Провадження № 1-кп/643/240/23
Справа № 643/2954/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2023

Московський районний суд м. Харкова у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000160, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимому, якому 21.02.2023 року Харківським РУП № 2 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України (запобіжний захід не обирався), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.03.2023 року біля 15-00 години ОСОБА_2 , знаходився у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , разом зі своїм вітчимом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою похилого віку, де у нього виник конфлікт на побутовому ґрунті з вітчимом ОСОБА_3 . В ході вказаного конфлікту, ОСОБА_2 , діючи на грунті особистих неприязних стосунків, маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень особі з якою перебуває у сімейних відносинах, тобто своєму вітчиму, реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю потерпілого та тілесних ушкоджень, бажаючи їх настання, штовхнув обома руками вітчима в плечі, від чого ОСОБА_3 , схопившись за футболку ОСОБА_2 , разом впали на підлогу, після чого ОСОБА_2 стиснувши праву руку в кулак наніс чотири удари в область обличчя, а саме в ліве око, своєму вітчиму ОСОБА_3 , після чого умисні протиправні дії ОСОБА_2 були припинені, оскільки він пішов до своєї кімнати, де зачинився.

В результаті умисно нанесених ОСОБА_2 ударів, потерпілому ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи були спричинені забійна рана на голові це легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (відповідно до п.п. 2.3.2 «а» Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), синець це легке тілесне ушкодження (відповідно до п.п. 2.3.2 «б», п.2.3.5. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.

Суд, дослідивши обвинувальний акт разом з доданими до нього матеріалами, ухвалює провести судовий розгляд в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, виходячи з наступного.

Прокурор подав клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акту додана заява обвинуваченого ОСОБА_2 щодо визнання ним своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складена та підписана в присутності захисника ОСОБА_4 , згідно з якою обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_2 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Також, до обвинувального акту додана заява потерпілого ОСОБА_3 щодо згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні. Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України - у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом було перевірено обставини, які були встановлені органом досудового розслідування та вказані ним у обвинувальному акті разом з доданими до нього матеріалами, з яких вбачається, що 07.03.2023 року біля 15-00 години ОСОБА_2 , знаходився у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , разом зі своїм вітчимом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою похилого віку, де у нього виник конфлікт на побутовому ґрунті з вітчимом ОСОБА_3 . В ході вказаного конфлікту, ОСОБА_2 , діючи на ґрунті особистих неприязних стосунків, маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень особі з якою перебуває у сімейних відносинах, тобто своєму вітчиму, реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю потерпілого та тілесних ушкоджень, бажаючи їх настання, штовхнув обома руками вітчима в плечі, від чого ОСОБА_3 , схопившись за футболку ОСОБА_2 , разом впали на підлогу, після чого ОСОБА_2 стиснувши праву руку в кулак наніс чотири удари в область обличчя, а саме в ліве око, своєму вітчиму ОСОБА_3 , після чого умисні протиправні дії ОСОБА_2 були припинені, оскільки він пішов до своєї кімнати, де зачинився.

В результаті умисно нанесених ОСОБА_2 ударів, потерпілому ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи були спричинені забійна рана на голові це легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (відповідно до п.п. 2.3.2 «а» Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), синець це легке тілесне ушкодження (відповідно до п.п. 2.3.2 «б», п.2.3.5. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Окрім обвинувального акту, судом був перевірений доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів кримінального провадження, заява обвинуваченого ОСОБА_2 , яка була зроблена у присутності його захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та матеріали досудового розслідування та заява потерпілого ОСОБА_3 щодо згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні. Цивільний позов не заявлений.

Обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою вину та згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження про що ним було написана відповідна заява, у присутності захисника, під час досудового розслідування. Також, обвинувачений та його захисник письмового підтвердили добровільність беззаперечного визнання вини ОСОБА_2 . Обвинувачений погодився про розгляд обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Виходячи з викладеного, оскільки учасники судового провадження не заперечують обставини, встановлені органом досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставиною, яка згідно зі ст. 67 КК України обтяжує його покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до положень ст. 65 Кримінального кодексу України Суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу віднесений до категорії кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, пом`якшуючу покарання обставину, якою є щире каяття, а також обтяжуючу покарання обставину, якою є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, обставини, що пом`якшує та обтяжує покарання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп., яке буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 Кримінального процесуального України, не вживалися.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 Кримінального процесуального України, не вживалися.

Судові витрати по справі відсутні.

Речовий доказ CD-R диск із одним аудіо записом, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження (а.с. 31) зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ CD-R диск із одним аудіо записом, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження (а.с. 58) зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до частини 4 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1