрисдикції Приморського районного суду м. Одеси.
Згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно п.6 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення в будь-якому разі підлягає скасуванню якщо порушено правила підсудності.
Відповідно до вимог ч.2 ст.34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції, зокрема, за поданням місцевого суду.
Пункт 4 ч.3 ст. 314 КПК України визначає, що у підготовчому судовому засіданні суд, у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження, має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності.
Відповідно до вимог с. 9 ст. 615 КПК України, під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.
Таким чином, за відсутності визначення у встановленому процесуальним законом порядку підсудності вказаного кримінального провадження, у суду відсутня можливість відповідно до ст.ст. 315-316 КПК України, закінчити підготовче провадження і за наслідками завершення підготовки, постановити ухвалу про призначення судового розгляду або інше рішення передбачене нормами КПК.
Розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу, суд приходить до наступного висновку.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.06.2022 року, ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, скасовано та постановлено нову ухвалу, якою застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 01.08.2022 року з визначенням розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198480 гривень.
Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, що дає достатні підстави вважати, що на теперішній час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та ОСОБА_3 за своїми моральними якостями може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином. Наведені обвинуваченим та його захисником підстави для заміни запобіжного заходу на більш м`який, а саме особисте зобов`язання, не спростовують та не зменшують ризики передбачені ч.1 ст .177 КПК України, тому не можуть бути прийняті судом до уваги.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд не вбачає достатніх підстав для зміни відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу з застави на особисте зобовязання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 34, 177,182, 314, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобовязання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

16.11.2022