Провадження № 1-кп/161/1099/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 06 грудня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001362, що надійшов з Луцької окружної прокуратури, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Клепачів Ківерцівського району Волинської області, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, учасника АТО, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , 07 серпня 2022 року, близько 12 год., керуючи транспортним засобом «Volkswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща) VIN НОМЕР_2 , рухаючись дорогою між населеними пунктами, селами Клепачів та Озерце, Луцького району, Волинської області, у напрямку останнього, зі швидкістю 50 км/год., в порушення п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України, проявив безпечність та неуважність, неправильно урахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу до краю дороги, здійснив виїзд за її межі, у правий кювет та в подальшому скоїв наїзд на придорожні дерева та бетонну електроопору праворуч від дороги, внаслідок чого пасажир даного автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження.
Внаслідок грубих порушень вищевказаних Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_4 спричинив пасажиру ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді крайового перелому верхньої третини великогомілкової кістки зі зміщенням суглобової щілини колінного суглобу, який згідно висновку судово-медичної експертизи №388 від 18.08.2022 за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, по скільки для його загоєння необхідний час більше 21-ї доби.
Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України:
- п. 2.3 (б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
- п. 13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення та не оспорював фактичних обставин, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду дав показання, що дійсно він 07 серпня 2022 року, близько 12 год., керував транспортним засобом «Volkswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався дорогою між селами Клепачів та Озерце, Луцького району, Волинської області, де здійснив виїзд за її межі у правий кювет та скоїв наїзд на придорожні дерева і бетонну електроопору праворуч від дороги, внаслідок чого пасажир ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження. Не заперечив, що внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху України потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, які вказані в обвинувальному акті.

Вказав, що відшкодував потерпілому ОСОБА_6 збитки в розмірі 4000 грн. та намагався відшкодувати завдані збитки в більшому розмірі, однак потерпілий від грошових коштів відмовився. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати та при призначенні покарання застосувати ст. 75 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю ствердив показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо фактичних обставин справи, підтвердив, що обвинувачений частково відшкодував йому завдані збитки в розмірі 4000 грн. та намагався відшкодувати їх в більшому розмірі, від чого він добровільно відмовився. Щодо міри покарання поклався на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження,підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів і дані про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, та добровільне часткове відшкодування завданих збитків, що передбачено п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся, його поведінка в суді свідчить про щире каяття, усвідомив незаконність вчинених ним дій, а тому активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, являється учасником АТО, одружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, частково відшкодував завдані збитки та намагався повністю їх відшкодувати, від чого відмовився потерпілий, який щодо призначення покарання поклався на розсуд суду, тому, з врахуванням особи обвинуваченого, думки потерпілого, наявності пом`якшуючих покарання обставин та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання та призначає покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На думку суду обрана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речовий доказ, згідно ст. 100 КПК України, повернути законному володільцю.

Судові витрати, згідно ст. 124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Арешт, накладений на майно, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ:

-транспортний засіб «Volkswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_3 (Республіка Польща), VIN- НОМЕР_2 повернути законному володільцю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 3020 (три тисячі двадцять) грн. 48 коп. судових витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи.

Арешт майна, згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.08.2022 скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1