Справа № 541/854/18
ВИРОК

Іменем України

10 квітня 2023 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0001088 від 20 листопада 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, розлученого, маючого одну дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст.190, ч.1 ст. 353 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У ніч з 19 на 20 листопада 2017 року ОСОБА_5 перебував за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Близько 02 год. 30 хв. до нього додому на автомобілі марки «Volkswagen Passat» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав громадянин ОСОБА_7 , матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження під номером 0000267, та, зустрівшись з ОСОБА_5 , повідомив йому, що в автомобілі марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , яким користується його знайомий ОСОБА_8 та який знаходиться біля бару «Smoke King» за адресою: м. Миргород, вул. Данила Апостола, 48А, останній залишив гаманець з великою сумою грошових коштів, та які запропонував звідти викрасти, на що ОСОБА_5 дав свою згоду.

Після чого ОСОБА_5 разом з громадянином ОСОБА_7 на автомобілі марки «Volkswagen Passat» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , яким останній на той час користувався, поїхали до місця розташування автомобіля марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , в якому знаходилися грошові кошти ОСОБА_8 , а саме до бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Миргород, вул. Данила Апостола, 48А.

Близько 02 год. 40 хв. громадянин ОСОБА_7 під`їхав до бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », попередньо висадивши із автомобіля біля магазину «Оптовичок», який розташований за адресою: м. Миргород, вул. Данила Апостола, 48/2, ОСОБА_5 , щоб останній не був помічений особами, що відпочивали у барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та направився всередину даного закладу до компанії, із якою там відпочивав, щоб по телефону інформувати ОСОБА_5 про ситуацію, яка відбувалася в середині бару, щоб той в свою чергу міг непомітно для оточуючих проникнути до автомобіля марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , з якого викрасти гаманець з грошовими коштами ОСОБА_8 .

Далі, громадянин ОСОБА_7 , реалізовуючи свої злочинні наміри по таємному викраденню чужого майна, вступивши в попередню змову з ОСОБА_5 , направлену на крадіжку грошових коштів ОСОБА_8 та отримавши на це згоду, впевнившись у тому, що на вулиці поблизу автомобіля марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , нікого не було, о 04 год. 00 хв. зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, щоб той починав діяти, а саме розбив скло у вищевказаному автомобілі та проникнув до нього всередину, звідки викрав гаманець з грошовими коштами ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_5 , отримавши необхідну інформацію від громадянина ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, о 04 год. 02 хв. підійшов до автомобіля марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 та за допомогою достеменно невстановленого під час досудового розслідування предмету спробував розбити водійське скло вказаного автомобіля, проте його спроба була невдалою, але не зупиняючись, із певною періодичністю, тікаючи від автомобіля та повертаючись, ОСОБА_5 намагався розбити скло й іншими невстановленими предметами, але всі спроби були невдалими. Після цього, ОСОБА_5 відійшов від автомобіля та по телефону повідомив громадянину ОСОБА_7 про те, що у нього не виходить розбити скло та проникнути всередину автомобіля.

Близько 04 год. 20 хв. громадянин ОСОБА_7 вийшов із приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та помахав рукою ОСОБА_5 , щоб той повернувся до автомобіля, після чого громадянин ОСОБА_7 взяв до рук невстановлений предмет, ззовні схожий на цеглу, та передав його ОСОБА_5 , який знову підійшов до автомобіля та спробував розбити водійське скло. У цей час громадянин ОСОБА_7 з метою недопущення виходу сторонніх осіб на подвір`я, тримав вхідні двері до бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », спостерігаючи за діями ОСОБА_5 , направленими на розбиття водійського скла автомобіля марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , яке після чергової спроби йому вдалося розбити, після чого у автомобілі спрацювала сигналізація.

Почувши звук розбитого скла та сигналізації, ОСОБА_5 відбіг від автомобіля, а громадянин ОСОБА_7 зайшов всередину бару «Smoke King».

Через деякий час громадянин ОСОБА_7 по телефону знову повідомив ОСОБА_5 про те, що можна діяти далі, в результаті чого останній о 04 год. 28 хв., повернувшись до автомобіля марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , та проникнувши через розбите водійське скло корпусом свого тіла всередину автомобіля, підсвічуючи ліхтариком, дістав із бардачка гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 1800 доларів США, (що згідно довідки представництва НБУ в Полтавській області №61-0053/7104 від 05.02.2018 еквівалентно 47698,35 гривень), 11000 гривень, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_9 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_10 , після чого із викраденим майном із місця скоєння злочину зник.

В подальшому, після вчинення вищевказаних дій, ОСОБА_5 та громадянин ОСОБА_7 зустрілися у попередньо визначеному ними місці, та розділивши викрадене між собою, розпорядилися ним на власний розсуд, тим самим довели свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, до кінця, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 58698 гривень 35 копійок (1800 доларів США та 11000 гривень).

Враховуючи те, що матеріали відносно іншого співучасника ОСОБА_5 були виділені в окреме кримінальне провадження, яке на даний час перебуває на стадії судового розгляду в Миргородському міськрайонному суді Полтавської області, а його вина у вчиненні вищеописаного кримінального правопорушення наразі є недоведеною, суд керуюсь принципом презумпції невинуватості та положенням про межі судового розгляду не зазначає у даному вироку його повні анкетні дані при описанні обставин кримінального правопорушення, які суд вважає доведеними, замінивши їх словосполученням - громадянин ОСОБА_7 .

Крім того ОСОБА_5 обвинувачувався у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 353, ч.2 ст. 190 КК України, а саме у самовільному присвоєні владних повноважень, поєднаному із заволодінням грошовими коштами в сумі 800 грн. у потерпілого ОСОБА_11 шляхом обману (шахрайство), вчиненим повторно, що мало близько 20-00 год. 28 березня 2018 року біля кафе «Гранд Піца» по вул. Гоголя, 166 в м. Миргород.

ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчинені даних кримінальних правопорушень, однак ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 10 квітня 2023 року його звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, а тому даним вироком надана оцінка лише інкримінованому йому факту крадіжки (обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України).

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні розбиття скла автомобіля «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 та вчинення крадіжки з нього грошових коштів за вказаних в обвинувальному акті обставин категорично заперечив. Вказав, що у день вчинення даного злочину перебував вдома, зі своїм кумом ОСОБА_12 в цей період не зустрічався та не зізвонювався. Якими телефонами вони користувались в той час не пам`ятає.

Під час проведеного з ним слідчого експерименту щодо обставин крадіжки він оговорив себе під тиском працівників поліції та піддавшись на умовляння призначеного йому захисника. Наразі від даних показань відмовляється.

З потерпілим ОСОБА_8 знайомий поверхово через спільних знайомих. Бачив його декілька разів. Так само поверхово знає свідка ОСОБА_13 . Іншого свідка ОСОБА_9 знає значно краще.

З вказаними особами перебуває у нормальних стосунках, підстави для того щоб вказані особи могли його обмовити у своїх показаннях йому не відомі.

Допитаний судом свідок сторони захисту ОСОБА_12 повідомив, що ОСОБА_5 є його кумом та між ними добрі стосунки. До вчинення крадіжки з автомобіля «Honda Accord» шляхом розбивання скла у ньому ОСОБА_5 жодним чином не причетний.

Вказав, що на даному автомобілі пересувався його знайомий ОСОБА_8 . В нічній час в один з днів взимку 2017 року до свідка підійшов громадянин ОСОБА_14 та просив позичити йому грошові кошти. Замість цього свідок запропонував даному громадянину розбити скло в автомобілі «Honda Accord», маючи намір в подальшому продати його власнику аналогічне скло, яке малось у нього в наявності, оскільки ОСОБА_12 певний період часу займався ремонтом автомобілів.

Про те, що даний громадянин після розбиття скло в автомобілі вчинить з нього крадіжку вони не домовлялись. Наразі громадянин ОСОБА_15 помер.

Зважаючи на те, що саме через дії ОСОБА_12 потерпілий ОСОБА_8 поніс матеріальні збитки, свідок за власною ініціативою відшкодував завдану потерпілому майнову шкоду.

Про причетність до крадіжки з автомобіля ОСОБА_16 працівників поліції на стадії досудового розслідування він не повідомляв, в подальшому декілька років перебував за кордоном, а вперше про причетність ОСОБА_16 до крадіжки повідомив в Шишацькому районному суді.

До пояснень ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_12 щодо обставин пошкодження автомобіля ОСОБА_8 , суд відноситься критично вважаючи їх лінією захисту вказаних осіб, направлених на уникнення ними кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки у іншому кримінальному провадженні № 0000267, яке перебуває на розгляді у Миргородському міськрайонному суді Полтавської області (судова справа № 541/2417/19) ОСОБА_12 проходить в якості обвинуваченого за цим самим епізодом, а отже є явно заінтересованим у вирішенні справи на користь співучасника - обвинуваченого ОСОБА_5 .

Поза увагою суду не може залишитись той факт, що ця версія подій жодного разу не лунала від сторони захисту під час досудового розслідування, була висловлена в суді вперше 10.03.2021 року вже після смерті ОСОБА_16 , а відтак не могла бути своєчасно перевірена та відповідно, підтверджена або спростована органами досудового розслідування.

Суд приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_12 в цій частині повністю спростовуються, а вина ОСОБА_5 відповідно повністю підтверджується нижче вказаними доказами по справі.

Зокрема, поясненнями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив суду, що ОСОБА_5 знає через спільних знайомих, але близько з ним не знайомі. Набагато краще він знає їх спільного знайомого ОСОБА_17 .

В листопаді 2017 року він приїхав до м. Миргород разом з ОСОБА_18 та заночували у нього вдома. У батька ОСОБА_19 він позичив грошові кошти в сумі, що еквівалентна 2000 доларів США.

В ніч з 19 на 20 листопада 2017 року він разом з ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та декількома дівчатами відпочивали в барі «Smoke King» з власником якого потерплий перебуває у дружніх стосунках.

В нічний час вони разом з ОСОБА_21 вдвох їздили до магазину АТБ за спиртним. Під час того, як потерпілий розраховувався на касі ОСОБА_22 побачив, що в ньому мається крупна сума грошей та навіть сам руками залазив в гаманець та перевіряв їх кількість.

При повернені до кафе потерпілий поклав гаманець в «бардачок» власного автомобіля «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 на очах у ОСОБА_23 та зачинив автомобіль.

Приблизно о 03-00 год. спрацювала сигналізація автомобіля, але належної уваги цьому не приділили. Коли вони вийшли з кафе по закінченню відпочинку близько 04-00 год. то побачили розбите водійське бокове скло, відкритий підлокітник та «бардачок» і відсутність у ньому гаманця в якому були гроші 1800 доларів США та гривні, точну суму яких не пам`ятає, технічний паспорт на автомобіль та посвідчення водія на іншу особу.

При перегляді відеозапису камер спостереження з бару потерпілий відразу впізнав на відео ОСОБА_42 по обличчю, статурі та лисій голові. Коли передивлявся відео повторно також впізнав в особі яка розбиває скло автомобіля ОСОБА_24 за статурою та діями (повадками). Зокрема вказав, що йому відомі повадки ОСОБА_5 , як коли він тверезий, так і коли знаходиться в стані алкогольного сп`яніння.

На наступний день ОСОБА_25 обіцяв по телефону повернути кошти та документи, однак це питання потім зам`ялось. Близько 2 років тому ОСОБА_26 відшкодував йому гроші в районі 1500-1800 доларів США. ОСОБА_5 грошових коштів йому не відшкодовував та не намагався.

Через деякий час йому через батька ОСОБА_27 - ОСОБА_28 були повернуті документи на автомобіль, а ОСОБА_29 було повернуто його посвідчення водія. Дані документи ОСОБА_28 передав адвокат ОСОБА_6 .

Підтвердив всі свої показання надані під час досудового розслідування, зокрема в ході проведеного з ним слідчого експерименту.

Вказав, що в його телефоні дотепер наявні номери ОСОБА_30 - НОМЕР_3 та ОСОБА_52 - НОМЕР_4 , які були записані до телефонної книги ще до цих подій.

Наполягав на суворому покаранні для ОСОБА_5 , оскільки той не відшкодував завданої шкоди.

В цілому аналогічні показання надав суду допитаний судом свідок ОСОБА_9 . Зокрема вказав, що знає ОСОБА_24 через ОСОБА_17 .

В листопаді 2017 року у вечірній час він разом зі своїм другом ОСОБА_8 на прізвисько « ОСОБА_8 » в кафе-барі «Smoke King» зустріли ОСОБА_17 та почали разом з ним відпочивати. В нічний час «ОСОБА_8» разом з ОСОБА_21 їздили автомобілем до АТБ за алкоголем та продовжили відпочивати в барі. Також ОСОБА_32 на власному автомобілі десь на одну годину від`їжджав у справах з кафе. Свідок вважає, що метою цією поїзди була зустріч з ОСОБА_5 та доставка його на місце події.

Через деякий час він почув спрацювання сигналізації автомобіля «Хонда», вийшов на вулицю та пройшовся біля автомобіля. В цей час ОСОБА_32 покликав його всередину та сказав, що скоріш за все на автомобіль щось впало. Через декілька годин вони вийшли з кафе та побачили розбите вікно в автомобілі. При перегляді наданих власником кафе ОСОБА_33 відеозаписів камер спостереження вони побачили, що ОСОБА_26 тримав двері до кафе, в той час як людина яка за статурою, ходою, манерами поведінки (рухи руками) без сумніву схожа на ОСОБА_5 , розбивала скло.

Частину грошових коштів, які знаходились в автомобілі в сумі 1800 доларів США та 5000 грн. потерпілий напередодні позичив у батька свідка.

Через день чи два після вказаної події адвокат ОСОБА_12 - ОСОБА_6 передав батькові свідка документи на автомобіль та посвідчення водія та пояснив, що випадково знайшов їх на дорозі.

Підтвердив вся свої показання надані під час досудового розслідування та вказав, що на той час краще пам`ятав всі обставини події оскільки минув значний час.

Також вказав, що в його телефоні наявні телефонні номери ОСОБА_30 - НОМЕР_3 та ОСОБА_31 - НОМЕР_4 , які були записані до телефонної книги ще до цих подій.

Допитаний судом свідок ОСОБА_28 пояснив суду, що в середині листопада 2017 року він на прохання свого сина ОСОБА_27 позичив його другу ОСОБА_34 грошові кошти в еквіваленті 2000 доларів США, з яких 1800 було в доларах купюрами по 100 доларів, а решта в гривнях - 5000 грн.

Ввечері ОСОБА_27 та ОСОБА_35 поїхали десь гуляти, а в ранці йому зателефонував син та пояснив, що знаходиться в райвідділі поліції та надає покази з приводу крадіжки грошей з автомобіля ОСОБА_36 марки «Хонда». Повернувшись з поліції, син розповів йому про обставин крадіжки з автомобіля шляхом розбиття скла у ньому, та вказав, що були викрадені грошові кошти, технічний паспорт на автомобіль, а також права ОСОБА_27 , який також користувався даним автомобілем.

Власником даного закладу є ОСОБА_37 який пояснив, що у нього є записи, як з середини кафе біля якого був припаркований автомобіль, так і ззовні нього. При перегляді відеозапису було встановлено, що вся процедура крадіжки зафіксована на відеозапису. В тому числі з відеозапису видно, що до крадіжки причетний ОСОБА_26 .

Через деякий час документи на автомобіль та посвідчення водія на ім`я сина ( ОСОБА_38 ) йому повернув адвокат ОСОБА_6 (примітка суду захисник ОСОБА_5 ), який пояснив, що знайшов їх на дорозі при поверненні з м. Полтави.

Також адвокат ОСОБА_6 повернув потерпілому ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1800 доларів США.

Допитаний судом свідок ОСОБА_13 пояснив, що знає ОСОБА_5 , як місцевого мешканця, але близько з ним не знайомий. Наприкінці 2017 - на початку 2018 року він працював в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та працівники поліції запросили його для участі в слідчому експерименті (відтворенні події), який проводився біля кафе.

Під час даної дії ОСОБА_5 в присутності захисника, двох понятих під відеокамеру відтворював обставини дії, зокрема відповідав на питання працівників поліції та в деталях розповідав про обставини події та показував їх на місці з використанням автомобіля.

Жодного тиску на обвинуваченого не було, показання він надавав та відтворював обставини події цілком вільно та добровільно. У відповідному протоколі були зафіксовані всі обставини слідчої події, зауважень до нього в учасників не було, поняті повністю ознайомились з його змістом перед підписанням. Також вівся безперервний відеозапис слідчої дії.

Окрім показань потерпілого та свідків вина ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами:

- Витягами з кримінального провадження № 0001088 розпочатого 20.11.2017 року за фактом викрадення в період часу з 22-20 по 03-30 год. 20.11.2017 року 1800 доларів США, 11000 грн. та документів, належних ОСОБА_8 з салону автомобіля «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 шляхом розбиття його скла (т.1 а. 128-129, 222).

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 , датованим 20.11.2017 (а.с.135);.

- Протоколом огляду місця події від 20.11.2017 року з додатками у вигляді фототаблиць. Під час даної слідчої дії оглянуто автомобіль «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на автомобільній стоянці поряд з «Кальян клубом» по вул. Данила Апостола в м. Миргород. Зокрема зафіксоване наявність розбитого віконного скла водійських дверей, залишки скла поряд з автомобілем та всередині нього, безлад у вигляді відчинених підлокітника та переднього «бардачка» (т.1 а.с 135-141).

- Протоколом огляду мобільного телефону «іPhone 7» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_5 , яким користувався ОСОБА_12 з абонентським номером НОМЕР_4 з додатком у вигляді фототаблиць. Встановлено що о 04-09 год. та о 05-47 год. здійснено з`єднання з контактом «ОСОБА_32» (т.1 а.с. 142-145).

- Супровідним листом заступника керуючого ТОВ «АТБ-Маркет» від 06.12.2017 за яким на запит прокурора надано відеозаписи з камер спостереження, розташованих на фасаді та в приміщені магазину «Продукти 891» «ТОВ АТБ-маркет» в м. Миргороді за період з 01-30 год. по 01-50 год. 20.11.2017 (т.1 а.с. 148).

- Протоколом огляду від 02.01.2018 оптичного диску з вищевказаними відеозаписами за 20.11.2017 з додатками у вигляді фототаблиць скріншотів основних моментів відеозапису та оптичного диску. Під час даної слідчої дії встановлено, що на відеозаписі зафіксоване прибуття до магазину о 01-38-06 сек. 20.11.2017 року двох осіб чоловічої статі, один з яких у темних спортивних штанах та червоному светрі схожий за описом на ОСОБА_8 , а інший в чорних спортивних штанах, синій футболці та чорній спортивній кофті - схожий за описом на ОСОБА_12 , їх перебування в магазині та придбання спиртних напоїв та продуктів. При цьому при розрахунку на касі о 01-42-44 сек. 20.11.2017 чоловік схожий на ОСОБА_8 при розрахунку з касиром дістає гаманець із значною кількістю грошових купюр та тримає його в руках, а інший чоловік схожий на ОСОБА_12 який стоїть рядом, побачивши це, дістає із вказаного гаманцю купюри, розглядає їх, розправляє у руці та після цього віддає особі, що тримає гаманець (т.1 а.с. 149-158).

- Протоколом огляду диску від 26.01.2018. Під час даної слідчої дії потерпілий ОСОБА_8 переглядаючи відеозаписи з камер відеоспостереженя магазину «АТБ» підтвердив, що на них зафіксований він в червоному светрі та ОСОБА_12 в чорному спортивному костюмі. Також потерпілий вказав, що на відео зображено момент коли вони розраховувались на касі та ОСОБА_12 , побачивши у нього в гаманці велику суму грошей, дістав їх рукою та висловлював свій подив щодо їх кількості нецензурними словами (т.1 а.с. 212-221).

- Матеріалами тимчасового доступу до інформації щодо з`єднань абонента мобільного зв`язку з номером НОМЕР_6 , яка перебуває у володінні ПрАТ «Київстар» та оптичним диском з відповідною інформацією (т.1 а.с.159-163)

- Рапортом слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_39 про те, що під час аналізу наданої ПрАТ «Київстар» роздруківки дзвінків абонентського номеру НОМЕР_6 , яким користується ОСОБА_12 встановлено, що в період з 02-26-10 сек. по 05-47-26 сек. 20.11.2017 з нього було здійснено 1 вихідне SMS та 9 вихідних дзвінків на абонентський номер НОМЕР_7 , а також отримане від нього одне вхідне SMS о 04-30 год. (час вчинення крадіжки) (т.1 а.с.175-176).

При цьому при огляді мобільного телефону ОСОБА_12 з абонентським номером НОМЕР_4 було встановлено, що о 04-09-44 сек. та о 05-47-26 сек. 20.11.2017 ним було здійснені з`єднання з абонентським номером НОМЕР_7 підписаним як «ОСОБА_32».

Відомості викладені в рапорті щодо з`єднань різного типу (дзвінки та SMS) та різної тривалості в ніч 20.11.2017 між абонентськими номерами НОМЕР_6 та НОМЕР_7 підтверджуються дослідженою судом роздруківкою ПрАТ «Київстар», що міститься в електронному вигляді на оптичному диску (т.1 а.с 163).

- Роздруківкою з`єднань абонентського номеру НОМЕР_7 отриманою у встановленому порядку від оператора телекомунікацій ТОВ «Лайф СЕЛЛ», якою підтверджується находження о 02-26 год. 20.11.2017 вхідного SMS від абонента НОМЕР_6 та отримання після нього 9 вхідних дзвінків різної тривалості від даного абонента до 05-47 год. 20.11.2017, а також направлення абоненту НОМЕР_6 SMS о 04-30 год. (час вчинення крадіжки) (т.1 а.с. 249-250, т.2 а.с. 1).

- Заявою ФОП ОСОБА_40 за якою він добровільно надав працівникам поліції три оптичні диски з камери відеоспостереження, розташованої на фасаді приміщення по АДРЕСА_3 за період з 19-24 год. 19 листопада 2017 по 05-25 год. 20.11.2017. При цьому він повідомив, що час на відеозаписах відрізняється від реального на одну годину в більшу сторону, в зв`язку з несвоєчасним переходом на зимовий час (т.1 а.с. 164).

- Протоколом огляду предмета від 12 січня 2018 року та трьома додатками до нього у вигляді оптичних дисків в паперових конвертах. Під час даної слідчої дії оглянути вищевказані три оптичні диски з`ясовано, що на них маються записи з камери відеоспосереження, яка розташована над входом до бару «СМОК КІНГ» в м. Миргород.

Диск № 3 має п`ять відеозаписів з номерами 0000000, 6000000, 7000000, 3000000, 8000000, якими охоплюється проміжок часу з 02-53 год. до 06-25 год. 20.11.2017 (реальний час з 01-53 год. по 05-25 год.).

Диск № 2 має чотири відеозаписи з номерами 0000000, 3000000, 7000000, 9000000 якими охоплюється проміжок часу з 22-46 год. (фактично 21-46 год.) 19.11.2017 до 02-53 год. (фактично 01-53 год.) 20.11.2017.

Диск № 1 має чотири відеозаписи з номерами 8000000, 3000000, 5000000, 7000000 якими охоплюється проміжок часу з 20-24 год. (фактично 19-46 год.) 19.11.2017 до 00-29 год. 20.11.2017 (фактично 23-29 год. 19.11.2017) (а.с. 165-169).

- Протоколом огляду предмета від 17 січня 2018 року. Під час даної слідчої дії свідок ОСОБА_41 під час перегляду відеозапису під номером 3000000, який розпочинається з 04-58-52 сек. за сукупністю ознак впізнала ОСОБА_42 на прізвисько « ОСОБА_42 ». В компанії молодих людей свідок впізнала себе та пояснила, що на відео до 05-20 год. (реальний час 04-20 год.) зображено момент коли ОСОБА_26 взяв в руки цеглу, підійшов до автомобіля ОСОБА_43 та передав його якомусь хлопцеві, якого вона впізнати не може. Цей хлопець взяв у «ОСОБА_42» із рук цеглу та почав бити ним по склу автомобіля. У цього декілька разів випадала з рук цегла, а «ОСОБА_42» в цей час стяв біля вхідних дверей, тримаючи їх руками та спостерігав за тим, як особа розбиває скло. Потім у нього вийшло розбити скло, спрацювала сигналізація і «ОСОБА_42» відразу зайшов всередину бару. Потім через декілька секунд на вулицю вийшов ОСОБА_44 щоб глянути на авто, але «ОСОБА_42» не дав йому цього зробити, відволікаючи увагу. Після того, як вони постояли та покурили, невідомий який розбив скло повернувся та заліз тулубом всередину машини (т. 1 а.с. 170-174).

- Проколом огляду предмета від 24 січня 2018 року. Під час даної слідчої дії свідок ОСОБА_45 переглядаючи відеозапис 3000000 впізнав ОСОБА_17 , ОСОБА_46 , ОСОБА_19 , хлопця із м. Києва на прізвисько « ОСОБА_8 ». Даний свідок також з впевненістю впізнав ОСОБА_17 під час розбивання іншою, невідомою йому особою, скла в автомобілі, який належить « ОСОБА_47 » (т.1 а.с. 181-185).

- Протоколами огляду диску від 20 листопада 2017 року та від 26 січня 2018 року. Під час даної слідчої дії свідок ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_8 переглядаючи відеозапис 3000000 за характерними рисами (одягом, статурі, рухами, жестами) серед інших особі з впевненістю впізнали ОСОБА_17 та ОСОБА_24 та вказали, що з відеозапису вбачається, що о 05-20 год. (реальний час 04-20) год. саме ОСОБА_26 знайшов предмет схожий на цеглину та передав його ОСОБА_48 для розбиття скла, при цьому тримав вхідні двері бара, поки ОСОБА_49 розбивав скло автомобіля та відволікав ОСОБА_50 , коли той вийшов надвір після спрацювання автомобільної сигналізації. Після того як вони зайшли в середину, ОСОБА_51 тулубом залів в салон автомобіля «Хонда» та з «бардачку» забрав гаманець з грошима та документами (т.1 а.с. 200-206, т.3 а.с. 184-185).

На стадії судового розгляду за клопотанням сторони захисту було призначено та проведено комплексну судово-портретну експертизу та експертизу відео-, звукозапису.

Згідно експертного висновку № 21563/21929 від 31.08.2020 зображення осіб на відеозаписі у відеофайлі 3000000.мр4, що містяться на наданому лазерному компакт-диску DVD-R VIDEX PSP6B2UL222001041 не придатні для ідентифікації особи за ознаками зовнішності. Встановити чи являється одна з осіб, зображених на даному відеозаписі ОСОБА_5 не виявляється можливим (т.2 а.с. 203-213).

На думку суду даний висновок жодним чином не спростовує результати вищевказаних слідчих дій у вигляді перегляду відеозапису за участю свідка ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_8 , а також показання останніх, надані ними в судовому засіданні.

Так, під час даної слідчої дії та надаючи показання суду, потерпілий ОСОБА_8 і свідок ОСОБА_9 вказали, що впізнали на відео раніше знайомого їх ОСОБА_5 не за рисами обличчя, а за загальним зовнішнім виглядом зокрема за статурою, одягом, манерою руху, жестами тощо.

Вищевказане узгоджується із дослідницької частиною експертного висновку про те, що якість відеозапису задовільна для перегляду навколишнього оточення в цілому, але не достатня для деталізації осіб, облич, окремих предметів.

Таким чином, в тому числі детально дослідивши вказаний відеозапис та скріншоти з нього, суд вважає, що якість відеозапису дійсно не дозволяє ідентифікувати ОСОБА_5 на ньому за рисами обличчя, однак дає достатню можливість особам, особисто знайомим з ним, однозначно ідентифікувати його за сукупністю інших ознак: за статурою, одягом, ходою, манерою рухів тощо.

- Протоколом слідчого експерименту від 26 січня 2018 року з потерпілим ОСОБА_8 та додатками до нього у вигляді оптичного диску з відеозаписом. Під час даної слідчої дії потерпілий розповів та показав на місці обставини при яких ним було залишено грошові кошти в припаркованому біля кафе-бару «Смокі Кінг» автомобілі в нічний час 20.11.2017, а також про обставини їх викрадення з автомобіля через розбите бокове скло водійської двері автомобіля. Також потерпілий вказав місце де він в складі компанія, яка складалась з нього, ОСОБА_19 , ОСОБА_17 та їх дівчат сидів в барі (т.1 а.с. 207-211).

- Протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 . Під час даної слідчої дії ОСОБА_5 в присутності захисника детально розказав про обставини своєї участі у викрадені грошових коштів з автомобіля «Хонда`Аккорд» в співучасті з ОСОБА_12 та на місці послідовно продемонстрував свої дії з використанням автомобіля.

Зокрема останній пояснив, що близько 03-00 год. ночі 20.11.2017 року до нього додому приїхав друг ОСОБА_52 , який пояснив, що в припаркованому біля кафе автомобілі «Хонда Аккорд» чорного кольору, який належить мешканцю м. Києва ОСОБА_8 «ОСОБА_8» є грошові кошти якими можна заволодіти. При цьому сам ОСОБА_22 пояснив, що буде знаходитьсь в кафе та контролювати щоб ніхто сторонній з нього не вийшов. ОСОБА_49 знайшов біля паркану поруч важкий предмет у вигляді каменя та з декількох разів розбив бокове водійське скло в автомобілі, а коли спрацювала сигналізація сховався за ріг. Після цього він заліз в авто через розбите скло, підсвічуючи собі ліхтариком мобільного телефону, відкрив бардачок та забрав звідти гаманець з грошима. З даним гаманцем він пішки пішов додому. ОСОБА_22 надавав практичну допомогу при здійснені крадіжки, зокрема знайшов предмет яким можна розбити скло та передав його ОСОБА_5 . Однак даним предметом не вдалось розбити скло та ОСОБА_5 вимушений був шукати інший.

Того ж дня зранку вони зізвонились з ОСОБА_42, зустрілись та поділити гроші порівну. Всього в гаманці було 8000 грн. та 500 доларів. Також ОСОБА_22 порадив йому на деякий час поїхати з міста. ОСОБА_5 пояснив, що на час вказаних подій він користувався абонентським номером «Лайф» який зараз не пам`ятає, але вказаний номер був вказаний ним в протоколі його допиту (примітка суду НОМЕР_7 т.1 а.с.234).

Обвинувачений та захисник просили визнати результати проведення слідчого експерименту недопустимим доказом, посилаючись на те, що показання під час даної слідчої дії ОСОБА_5 надавав за вказівкою працівників поліції, відобразивши під їх тиском найбільш прийнятну для них та ними ж сформовану версію події. Наразі обвинувачений відмовляється від даних показань, наданих під тиском та просить брати до уваги показі, які надані ним безпосередньо в судовому засіданні. При цьому вони наполягають на тому, що відповідно до положень ч.4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, яки він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Надаючи оцінку даним доводам сторони захисту, суд керуються сталою практикою Верховного Суду, зокрема позиціями викладеними ним в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року (справа № 740/3597/17) та постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 17 березня 2021 року (справа № 761/10306/15-к).

У даних постановах Верховний Суд вказав, що «термін «показання» в контексті ч. 4 ст. 95 КПК використовується для позначення відомостей, які надаються в судовому засіданні під час судового провадження. Правило, закріплене в цій нормі, має застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійному процесуальному джерелу доказів за вимогами ст. 95 цього Кодексу.

Водночас, метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю свідка слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення таких відомостей, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Якщо відомості повідомлено підозрюваним, обвинуваченим, свідком під час проведення процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати. Отже, показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 94 КПК.

За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта, за його волею та вільним волевиявленням. До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.

Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності (ст. 23 КПК) суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де протокол слідчого експерименту є предметом оцінки суду за правилами, визначеними ст. 94 цього Кодексу. Отже, протокол слідчого експерименту після його оцінки судом із точки зору належності, допустимості й достовірності набуває значення судового доказу.

Таким чином, у цьому випадку відсутні підстави для ототожнення показань та протоколу слідчого експерименту, які є окремими процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК.

Крім того, той факт, що в судовому засіданні обвинувачений змінив свої показання, не є підставою для визнання протоколу слідчого експерименту недопустимим доказом, оскільки слідчий експеримент та показання є окремими процесуальними джерелами доказів».

Дослідивши протокол та відеозапис слідчого експерименту з ОСОБА_5 , суд встановив, що при його проведено застосовані всі передбачені КПК процесуальні гарантії правомірного отримання відомостей від ОСОБА_5 , за його волею та вільним волевиявленням. Зокрема дану слідчу дію проведено за участю двох понятих та захисника із застосуванням безперервного відеозапису. Під час проведення даної слідчої дії та після її завершення зауважень чи доповнень не надходило, відповідний протокол був підписаний всіма учасниками слідчої дії.

Доводи ОСОБА_5 про те, що всі обставин події він відтворював за попередньою вказівкою працівників поліції не знаходять свого підтвердження, зокрема є очевидним, що під час даної слідчої дії він в присутності захисника, залученого обвинуваченим саме на договірній основі, а не за призначенням (т.1 а.с. 240-243), та інших учасників слідчої дії, зокрема незацікавлених понятих, вільно розповідав та відтворював обставини події, які запам`ятав без жодного тиску чи навіювання з боку працівників поліції.

Зокрема, добровільність дій ОСОБА_5 під час слідчого експерименту, відсутність на нього тиску чи впливу з боку працівників поліції підтвердив допитаний судом в якості свідка понятий ОСОБА_13 .

Допитати іншого понятого не виявилось за можливе, незважаючи на всі вжиті судом заходи в зв`язку зі зміною ним місця проживання та відсутності даних про його місце знаходження, що підтверджується матеріалами справи (т. 3 а.с. 211-212, т. 4 а.с. 2-5, 36-37)

На вищевказаний висновок суду впливає й той факт, що заявляючи про тиск з боку працівників поліції, обвинувачений не вказав суду в чому конкретно він проявлявся. 19.02.2018 ОСОБА_5 до Миргородської місцевої прокуратури подавалась скарга на дії працівників поліції про те, що він під тиском працівників поліції вимушений був оговорити себе та ОСОБА_42 в тому числі й під час слідчого експерименту. Разом з тим, 21.03.2018 ОСОБА_5 подав заяву в якій просив припинити розгляд його скарги на дії працівників поліції від 19.02.2018, оскільки подав її помилково, перебуваючи у збудженому стані.

За результатами проведеної працівниками поліції службової перевірки за вказаною скаргою не здобуто доказів, які б вказували на ознаки неналежного виконання службових обов`язків чи порушення вимог чинного законодавства працівниками Миргородського РВП (т.2 а.с. 76-84).

При цьому результати службової перевірки ОСОБА_5 не оскаржувались. З повторними аналогічними скаргами він не звертався. До органів, що уповноважені проводити досудове розслідування стосовно працівників поліції ОСОБА_5 із заявами про вчинення ними кримінальних правопорушень також не звертався.

Все вищевикладене свідчить про те, що написання відповідної скарги було лише елементом захисту з боку обвинуваченого, з метою придання протоколу слідчого експерименту за його участю ознак неналежного доказу.

- Протоколом огляду речей і документів від 26 січня 2018 року. Під час даної слідчої дії було оглянуто посвідчення водія НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_9 . Під час огляду свідок ОСОБА_9 пояснив, що дане посвідчення було викрадено 20.11.2017 разом з грошовими коштами з автомобіля ОСОБА_8 марки «Хонда Аккорд».Дане водійське посвідчення ОСОБА_9 перед різдвом 2018 року повернув його батько. Якому в свою чергу дане посвідчення віддав в кінці грудня 2017 року адвокат ОСОБА_53 (т.1 а.с. 186-190).

- Протоколом огляду речей і документів від 26 січня 2018 року. Під час даної слідчої дії було оглянуто свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 на автомобіль «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_10 . В ході огляду потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що дане свідоцтво перебувало у гаманці разом з грошовими коштами в сумі 1800 доларів США та 11000 грн., який був викрадений з його автомобіля «Honda Accord» 20.11.2017.

Дане свідоцтво потерпілому повернув ОСОБА_44 8 чи 9 січня 2018 року, яке йому відав його батько ОСОБА_28 . Батьку даний документ віддав адвокат ОСОБА_53 який захищає ОСОБА_52 (т.1 а.с.193-197).

- Письмовою розпискою потерпілого ОСОБА_8 про отримання ним 15.02.2021 в якості відшкодування матеріальної і моральної шкоди у кримінальному провадженні № 0000267 від ОСОБА_12 1500 доларів США із зазначенням, що останній повністю відшкодував завдані збитки, що мали місце 20.11.2017 (т.3 а.с.39).

Таким чином вищенаведені судом докази, в своїх сукупності, цілком та повність підтверджують вину ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення в співучасті з ОСОБА_12 .

На думку суду висловлена ОСОБА_12 версія щодо розбиття скла в автомобілі є значним чином нелогічною та ґрунтується виключно на відсутності у суду можливості допитати ОСОБА_16 , який наразі помер. Натомість є непідтвердженим жодними доказами наявність у ОСОБА_12 на момент вчинення злочину бокового скла саме від автомобіля «Honda Accord» певної моделі та року випуску.

Також є сумнівним, що після розбиття скла в автомобілі, потерпілий би неодмінно звернувся до ОСОБА_12 для купівлі аналогічного скла. Зокрема, як свідчать події, в подальшому потерпілий таких дій не вчиняв. Натомість ОСОБА_12 відшкодував йому шкоду яка дорівнює не вартості пошкодженого скла, а практично всій сумі викрадених з автомобіля грошей (1500 доларів США).

Відеозаписами з камер спостереження кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » спростовується версія ОСОБА_12 по те, що він був заінтересований лише у розбитті скла автомобіля «Honda Accord» за для його подальшої заміни. Так, зафіксована відеозаписом його поведінка достеменно вказує, що своїми активними діями під час розбиття скла іншим співучасником злочину, сам ОСОБА_12 активно сприяв його діям, перешкоджаючи потерпілому та можливим свідкам своєчасно виявити факт розбиття скла в автомобілі та запобігти крадіжці, зокрема тримав вхідні двері приміщення ззовні, не дозволяючи нікому вийти на вулицю під час розбиття скла, своїми нав`язливими діями перешкодив свідку ОСОБА_9 після спрацювання сигналізації в автомобілі оглянути його з усіх боків та виявити розбиття скла. Крім того особисто передав особі, яка намагалась розбити скло автомобіля відповідний важкий предмет для здійснення вказаних дій.

Крім викладеного, факт обізнаності ОСОБА_12 з наявністю в «бардачку» автомобіля потерпілого великої суми грошових коштів, який підтверджується показаннями потерпілого та відеозаписами з магазину «АТБ» явно свідчить не на користь версії останнього, про те, що він лише «замовив» розбиття скла в автомобілі потерпілого певній собі, але не має відношення до крадіжки цих грошей.

Про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_12 діяли у співучасті під час крадіжки грошей з автомобіля потерпілого безумовно свідчить їх дуже активне спілкування між особою за допомогою мобільного зв`язку в нічний час, що повністю співпадає з часом вчинення злочину. Зокрема зафіксоване 1 вихідне SMS та 9 вихідних дзвінків з телефонного номеру НОМЕР_4 ( ОСОБА_12 ) на телефонний номер НОМЕР_7 ( ОСОБА_5 ) в період часу 02:26:10 сек. по 05:47:26 сек., а також вхідне SMS з номеру НОМЕР_7 ( ОСОБА_5 ) на номер НОМЕР_4 ( ОСОБА_12 ) о 04-30 год., що відповідає часу вчинення злочину зафіксованого за допомогою відеозапису.

На підтвердження вини вищевказаних осіб також вказує той факт, що викрадені з автомобіля документи через декілька днів були повернуті їх спільним захисником адвокатом ОСОБА_6 свідку ОСОБА_28 .

За таких обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України та призначає його відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обвинувачений є раніше не судимою особою. На обліку у лікаря нарколога та психіатра на даний час не перебуває. Посередньо характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 235-239).

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, врахувавши:

- конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема вчинення обвинуваченим в співучасті з іншою особою тяжкого злочину проти власності, поєднаного з пошкодженням майна (розбиттям скла автомобіля), розподіл ролей між співучасниками та зухвалість дій співучасників, яких не зупинило перебування автомобіля поряд з працюючим громадським закладом та в зоні дії відкрито розташованих відеокамер;

- значну для потерпілого суму викрадених грошових коштів;

- відсутність пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин;

- позицію потерплого, який наполягав на суворому покаранні для обвинуваченого;

- поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, зокрема невизнання ним вини за наявності цілком очевидних доказів її наявності, намагання перекласти вину на інших особі, відсутність каяття та жалю за скоєне, невідшкодування навіть частини заподіяної майнової шкоди, неналежне виконання процесуальних обов`язків у вигляді неявки до органів досудового розслідування та суду за їх викликами внаслідок чого він оголошувався в розшук на стадії досудового розслідування 14.03.2018 та двічі (20.06.2022, 28.11.2022) піддавався судом примусовому приводу в судове засідання (т. 2 а.с. 2-10, т.3 а.с. 160, т.4 а.с.8);

- особу обвинуваченого, зокрема відсутність у нього утриманців, роботи, посередню характеристику за місцем проживання, вчинення ним під час притягнення до кримінальної відповідальності за даним злочином, нових кримінальних правопорушень (ч.2 ст.190, ч.1 ст. 353 КК), вину у вчинені яких обвинувачений беззаперечно визнав, однак був звільнений від кримінальної відповідальності за їх вчинення за нереабілітуючим мотивом - строками давності,

суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства, не знаходить підстав для застосування відносно нього положень ст.ст. 75 та 69 КК України та вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді реального позбавлення волі в середньому розмірі, передбаченому санкцію ч.3 ст. 185 КК України.

На думку суду застосування саме такого виду та міри покарання відповідатиме меті кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобігатиме вчиненню нових злочинів, як обвинуваченою, так і іншими особами.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, уникнення, передбачених ст. 177 КПК України процесуальних ризиків, як-то ухилення або переховування обвинуваченого від суду та органів на які покладається виконання вироку суду з огляду на тяжкість покарання яке призначено обвинуваченому, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В зв`язку зі смертю заставодавця ОСОБА_54 питання про повернення внесеної ним за обвинуваченого застави в розмірі 35240 грн. слід вирішити окремо, після звернення до суду його спадкоємця (спадкоємців).

Кримінальним правопорушенням завдано матеріальну шкоду на загальну суму 59498,35 грн., яка обвинуваченим ОСОБА_5 не відшкодована.

Керуючись вимогами ст. 124 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати по залученню експерта у кримінальному провадженні в сумі 9806,40 грн. (т.2 а.с.202).

Долю речових доказів у справі слід вирішити керуючись приписами ст. 100 КПК, а саме предмети кримінального правопорушення повернути власникам, скасувавши їх арешт.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Зарахувати у строк покарання час перебування ОСОБА_5 під вартою, а саме 21 березня 2018 року (один день) та період з 04 квітня 2018 року по 02 травня 2018 року включно.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в зв`язку з чим взяти його під варту негайно в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 9806 (дев`ять тисяч вісімсот шість) грн. 40 коп. на відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів вирішити наступним чином.

Водійське посвідчення НОМЕР_10 , видане 30.08.2016 року територіальним сервісним центром МВС України № 5344 на ім`я ОСОБА_9 , яке передане йому на зберігання - вважати повернутим вказаній особі.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 24.02.2009 року на ім`я ОСОБА_10 , яке передане на зберігання ОСОБА_8 - вважати повернутим вказаній особі.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1