Справа № 367/8450/20
Провадження №1-кп/369/745/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження № 0001904 від 06 серпня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ірпінь Київської області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (далі КК України),

встановив:

Києво-Святошинським районним судом Київської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0001904 від 06 серпня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в якому ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 07 серпня 2020 року до обвинуваченої ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжено, останній раз ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 грудня 2022 року - до 05 лютого 2023 року включно, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України без альтернативи внесення застави.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України без альтернативи внесення застави, оскільки 05 лютого 2023 року закінчується термін перебування обвинуваченої під вартою. Дане клопотання мотивував тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, а тому наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризики переховування від суду, наголошувала на відсутності в обвинуваченої стійких соціальних зв`язків.

При обговоренні клопотання прокурора, захисник ОСОБА_7 заперечив проти цього клопотання та просив змінити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням особи під вартою, а саме домашній арешт. При цьому зазначив, що усі свідки по справі допитані, а докази досліджені, що ключовий свідок-очевидець ОСОБА_9 яка допитана та повідомила, що обвинувачена захищалась, тому з кваліфікацією дій обвинуваченої за ст. 115 КК України не погоджується, вважає, що її дії слід перекваліфікувати на ст. 118 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала позицію свого захисника.

За таких обставин, вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши доводи учасників судового розгляду, ознайомившись з клопотанням прокурора та матеріалами судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, офіційно не працює, тому вона з метою уникнення відповідальності, зважаючи на тяжкість покарання, яке їй загрожує у випадку визнання її винуватою в інкримінованому кримінальному правопорушенні, може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене вище, а також відсутність у ОСОБА_6 доказів існування міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, постійного місця роботи та легального доходу, можливість переховуватися від суду, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити її належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачена ОСОБА_6 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт, як того просила сторона захисту, виходячи з характеру пред`явленого обвинувачення, даних про особу обвинуваченої, а також, з метою запобігання перешкоджати встановленню істини по справі, судом за результатом розгляду клопотання не встановлено.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України та не визначає розмір застави на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 днів, починаючи з 31 січня 2023 року до 31 березня 2023 року включно, без альтернативи внесення застави, у зв`язку з чим клопотання прокурора є обґрунтованим.

Керуючись ст. 177, 183, 331 КПК України,

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 31 січня 2023 року до 31 березня 2023 року включно, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, без альтернативи внесення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3