Справа № 359/8523/20
Провадження № 1-кп/359/165/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2022 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду судове провадження за об`єднаними кримінальним провадженням № 0001418, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2020 року, що найшов до суду з обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.10.2016 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України

в с т а н о в и в :
ОСОБА_8 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 391 КК України.

Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим вироком Оболонського районного суду міста Києва від 18.10.2016 за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, відбуваючи покарання в ДУ "Бориспільська виправна колонія (№ 119)", належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин.

Так, після вступу вироку Оболонського районного суду м. Києва від 18.10.2016 в законну силу, ОСОБА_8 направлено для подальшого відбування покарання до ДУ "Бориспільська виправна колонія (№ 119)", яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільській район, с. Мартусівка, вул. Бориспільська, 1.

Після прибуття до установи виконання покарання, останній почав систематично порушувати встановлений режим відбування покарання, систематично не підпорядковувався законним вимогам представників адміністрації установи, на виховні заходи адміністрації установи не реагував.

Також встановлено, що за весь час відбування покарання в ДУ "Бориспільська виправна колонія (№ 119)" (станом на 04.08.2020) засуджений ОСОБА_8 за різні порушення режиму відбування покарання має 41 (сорок одне) стягнення, в тому числі 9 (дев`ять) разів поміщався в дисциплінарний ізолятор установи, протягом останнього року на підставі рішення суду був переведений до ПКТ строком на 1 (один) місяць, в період часу з 18.05.2020 по 18.06.2020, має 4 (чотири) попередження, 18 (вісімнадцять) доган, 9 (дев`ять) суворих доган.

Вказана поведінка та дії засудженого ОСОБА_8 несуть в собі різного роду діяння спрямовані на протидію адміністрації установи виконання покарання в здійсненні її функції та перешкоджають проведенню заходів відповідно до привал внутрішнього розпорядку.

Відповідно до наказу № 64/з-20 від 20.07.2020 начальника ДУ "Бориспільська виправна колонія (№ 119)" ОСОБА_8 визнано засудженим схильним до нападу та захоплення заручників, схильним до виготовлення та зберігання заборонених предметів, внаслідок чого останній поставлений на відповідний облік.

Відповідно до ст. 118 КВК України засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Так, відповідно до графіку чергувань засуджених дисциплінарного ізолятора "Бориспільська виправна колонія (№ 119)" на вересень 2019 року, передбаченого ч. 5 ст. 118 КВК України, ОСОБА_8 22.09.2019 мав приступити до робіт по благоустрою ДУ "Бориспільська виправна колонія (№ 119)" (далі - установа), прибрати приміщення камери № 8 дисциплінарного ізолятора вказаної установи.

Однак, 22.09.2019 приблизно о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , діючи умисно, не маючи на те поважних причин, в категоричній формі відмовився виконати законні вимоги адміністрації, а саме підмести та помити підлогу в камері № 8 дисциплінарного ізолятора, куди було поміщено засудженого.

Вказаною поведінкою та непокорою законним вимогам працівникам установи ОСОБА_8 здійснював негативний вплив на інших засуджених, які позитивно налаштовані, так як вони виконували роботи згідно графіку чергувань та підривав нормальний психологічний клімат колективу СПС № 4 установи.

Крім того, встановлено, що засуджений ОСОБА_8 на момент відмови виконання законних вимог працівників адміністрації установи був фізично здоровий, одягнений за сезоном, нагодований згідно норми адміністрацією установи та забезпечений необхідним інвентарем для виконання вказаних робіт в повному обсязі.

Після відмови засудженого від виконання законних вимог посадових осіб адміністрації установи, цього ж дня, в приміщенні медичної частини установи, черговим фельдшером проведено медичний огляд ОСОБА_8 .

В ході проведення вищевказаного огляду встановлено, що засуджений ОСОБА_8 міг виконувати роботи по благоустрою місць позбавлення волі.

В подальшому, згідно графіку чергувань засуджених відділення СПС № 4 установи на квітень місяць 2020 року, передбаченого ч. 5 ст. 118 КВК України, засуджений ОСОБА_8 28.04.2020 мав приступити до робіт по благоустрою, а саме прибрати територію відділення СПС № 4 вказаної установи.

Однак, 28.04.2020 приблизно о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , діючи умисно, не маючи на те поважних причин, в категоричній формі відмовився виконати законні вимоги адміністрації, а саме підмести та помити підлогу в житловій секції відділення СПС № 4, де проживає засуджений.

Таким чином, своєю поведінкою та непокорою законним вимогам працівникам установи ОСОБА_8 здійснював негативний вплив на інших засуджених, які позитивно налаштовані, так як вони виконували роботи згідно графіку чергувань та підривав нормальний психологічний клімат колективу СПС № 4 установи.

Крім того, встановлено, що засуджений ОСОБА_8 на момент відмови виконання законних вимог працівників адміністрації установи був фізично здоровий, одягнений за сезоном, нагодований згідно норми адміністрацією установи та забезпечений необхідним інвентарем для виконання вказаних робіт в повному обсязі.

Після відмови засудженого від виконання законних вимог посадових осіб адміністрації установи, цього ж дня, в приміщенні медичної частини установи, черговим фельдшером проведено медичний огляд ОСОБА_8 .

В ході проведення вищевказаного огляду встановлено, що засуджений ОСОБА_8 міг виконувати роботи по благоустрою місць позбавлення волі.

В подальшому, згідно графіку чергувань засуджених відділення СПС № 4 установи на липень місяць 2020 року, передбаченого ч. 5 ст. 118 КВК України, засуджений ОСОБА_8 03.07.2020 мав приступити до робіт по благоустрою, а саме прибрати територію відділення СПС № 4 вказаної установи.

Однак, 03.07.2020 приблизно о 09 годині 20 хвилин ОСОБА_8 , діючи умисно, не маючи на те поважних причин, в категоричній формі відмовився виконати законні вимоги адміністрації, а саме підмести та помити підлогу в житловій секції відділення СПС № 4, де проживає засуджений.

Таким чином, своєю поведінкою та непокорою законним вимогам працівникам установи ОСОБА_8 здійснював негативний вплив на інших засуджених, які позитивно налаштовані, так як вони виконували роботи згідно графіку чергувань та підривав нормальний психологічний клімат колективу СПС № 4 установи.

Крім того, встановлено, що засуджений ОСОБА_8 на момент відмови виконання законних вимог працівників адміністрації установи був фізично здоровий, одягнений за сезоном, нагодований згідно норми адміністрацією установи та забезпечений необхідним інвентарем для виконання вказаних робіт в повному обсязі.

Після відмови засудженого від виконання законних вимог посадових осіб адміністрації установи, цього ж дня, в приміщенні медичної частини установи, черговим фельдшером проведено медичний огляд ОСОБА_8 .

В ході проведення вищевказаного огляду встановлено, що засуджений ОСОБА_8 міг виконувати роботи по благоустрою місць позбавлення волі.

В подальшому, згідно графіку чергувань засуджених відділення СПС № 4 установи на серпень місяць 2020 року, передбаченого ч. 5 ст. 118 КВК України, засуджений ОСОБА_8 04.08.2020 мав приступити до робіт по благоустрою, а саме прибрати територію відділення СПС № 4 вказаної установи.

Однак, 04.08.2020 приблизно о 09 годині 10 хвилин ОСОБА_8 , діючи умисно, не маючи на те поважних причин, в категоричній формі відмовився виконати законні вимоги адміністрації, а. саме підмести та помити підлогу в житловій секції відділення СПС № 4, де проживає засуджений.

Таким чином, своєю поведінкою та непокорою законним вимогам працівникам установи ОСОБА_8 здійснював негативний вплив на інших засуджених, які позитивно налаштовані, так як вони виконували роботи згідно графіку чергувань та підривав нормальний психологічний клімат колективу СПС № 4 установи.

Крім того, встановлено, що засуджений ОСОБА_8 на момент відмови виконання законних вимог працівників адміністрації установи був фізично здоровий, одягнений за сезоном, нагодований згідно норми адміністрацією установи та забезпечений необхідним інвентарем для виконання вказаних робіт в повному обсязі.

Після відмови засудженого від виконання законних вимог посадових осіб адміністрації установи, цього ж дня, в приміщенні медичної частини установи, черговим фельдшером проведено медичний огляд ОСОБА_8 .

В ході проведення вищевказаного огляду встановлено, що засуджений ОСОБА_8 міг виконувати роботи по благоустрою місць позбавлення волі.

За кожним випадком не виконання встановлених вимог вищевказаним засудженим, працівниками установи складено акти про відмову останнього від виконання законних вимог адміністрації установи та повідомлено начальника установи про вказані порушення вимог режиму утримання.

Окрім цього, засуджений ОСОБА_8 в категоричній формі відмовився надати усні чи письмові пояснення по факту відмови отримати змінне завдання та приступити до його виконання.

Зазначені дії ОСОБА_8 орган досудового розслідування та прокурор кваліфікували за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарання у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 у пред`явленому обвинуваченні і вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення своєї вини не визнав повністю, категорично оспорював факт злісної непокори законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, вказавши, що обвинувачення є надуманим, а докази сфальсифікованими працівниками колонії. Так, обвинувачений показав, що у працівників колонії було упереджене до нього ставлення, у зв`язку з тим, що він відмовився надати грошову винагороду у розмірі 1000 євро заступнику керівника установи Кареті. За час його відбування покарання у БВК № 119 жодних графіків чергувань засуджених не було, їх ніхто не складав та не затверджував, вони ніде не розвішувалися на території колонії, і з ним його ніхто не ознайомлював. За весь час відбування покарання він ні разу не бачив такого графіку, та лише після пред`явлення йому обвинувачення почув про якісь графіки чергування. В камерах кожен засуджений прибирався самостійно за собою по мірі необхідності. Були ще днювальні, які прибирали територію загального користування. Декілька разів представники колонії висували йому вимоги з приводу необхідності прибрати територію. Однак, на момент пред`явлення цих вимог він днювальним не був. Вказані вимоги були не обґрунтовані, без жодного графіку, а висувались в будь-який день та час із повідомленням, що вони будуть знімати на відео те як він прибирає, бо їм так потрібно. Звичайно в такому випадку він відмовлявся прибирати під відеозапис. Також він відмовлявся від прибирання території, оскільки був хворий, дуже погано себе почував, і навіть фізично не міг виконувати ці роботи. Він має серйозні проблеми зі здоров`ям, у зв`язку з чим потребував госпіталізації, однак працівники колонії жодним чином не реагували на його звернення з цього приводу, та навпаки примушували його до прибирання. Із висновками за результатами його огляду фельдшером медичної установи, він не погоджувався, оскільки вони були поверхневими та не відповідали дійсному стану його здоров`я. Це в котре підтверджую, що в працівників колонії було до нього упереджене ставлення. Крім того, одного разу, висунувши вимогу про прибирання території, представниками колонії навіть не було надано необхідного інвентарю для виконання цих робіт. Він дійсно допускав деякі порушення режиму відбування покарання, які були незначними, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. При цьому кожного разу, будучи на дисциплінарній комісії, він бажав скористатися правовою допомогою, просив надати йому адвоката, однак участь останнього так і не була забезпечена. Відмову від адвоката він ніколи не писав. Також додав, що в нього є стягнення навіть про які він не знає, оскільки він не був присутній на дисциплінарній комісії. Ці всі факти беззаперечно свідчать про незаконність дій працівників колонії по відношенню до нього. Вважає справу сфабрикованою на досудовому слідстві через неприязні відносини з працівниками установи виконання покарання, обвинувачення ґрунтується на припущеннях. У цьому зв`язку ОСОБА_8 просив його виправдати.

При розгляді кримінального провадження в межах пред`явленого обвинувачення ОСОБА_8 , безпосередньо допитавши обвинуваченого, свідків, вивчивши документи як докази, на які посилався прокурор, а також надані стороною захисту, вивчивши всі матеріали кримінального провадження, провівши дебати у яких прокурор просив: ОСОБА_8 визнати винними у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, а захисник та обвинувачений, який не визнавав своєї вини у вчиненні даного злочину, просили його виправдати, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд дійшов висновку про необхідність виправдування обвинуваченого ОСОБА_8 за висунутим йому обвинуваченням з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Судом були допитані свідки обвинувачення, які на думку прокурора, підтверджують винуватість ОСОБА_8 , в інкримінованому йому злочині.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що працював та працює начальником відділення соціально-психологічної служби БВК № 119. Засуджений ОСОБА_8 за весь час відбування покарання характеризувався негативно, допускав неодноразово різного роду порушення режиму відбування покарання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, зокрема поміщався і до ДІЗО, ПКТ, ДПК, на виховні заходи адміністрації установи не реагував. ОСОБА_8 визнано засудженим схильним до нападу та захоплення заручників, схильним до виготовлення та зберігання заборонених предметів, внаслідок чого останній поставлений на відповідний облік. Він був очевидцем злісної непокори засудженого ОСОБА_23 . Точної дати не пам`ятає, десь влітку 2020 року, після ранкової перевірки засуджених, був присутній при тому, як засуджений ОСОБА_8 відкрито в категоричній формі відмовився виконувати законну вимогу представника адміністрації колонії приступити до виконання робіт по благоустрою, прибирання території відділення, де він проживав, на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, згідно графіку чергувань. Кожного місяця начальником відділення складається графік чергувань засуджених в порядку черговості, який затверджується заступником начальника із соціально-виховної роботи. З вказаним графіком ознайомлюють всіх засуджених під підпис. У випадку відмови засудженого від підпису, складається відповідний акт відмови. Також графік 1-ого числа кожного місяця вивішується на відділенні, і кожен засуджений має змогу ще раз із ним ознайомитися. Засуджений повинен приступити до виконання цих робіт саме в той час в який йому пропонується представником адміністрації. ОСОБА_8 був забезпечений необхідним робочим інвентарем. Після його відмови від виконання робіт, його було доставлено до медичної частини установи, де він його оглянув фельдшер. Згідно медичного висновку ОСОБА_8 міг виконувати роботи по прибиранню. Вважає, що ОСОБА_8 відмовлявся від виконання робіт по прибиранню, оскільки він має статус лідера неформальної групи, маючи вплив на інших засуджених, здійснюючи на них негативний вплив. Виконання таких робіт не відповідало його статусу. Відмова від виконання цих робіт є злісною непокорою вимогам адміністрації установи. За кожним випадком не виконання законних вимог представників адміністрації, складалися відповідні матеріали, із обов`язковим фіксуванням на відеореєстратор цих порушень, з подальшим притягненням засудженого до дисциплінарної відповідальності. Скільки точно було таких випадків він не пам`ятає, в його присутності був точно один.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він працював та працює на посаді начальника оперативного відділу в БВК № 119. Засуджений ОСОБА_8 за весь час відбування покарання характеризувався негативно, допускав неодноразово різного роду порушення режиму відбування покарання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, зокрема поміщався і до ДІЗО, ПКТ, ДПК, на виховні заходи адміністрації установи не реагував. ОСОБА_8 визнано засудженим схильним до нападу та захоплення заручників, схильним до виготовлення та зберігання заборонених предметів, внаслідок чого останній поставлений на відповідний облік. Так як ОСОБА_23 злісно порушував режим відбування покарання, то в його діях вбачалися ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК, у зв`язку із чим було прийнято рішення про направлення відповідних матеріалів до поліції. ОСОБА_23 неодноразово вчиняв злісну непокору вимог адміністрації установи. Особисто він був очевидцем таких подій один чи два рази. Точної дати не пам`ятає, десь влітку 2020 року, після ранкової перевірки засуджених, був присутній при тому, як засуджений ОСОБА_8 відкрито в категоричній формі відмовився виконувати законну вимогу представника адміністрації колонії: приступити до виконання робіт по благоустрою, прибирання території відділення, де він проживав, на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, згідно графіку чергувань. Після чого засудженого ОСОБА_8 було до медичної частини установи, останній був оглянутий фельдшером. Відповідно до медичного висновку за станом здоров`я ОСОБА_8 міг виконувати роботи по прибиранню. Потім його відвели до чергової частини, де йому ще раз було запропоновано приступити до виконання цих робіт по благоустрою. Однак, останній знову в категоричній формі відмовився виконувати цю вимогу, з особистих переконань. Вказаний засуджений підтримував злодійські традиції та звички, мав статуту так званого "смотрящого" на СПС № 4, а тому не міг прибирати. Вказані обставини допущеного порушення зафіксовані на відео реєстратор, який закріплений за оперативним відділом, за відповідним номером. Точно не пам`ятає чи здійснював саме він відеореєстрацію цього порушення, однак не виключає цього факту. Окремого попередження про здійснення відеозапису не потрібно, оскільки кожен засуджений, прибувши до установи ознайомлюється та попереджається про те, що ведеться відеозйомка на території установи. Також зазначив, що на кожен місяць складається графік чергувань засуджених в порядку черговості щодо виконання робіт по благоустрою, з яким ознайомлюються засуджені. Кожного дня, він як куратор, начальник відділення, в присутності чергового помічника чи молодшого інспектора, йдуть перевіряти засуджених щодо виконання цього графіку, пропонуючи виконати відповідні роботи згідно графіку. Факт відмови від виконання цих робіт обов`язково документується і фіксується на відеозапис. Також був членом дисциплінарної комісії при розгляді питань щодо поміщення засуджених до ПКТ, ДПК, за порушення режиму відбування покарання засудженим ОСОБА_8 . Письмову заяву про необхідність залучення адвоката ОСОБА_8 не писав, а тому і не було його надано.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що він працював начальником відділення СПС БВК № 119. Засуджений ОСОБА_8 перебував у БВК № 119 з 15.12.2016 року та за весь час відбування покарання характеризувався негативно, допускав неодноразово різного роду порушення режиму відбування покарання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них 8 разів був поміщений до ДІЗО та 1 раз до приміщення камерного типу. Кожного місяця начальником відділення складається графік чергувань засуджених в порядку черговості, який затверджується заступником начальника установи. З вказаним графіком ознайомлюють всіх засуджених. Він був очевидцем злісної непокори засудженого ОСОБА_23 28 квітня 2020 року, після ранкової перевірки засуджених, близько 09:30 год., був присутній при тому, як засуджений ОСОБА_8 відкрито в категоричній формі відмовився виконувати законну вимогу начальника відділення СПС № 4 ОСОБА_14 : приступити до виконання робіт по благоустрою, прибирання території відділення СПС № 4, де він проживав, на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, згідно графіку чергувань, а саме підмести та помити підлогу в коридорі відділення, обґрунтовуючи, що він не буде цього робити, оскільки він погано себе почував і йому необхідний лікар. Після чого засудженого було доставлено до медичної частини установи. Після огляду засудженого черговим лікарем надано висновок, що засуджений може приступити до виконання цих робіт. Вказане порушення було зафіксовано на відеореєстраторі, який перебуває на балансі установи, а також складені відповідні матеріали, які долучаються до матеріалів особової справи. Ним по даному факту було складено відповідний рапорт. Матеріали були передані на розгляд дисциплінарної комісії, за наслідками чого прийнято рішення про переведення засудженого до ДІЗО. Також 04 серпня 2020 року, після ранкової перевірки засуджених, був присутній при тому, як засуджений ОСОБА_8 знову відкрито в категоричній формі відмовився виконувати законну вимогу представника адміністрації колонії: приступити до виконання робіт по благоустрою, прибирання території відділення СПС № 4. За даним фактом були складені відповідні матеріали та притягнуто ОСОБА_8 до дисциплінарної відповідальності. Можливо були ще аналогічні порушення, однак деталей цих подій він не пам`ятає. У зв`язку із неодноразовими випадками вчинення цим засудженим злісної непокори вимогам адміністрації установи ним усно було повідомлено працівникам поліції про те, що в таких діях ОСОБА_8 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 391 КК.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що він працює на посаді чергового помічника начальника установи БВК № 119. Засуджений ОСОБА_8 за весь час відбування покарання характеризувався негативно, допускав неодноразово різного роду порушення режиму відбування покарання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. ОСОБА_8 визнано засудженим схильним до нападу та захоплення заручників, схильним до виготовлення та зберігання заборонених предметів, внаслідок чого останній поставлений на відповідний облік. Був очевидцем злісної непокори засудженого ОСОБА_8 . Точної дати не пам`ятає, він перебував на добовому чергуванні, та був присутній при тому як засуджений ОСОБА_8 відкрито в категоричній формі відмовився виконувати законну вимогу начальника відділення чи його заступника, точно не пам`ятає: приступити до виконання робіт по благоустрою, прибирання території відділення, де він проживав, на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, згідно графіку чергувань, який складається начальником відділення, а саме помити підлогу на відділенні. Відмову обґрунтував не бажанням виконувати ці роботи, у зв`язку з тим, що він хворий. Його було запрошено до кабінету начальника відділення для роз`яснення наслідків такої відмови. Потім засудженого ОСОБА_8 було до медичної частини установи, останній був оглянутий фельдшером. Відповідно до медичного висновку за станом здоров`я ОСОБА_8 міг виконувати роботи по прибиранню. Вказане порушення є злісною непокорою законним вимогам адміністрації установи. Порушення було зафіксовано на відеореєстратор, який перебуває на балансі установи, і має відповідний серійний номер. За вказаним фактом працівники колонії, які були присутніми складають рапорти. Ним також було підписано акт про відмову ОСОБА_8 надавати пояснення з приводу цього порушення. В подальшому ОСОБА_8 притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Крім того, ОСОБА_8 допускав і інші порушення режиму відбування покарання.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що він працює на посаді заступника начальника відділу з соціально-виховної та психологічної роботи БВК № 119. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 зарекомендував себе лише з негативної сторони, допускав неодноразово порушення режиму відбування покарання різного роду, за що притягався до дисциплінарної відповідальності, зокрема переводився до ДПК. ОСОБА_8 визнано засудженим схильним до нападу та захоплення заручників, схильним до виготовлення та зберігання заборонених предметів, внаслідок чого останній поставлений на відповідний облік. Він був очевидцем злісної непокори засудженого ОСОБА_23 . Точної дати не пам`ятає, два рази був присутній при тому, як засуджений ОСОБА_8 відкрито в категоричній формі відмовився виконувати законну вимогу представника адміністрації колонії: приступити до виконання робіт по благоустрою, на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, згідно графіку чергувань. Кожного місяця начальником відділення складається графік чергувань засуджених в порядку черговості. Відмовився виконувати ці роботи без причини. Не пам`ятає чи приймав участь у фіксуванні та документуванні цих порушень з боку ОСОБА_23 . Відповідні матеріали повинні бути в особовій справі. Засуджений ОСОБА_23 користувався авторитетом серед засуджених, був серед лідерів так званих "неформальних групурувань".

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що із 2020 року працює на посаді оперуповноваженого БВК № 119. Точної дати не пам`ятає, був присутній при тому, як засуджений ОСОБА_8 , відбуваючи покарання в БВК № 119, в категоричній формі відмовився виконувати вимогу начальника відділення: приступити до виконання робіт по благоустрою установи, на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, згідно графіку чергувань, а саме на відділенні, де проживав засуджений, на скільки пам`ятає необхідно було протерти інформаційний стенд. Відмову обґрунтував тим, що вказані роботи він не може виконувати по стану здоров`я. Після чого засудженого було супроводжено до медичної частини установи, де він був оглянутий черговим лікарем. Відповідно до медичного висновку ОСОБА_8 міг виконувати ці роботи. Засудженому було повторно запропоновано приступити до виконання робіт по благоустрою, на що він знову відмовився в категоричній формі, обґрунтовуючи це незадовільним станом здоров`я. Вказане порушення фіксувалося на відеореєстратор. На скільки він пам`ятає, то він здійснював цей запис, оскільки відеокамери закріплені за оперативним відділом. Начальник відділення попереджав, що буде здійснюватися відео фіксація;

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що станом на 2019-2020 роки він працював начальником відділення СПС № 5 БВК № 119. На скільки він пам`ятає, то засуджений ОСОБА_8 , який відбував покарання в БВК № 119, відмовився виконувати законну вимогу представника адміністрації колонії: приступити до виконання робіт по благоустрою, на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, згідно графіку чергувань. Вказане порушення є злісною непокорою вимогам адміністрації установи. Під час вчинення вказаного порушення засудженим він не був. По даному факту були складені відповідні матеріали, і засуджений ОСОБА_8 притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Засуджений відмовився ознайомлюватися із матеріалами про накладення стягнення, у зв`язку з чим було складено відповідний акт, який був підписаний ним, оскільки це відбувалося в його присутності. ОСОБА_24 декілька разів не виконував законні вимоги адміністрації установи. За час відбування покарання ОСОБА_8 неодноразово допускав порушення режиму відбування покарання, мав більше 10 стягнень. Засуджений характеризувався лише з негативної сторони.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що він працює черговим помічника начальника установи БВК № 119. Засуджений ОСОБА_8 за весь час відбування покарання характеризувався негативно, допускав неодноразово різного роду порушення режиму відбування покарання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. ОСОБА_8 визнано засудженим схильним до нападу та захоплення заручників, схильним до виготовлення та зберігання заборонених предметів, внаслідок чого останній поставлений на відповідний облік. Був очевидцем злісної непокори засудженого ОСОБА_8 . Точної дати не пам`ятає, він перебував на добовому чергуванні, та був присутній при тому як засуджений ОСОБА_8 відкрито в категоричній формі відмовився виконувати законну вимогу начальника відділення: приступити до виконання робіт по благоустрою, прибирання території відділення, де він проживав, на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, згідно графіку чергувань. Йому невідомо чи був ознайомлений і цим графіком засуджений. ОСОБА_8 був забезпечений необхідним робочим інвентарем. Відмову обґрунтував тим, що він погано себе почуває. У зв`язку з чим засудженого було доставлено до медичної частини установи, де він був оглянутий черговим лікарем. Висновки лікаря вже не пам`ятає, але мабуть засуджений міг виконувати ці роботи. По вказаному факту були складені відповідні матеріали, порушення було зафіксовано на відеокамері, яка перебуває на балансі установи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що він працює старшим інспектором відділу нагляду та безпеки БВК № 119. Засуджений ОСОБА_8 за весь час відбування покарання характеризувався негативно, допускав неодноразово різного роду порушення режиму відбування покарання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Був очевидцем злісної непокори засудженого ОСОБА_8 . Точної дати не пам`ятає, був присутній при тому як засуджений ОСОБА_8 в категоричній формі відмовився виконувати законну вимогу представника адміністрації колонії: приступити до виконання робіт по благоустрою, на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, згідно графіку чергувань. Йому невідомо чи був ознайомлений і цим графіком засуджений. ОСОБА_8 був забезпечений необхідним робочим інвентарем. Відмову обґрунтував тим, що він погано себе почуває. У зв`язку з чим засудженого було доставлено до медичної частини установи, де він був оглянутий черговим лікарем ОСОБА_25 . Результати огляду не пам`ятає. По вказаному факту були складені відповідні матеріали, порушення було зафіксовано на відеокамері. Очевидцем інших випадків злісної непокори не був, але йому відомо, що засуджений ОСОБА_8 неодноразово відмовлявся виконувати законні вимоги представників адміністрації колонії;

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що він працює та працював завідувачем медичної частини БВК № 119. Засуджений ОСОБА_8 відбував покарання в БВК № 119. Декілька разів його оглядав, в основному коли виникали питання з приводу притягнення засудженого до дисциплінарної відповідальності. Деталей вказаних оглядів не пам`ятає, у зв`язку з тим, що пройшов тривалий проміжок часу, значна кількість засуджених, а також погіршення пам`яті через перенесену хворобу "ковід". Зазначив, що у випадку відмови засудженим від виконання робіт за станом здоров`я, його обов`язково приводять до медичної частини для проведення огляду. Проводиться загальний медичний огляду, за необхідне може бути направлено для огляду до лікаря відповідної спеціалізації. Не пам`ятає, щоб ОСОБА_23 мав серйозні проблеми зі здоров`ям, та щоб останньому у зв`язку з цим викликалась швидка допомога;

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показав, що він працює черговим помічника начальника установи відділу нагляду та безпеки БВК № 119. Засуджений ОСОБА_8 за весь час відбування покарання характеризувався негативно, допускав неодноразово різного роду порушення режиму відбування покарання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Був очевидцем злісної непокори засудженого ОСОБА_8 . Точної дати не пам`ятає, був присутній при тому як засуджений ОСОБА_8 в категоричній формі відмовився виконувати законну вимогу представника адміністрації колонії: приступити до виконання робіт по благоустрою, на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, згідно графіку чергувань. Деталей даної події не пам`ятає, у зв`язку з тим, що пройшов вже тривалий проміжок часу.

Також судом було безпосередньо досліджено письмові докази сторони обвинувачення, які на думку прокурора, доводять вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 04.08.2020 року, з якого вбачається, що слідчий СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_26 прийняв усну заяву від ОСОБА_11 про те, що 04.08.2020 року ОСОБА_8 здійснив злісну непокору вимогам адміністрації виправної установи, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Мартусівка, вул. Бориспільська, 1 (т.1 а.с.105-106);

- запит слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_27 , адресований начальнику ДУ БВК № 119, в порядку ст. 93 КПК, про отримання документів у кримінальному провадженні № 0001418 (т.1 а.с.107-108);

- постанова слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_26 від 27.09.2020 року про визнання носія інформації документом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с.113-117);

-протокол огляду документів від 27.09.2020 року (т.1 а.с.118-120). В ході цієї слідчої дії слідчим СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_26 було оглянуто документи, отримані від начальника ДУ БВК № 119, в порядку ст. 93 КПК, на підставі супровідного листа від 20.08.2020 року (т.1 а.с.109-111);

-постанова слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_26 від 27.09.2020 року про визнання матеріального носія інформації документом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження, відповідно до якої компакт-диск "Esperanza", формату DVD-R, ємкістю 4.7 G, визнано документом (т.1 а.с.121);

-протокол огляду документів від 27.09.2020 року з додатком до нього (т.1 а.с.122, 123). В ході цієї слідчої дії слідчим СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_26 було оглянуто компакт-диск "Esperanza", формату DVD-R, ємкістю 4.7 G, отриманий від начальника ДУ БВК № 119, в порядку ст. 93 КПК, на підставі супровідного листа від 20.08.2020 року (т.1 а.с.109-111), та встановлено, що на ньому містяться відеозаписи, на яких зафіксовано особу, яка ззовні схожа на ОСОБА_8 , який відмовляється від виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарання. Компакт-диск "Esperanza", додаток до цього протоколу (т.1 а.с.123), відтворений та переглянутий в судовому засіданні;

-довідка по особовій справі на засудженого ОСОБА_8 , за підписом начальника установи (т.1 а.с.124);

-медичний висновок, складений 03.07.2020 року черговим медичним працівником ОСОБА_18 відносно стану здоров`я засудженого ОСОБА_8 (т.1 а.с.125);

-довідка відносно засудженого ОСОБА_8 від 03.07.2020 року (т.1 а.с.126);

-копія вироку Оболонського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року, який набрав законної сили, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі (т.1 а.с.127-128);

-копія характеристики засудженого ОСОБА_8 , складена в.о. начальника відділення СПС № 4 ОСОБА_11 та затверджена 03.07.2020 року начальником ДУ БВК № 119, згідно якої засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання в БВК № 119 характеризується негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 39 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущені порушення виражались: у не виконанні вимог встановлених законодавством, порушенні розпорядку дня, перешкоджанню проведення обшуку, зберігання заборонених предметів та порушенні локалізації (т.1 а.с.129);

-копія довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_8 , з якої вбачається, що останній має 39 стягнень, однак заохочення у засудженого відсутні (т.1 а.с.130);

-копія постанови про накладення стягнення на засудженого ОСОБА_8 від 26.09.2019 року, у вигляді оголошення догани. Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_8 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за те, що 22.09.2019 року о 09:40 год. під час прийому-здачі чергування ДІЗО в камері № 8 було неохайно та не прибрано, а засуджений ОСОБА_8 згідно графіку чергувань повинен був здійснити вологе прибирання в камері, на що останній відмовився в категоричній формі. Своїми умисними діями засуджений ОСОБА_8 порушив вимоги п. 1 ч. 3 ст. 107 КВК та ч. 2, ч. 3 розділу ІІ "Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань", затвердженого наказом МЮУ № 2823/5 від 28.08.2018 року (т.1 а.с.131);

-матеріали перевірки за фактом не виконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі засудженим ОСОБА_8 : копія висновку, складеного начальником відділення СПС № 4 ОСОБА_28 від 22.09.2019 року (т.1 а.с.131 (на звороті) 132); копія рапорту № 411 ОСОБА_12 від 22.09.2019 року (т.1 а.с.133); копія рапорту ОСОБА_29 від 22.09.2019 року (т.1 а.с.134); копія акту від 22.09.2019 року (т.1 а.с.135); копія довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_8 від 26.09.2019 року (т.1 а.с.136); а також копія повідомлення засудженого ОСОБА_8 про засідання дисциплінарної комісії щодо розгляду вчиненого ним вищевказаного порушення (т.1 а.с.137) та копія витягу з протоколу дисциплінарної комісії № 42 від 26.09.2019 року (т.1 а.с.138);

-копія графіку робіт по благоустрою місць позбавлення волі на відділенні СПС № 4 на квітень 2020 року, складеного в.о. начальника відділення СПС № 4 ОСОБА_11 , та погодженого заступником начальником ДУ БВК № 119 із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_30 27.03.2020 року, в якому містяться відмітки про відпрацювання чи не відпрацювання засудженими. Однак, зі змісту якого не вбачається, що засуджений ОСОБА_8 був ознайомленим із вказаним графіком (т.1 а.с.139);

-копія графіку робіт по благоустрою місць позбавлення волі на відділенні СПС № 4 на травень 2020 року, складеного начальником відділення СПС № 4 ОСОБА_14 та погодженого заступником начальником ДУ БВК № 119 із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_30 30.04.2020 року, в якому містяться відмітки про відпрацювання чи не відпрацювання засудженими. Однак, зі змісту якого не вбачається, що засуджений ОСОБА_8 був ознайомленим із вказаним графіком (т.1 а.с.140-141);

-копія постанови про переведення засудженого ОСОБА_8 до ПКТ державної установи "Бориспільська виправна колонія (№ 119)" від 18.05.2020 року (т.1 а.с.142), на підставі ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.05.2020 року (т.1 а.с.143);

-копія ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.05.2020 року, якою клопотання начальника ДУ БВК № 119 ОСОБА_31 про застосування до засудженого ОСОБА_8 стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу (т.1 а.с.145) задоволено частково, та переведено засудженого із дільниці ре соціалізації до приміщення камерного типу терміном на 1 місяць. Зі змісту ухвали вбачається, що ОСОБА_8 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з тим, що 28.04.2020 року о 09:30 год., всупереч вимогам ст. 107, ст. 118 КВК та п. 2 розділу ІІ "Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань", затвердженого наказом МЮУ № 2823/5 від 28.08.2018 року, відмовився виконати законні вимоги адміністрації колонії та приступити до робіт по благоустрою місць позбавлення волі, згідно графіку чергувань за квітень 2020 року (т.1 а.с.143);

-матеріали перевірки за фактом не виконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі засудженим ОСОБА_8 : копія висновку, складеного заступником начальника відділу СВПР ОСОБА_32 від 29.04.2020 року (т.1 а.с.146); копія рапорту ОСОБА_33 від 28.04.2020 року (т.1 а.с.147); копія рапорту ОСОБА_34 від 28.04.2020 року (т.1 а.с.148); копія рапорту ОСОБА_35 від 28.04.2020 року (т.1 а.с.149); копія акту від 28.04.2020 року (т.1 а.с.150); копія виписки з графіка робіт по благоустрою місць позбавлення волі засудженими відділення СПС № 4 (т.1 а.с.151); копія медичного висновку, складений 28.04.2020 року черговим медичним працівником відносно стану здоров`я засудженого ОСОБА_8 (т.1 а.с.152); копія характеристики засудженого ОСОБА_8 , складена начальником відділення СПС № 4 ОСОБА_36 та затверджена 30.04.2020 року начальником ДУ БВК № 119 (т.1 а.с.153); копія довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_8 (т.1 а.с.154); копія психологічної характеристики на засудженого ОСОБА_8 від 28.04.2020 року (т.1 а.с.155); копія акту від 30.04.2020 року (т.1 а.с.156); а також копія витягу з протоколу дисциплінарної комісії № 22 від 30.04.2020 року (т.1 а.с.157, 159); копія повідомлення та заяви ОСОБА_8 від 29.04.2020 року;

-копія акту від 06.05.2020 року (т.1 а.с.160);

-копія рапорту начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-психологічної та виховної роботи ОСОБА_33 від 06.05.2020 року (т.1 а.с.161);

-копія медичного висновку, складеного 18.05.2020 року черговим медичним працівником ОСОБА_18 відносно стану здоров`я засудженого ОСОБА_8 (т.1 а.с.162);

-копія перспективного плану проведення виховної роботи із засудженим ОСОБА_8 , який утримується в приміщенні камерного типу установи, складеного начальником відділення СПС № 4 ОСОБА_36 та затвердженого 18.05.2020 року начальником ДУ БВК № 119 (т.1 а.с.163);

-копія наказу ДУ БВК № 119 № 64/з-20 від 02.07.2020 року про закріплення співробітників установи за засудженими, які перебувають на профілактичному обліку, з якого вбачається, що засуджений ОСОБА_8 перебував на профілактичних обліках: засуджених, схильних до нападу та захоплення заручників; засуджених, схильних до виготовлення та зберігання заборонених предметів та за ним був закріплений співробітник ОСОБА_11 (т.1 а.с.164, 165, 166);

-копія графіку робіт по благоустрою місць позбавлення волі на відділенні СПС № 4 на липень 2020 року, складеного в.о. начальника відділення СПС № 4 ОСОБА_37 та погодженого заступником начальником ДУ БВК № 119 із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_30 30.06.2020 року, в якому містяться відмітки про відпрацювання чи не відпрацювання засудженими. Однак, зі змісту якого не вбачається, що засуджений ОСОБА_8 був ознайомленим із вказаним графіком (т.1 а.с.167);

-матеріали перевірки за фактом не виконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі засудженим ОСОБА_8 : копія висновку, складеного начальником оперативного відділу державної установи БВК № 119 ОСОБА_38 від 09.07.2020 року (т.1 а.с.172-174); довідка, складена в.о. начальника відділення СПС № 4 ОСОБА_37 від 03.07.2020 року (т.1 а.с.170); копія рапорту ОСОБА_34 від 03.07.2020 року (т.1 а.с.171);

-копія постанови про накладення стягнення на засудженого ОСОБА_8 від 07.08.2020 року, у вигляді оголошення суворої догани. Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_8 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за те, що 04.08.2020 року о 09:10 год. в.о. начальника СПС № 4 ОСОБА_37 , в присутності оперуповноваженого оперативного відділу ОСОБА_19 та старшого інспектора відділу нагляду і безпеки ОСОБА_16 , засудженому ОСОБА_8 були пред`явлені встановлені чинним законодавством вимоги: приступити до робіт по благоустрою місць позбавлення волі, згідно графіку чергувань на серпень 2020 року, а саме: підмести та помити підлогу в коридорі відділення СПС № 4, на якому він проживає, на що засуджений відмовився виконати ці вимоги в категоричній формі. Своїми умисними діями засуджений ОСОБА_8 порушив вимоги ч. 3 ст. 107 КВК та ч. 5 ст. 118 КВК (т.1 а.с.191);

-матеріали перевірки за фактом не виконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі засудженим ОСОБА_8 : копія висновку, складеного начальником оперативного відділу державної установи БВК № 119 ОСОБА_38 від 06.08.2020 року (т.1 а.с.192-194, 197-); копія спецповідомлення № 2-3421сп від 04.08.2020 року (т.1 а.с.195-196); копія висновку службової перевірки за фактом порушення вимог режиму відбування покарання засудженим ОСОБА_8 від 06.08.2020 року (т.1 а.с.197-198); копія довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_8 (т.1 а.с.199-200); копія постанови про тимчасове поміщення засудженого в окрему камеру дисциплінарного ізолятора (карцеру) установи виконання покарань на час проведення службового розслідування від 04.08.2020 року (т.1 а.с.201); копія медичного висновку, складеного 04.08.2020 року черговим медичним працівником ОСОБА_18 відносно стану здоров`я засудженого ОСОБА_8 (т.1 а.с.202); копія психологічної характеристики на засудженого ОСОБА_8 від 04.08.2020 року (т.1 а.с.206); рапорт ОСОБА_39 від 04.08.2020 року (т.1 а.с.207); рапорт ОСОБА_40 від 04.08.2020 року (т.1 а.с.208); рапорт ОСОБА_35 від 04.08.2020 року (т.1 а.с.209); копія характеристики засудженого ОСОБА_8 , складена в.о. начальника відділення СПС № 4 ОСОБА_37 та затверджена 04.08.2020 року начальником ДУ БВК № 119 (т.1 а.с.210); довідка про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_8 (т.1 а.с.211), а також копія витягу з протоколу дисциплінарної комісії № 37 від 07.08.2020 року (т.1 а.с.205); копія повідомлення та заяви ОСОБА_8 від 05.08.2020 року (т.1 а.с.203, 204);

-копія ознайомлення, яким ОСОБА_8 роз`яснено правила внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, попереджено про дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність за їх порушення (т.1 а.с.190);

-довідка по особовій справі засудженого ОСОБА_8 (т.1 а.с.212);

-копія графіку робіт по благоустрою місць позбавлення волі на відділенні СПС № 4 на серпень 2020 року, складеного в.о. начальника відділення СПС № 4 ОСОБА_37 та погодженого в.о. заступника начальника ДУ БВК № 119 із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_32 27.07.2020 року, в якому містяться відмітки про відпрацювання чи не відпрацювання засудженими. Однак, зі змісту якого не вбачається, що засуджений ОСОБА_8 був ознайомленим із вказаним графіком (т.1 а.с.213);

-довідка в.о. начальника відділення СПС № 4 ОСОБА_35 від 13.08.2020 року (т.1 а.с.214);

-копія наказу ДУ БВК № 119 № 143/ОС-18 від 31.10.2018 року по особовому складу, з якого вбачається, що ОСОБА_13 призначено на посаду начальника оперативного відділу (т.1 а.с.175);

-копія посадової інструкції начальника оперативного відділу ДУ БВК № 119, затверджена начальником ДУ БВК № 119 ОСОБА_41 30.09.2019 року, у якій встановлено завдання, обов`язки, права, відповідальність та взаємовідносини за посадою начальника оперативного відділу (т.1 а.с.176-177);

-копія наказу ДУ БВК № 119 № 10/ОС-20 від 09.01.2020 року про призначення ОСОБА_11 на посаду начальника відділення соціально-виховної та психологічної роботи ДУ БВК № 119 (т.1 а.с.178);

-копія посадової інструкції начальника відділення соціально-виховної та психологічної роботи ДУ БВК № 119, затверджена начальником ДУ БВК № 119 ОСОБА_41 30.09.2019 року, в якій встановлено завдання, обов`язки, права, відповідальність та взаємовідносини за посадою начальника відділення соціально-виховної та психологічної роботи ДУ БВК № 119 (т.1 а.с.179-181);

-копія наказу ДУ БВК № 119 № 120/ОС-18 від 14.09.2018 року по особовому складу, з якого вбачається, що ОСОБА_42 призначено на посаду заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи ДУ БВК № 119 (т.1 а.с.182);

-копія посадової інструкції заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи ДУ БВК № 119, затверджена начальником ДУ БВК № 119 ОСОБА_41 30.09.2019 року, в якій встановлено завдання, обов`язки, права, відповідальність та взаємовідносини за посадою заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи ДУ БВК № 119 (т.1 а.с.183-184);

-копія витягу з наказу ДУ БВК № 119 № 52/ОС-17 від 12.06.2017 року по особовому складу, з якого вбачається, що ОСОБА_17 призначено на посаду чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки ДУ БВК № 119 (т.1 а.с.185);

-копія наказу ДУ БВК № 119 № 210/ОС-19 від 14.11.2019 року по особовому складу, з якого вбачається, що ОСОБА_21 призначено на посаду чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки ДУ БВК № 119 (т.1 а.с.186);

-копія посадової інструкції чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки ДУ БВК № 119, затверджена начальником ДУ БВК № 119 ОСОБА_41 30.09.2019 року, в якій встановлено завдання, обов`язки, права, відповідальність та взаємовідносини за посадою помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки ДУ БВК № 119 (т.1 а.с.187-189);

-копія наказу ДУ БВК № 119 № 128/ОС-20 від 19.06.2020 року про призначення ОСОБА_19 на посаду оперуповноваженого оперативного відділу ДУ БВК № 119 (т.1 а.с.215);

-копія посадової інструкції оперуповноваженого оперативного відділу ДУ БВК № 119, затверджена начальником ДУ БВК № 119 ОСОБА_41 30.09.2019 року, в якій встановлено завдання, обов`язки, права та відповідальність оперуповноваженого оперативного відділу ДУ БВК № 119 (т.1 а.с.216-217);

-копія наказу ДУ БВК № 119 № 79/ОС-19 від 08.04.2019 року по особовому складу, з якого вбачається, що ОСОБА_16 призначено на посаду старшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ БВК № 119 (т.1 а.с.218);

-копія посадової інструкції старшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ БВК № 119, затверджена начальником ДУ БВК № 119 ОСОБА_41 30.09.2019 року, в якій встановлено завдання, обов`язки, права, відповідальність та взаємовідносини за посадою старшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ БВК № 119 (т.1 а.с.219-220);

-копія витягів із наказу ДУ БВК про забезпечення охорони та нагляду на добу від 22.09.2019 року № 263/ДСК-19 (т.1 а.с.221); про забезпечення охорони та нагляду на добу від 28.04.2020 року № 117/ДСК-20 (т.1 а.с.222); про забезпечення охорони та нагляду на добу від 03.07.2020 року № 183/ДСК-20 (т.1 а.с.223); про забезпечення охорони та нагляду на добу від 04.08.2020 року № 215/ДСК-20 (т.1 а.с.224);

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 12.10.2020 року, який було здійснено слідчим СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_26 , на підставі ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.10.2020 року про тимчасовий доступ до речей і документів (т.1 а.с.225-229) у приміщенні ДУ БВК № 119 за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Мартусівка, вул. Бориспільська, 1, згідно якого було вилучено відеозаписи за 28.04.2020 року, за 03.07.2020 року, за 04.08.2020 року, де зафіксовано особу, схожу на засудженого ОСОБА_8 , які зафіксовані на носій інформації "Esperanza", формату DVD-R, ємкістю 4.7 G (т.1 а.с.230-231, 232, 233). Вказані відеозаписи (т.1 а.с.233), відтворені та переглянуті в судовому засіданні;

-постанова слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_26 від 15.10.2020 року про визнання матеріального носія інформації документом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження, відповідно до якої компакт-диск "Esperanza", формату DVD-R, ємкістю 4.7 G, визнано документом (т.1 а.с.234);

-довідка начальника нагляду і безпеки ОСОБА_43 , з якої вбачається, що 22.09.2019 року під час відбування дисциплінарного стягнення у дисциплінарному ізоляторі засуджений ОСОБА_8 був призначений черговим по камері. Також у вказаній довідці зазначені обов`язки чергового камери (т.1 а.с.237).

Також в судовому засіданні судом були дослідженні докази, що свідчать про особу обвинуваченого та письмові докази, надані стороною захисту.

Крім того, в судовому засіданні також були досліджені матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, за клопотанням сторони захисту, яке було задоволено судом а саме матеріали особової справи засудженого ОСОБА_8 , копії яких приєднані до матеріалів кримінального провадження. У вказаних матеріалах, серед іншого містяться, матеріали перевірок за фактом кожного не виконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі засудженим ОСОБА_8 , притягнення останнього 41 один раз за ці порушення до дисциплінарної відповідальності, характеристики засудженого та інші процесуальні документи, прийняті під час відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі в ДУ БВК № 119. При цьому у вказаних матеріалах міститься, серед іншого, міститься постанова про накладення стягнення на засудженого ОСОБА_8 від 16.07.2020 року, у вигляді оголошення суворої догани. Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_8 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за те, що 03.07.2020 року о 09:20 год. в.о. начальника СПС № 4 ОСОБА_37 , в присутності чергового помічника начальника установи ОСОБА_17 та начальника оперативного відділу ОСОБА_13 , засудженому ОСОБА_8 були пред`явлені встановлені чинним законодавством вимоги: приступити до робіт по благоустрою місць позбавлення волі, згідно графіку чергувань на липень 2020 року, а саме: підмести та помити підлогу в коридорі відділення СПС № 4, на якому він проживає, на що засуджений відмовився виконати ці вимоги в категоричній формі. Своїми умисними діями засуджений ОСОБА_8 порушив вимоги ч. 3 ст. 107 КВК та ч. 5 ст. 118 КВК.

За клопотанням сторони захисту, в судовому засіданні 07.10.2022 року, судом було допитано свідка захисту ОСОБА_22 , який показав, що він в період із червня по серпень 2019 року відбував покарання у БВК № 119. В цей час там відбував покарання засуджений ОСОБА_8 , з яким вони познайомився та товаришував. За незначний час перебування в колонії відносно нього було вчинені незаконні дії щодо вимагання працівниками установи грошових коштів, а саме начальником установи та працівником на прізвище ОСОБА_44 , за те, щоб уникнути різних неприємних ситуацій, під час відбування покарання, як з іншими засудженими, так і з представниками адміністрації установи. Із засудженого ОСОБА_8 так само працівники колонії вимагали грошові кошти, однак він відмовився їм їх надавати. У зв`язку з чим до нього було упереджене ставлення з боку представників адміністрації установи, зокрема його ставили на якісь роботи, які він повинен був виконувати, незаконно притягували до дисциплінарної відповідальності. Безпосереднім очевидцем цих подій він не був. Лише чув від ОСОБА_8 та інших засуджених, що представники адміністрації вимагають кошти у засуджених за те, щоб останні нормально відбували покарання. Також за час перебування у колонії жодних графіків чергування засуджених із робіт по благоустрою території установи не було, він їх не бачив та з ними його ніхто ніколи не ознайомлював.

Указані матеріали досудового розслідування були відкриті сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України, про що свідчить відповідні протоколи та не заперечувалось ними в судовому засіданні. Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані з дотриманням закону, узгоджуються один з одним, є належними та допустимими, і разом з іншими доказами є достатніми, у зв`язку з чим суд їх прийняв та бере їх також в основу саме обвинувального вироку.

Крім того, стороною захисту у даному кримінальному проваджені заявлялося клопотання про допит свідків ОСОБА_45 та ОСОБА_46 , однак надалі сторона захисту відмовилася від допиту цих свідків, у зв`язку із неможливістю викликати їх в судове засідання через відсутність відомостей щодо місця їх фактичного перебування.

Отже, допитавши обвинуваченого, свідків, дослідивши, надані стороною обвинувачення та стороною захисту, докази, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст. 321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними до суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст. 337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_8 не вбачається склад злочину, передбаченого ст. 391 КК України, оскільки його вина не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, так як прокурором не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Склад злочину - це сукупність встановлених у кримінальному законі об`єктивних та суб`єктивних ознак, які визнають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочин, тобто включає в себе наступні елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона.

У ст. 391 КК передбачено відповідальність за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або іншу протидію адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі або у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) або переводилась на більш суворий режим відбування покарання.

Непокора є злісною, якщо відмова від виконання законних вимог була неодноразовою або була виражена у демонстративній чи зухвалій формі.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони злочину є законна вимога адміністрації, тобто чітко та конкретно сформульована, наполеглива законна вимога представника адміністрації установи до засудженого вчинити певні дії, що передбачені законом або припинити вчинення ним протиправних дій.

Таким чином, відповідальність за ст. 391 КК України можлива лише за умови, якщо вимоги адміністрації до засудженого є законними.

Диспозиція ст. 391 КК України є бланкетною, яка для розкриття її змісту відсилає до інших нормативно-правових актів, інструкцій, правил, положень тощо, які регламентують як обсяг повноважень відповідної службової особи, яка висуває вимогу, так і обов`язки засудженого, недотримання яких призведе до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 391 КК України.

Виходячи із норм, закріплених у КВК, адміністрацією установи виконання покарань є особи, наділені правом застосовувати до засуджених заходи заохочення і стягнення.

Згідно частин 1, 2 ст. 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. До складу дисциплінарної комісії входять начальник установи виконання покарань, його заступники та начальники служб установи, які за своїми функціональними обов`язками безпосередньо спілкуються з особами, які відбувають покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України д оказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Разом з тим, аналізуючи, надані стороною обвинувачення докази з точки зору їх достатності, для визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 391 КК України, суд вважає, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 91 КПК України, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вина, мотив і мета його вчинення, а саме, що обвинувачений ОСОБА_8 , будучи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи відбування покарання БВК № 119 у законному здійсненні її функцій, з огляду на таке.

Так, КВК України розмежовує поняття адміністрація установи виконання покарань та персонал установи виконання покарань.

Суб`єктом, що має висувати законні вимоги адміністрації установи виконання покарань, за злісну непокору, за яким настає кримінальна відповідальність, за ст. 391 КК України, в силу ст. 135 КВК України є особа, що входить до складу адміністрації установи виконання покарань, а не будь-яка особа персоналу установи виконання покарань.

Водночас, як вбачається із пред`явленого обвинувачення, стороною обвинувачення в обвинувальному акті не відображено та в ході досудового розслідування не встановлено всі обов`язкові ознаки складу злочину, закріплені у диспозиції ст. 391 КК України, а саме не вказано законну вимогу кого із адміністрації установи виконання покарань, із чітким зазначенням посади, прізвища, ім`я та по-батькові такої особи, в категоричній формі відмовився виконати засуджений ОСОБА_8 . Сторона обвинувачення в пред`явленому обвинуваченні, обмежилися лише загальною фразою, що засуджений ОСОБА_8 відмовився виконати законні вимоги адміністрації.

З огляду на викладене судом встановлено, що стороною обвинувачення не встановлювалося те чи були службові особи установи, окремо по кожному інкримінованому ОСОБА_8 епізоду, тими суб`єктами, які мають право за диспозицією ст. 391 КК України висувати вимоги адміністрації установи виконання покарань, що прямо впливає на законність таких вимог.

Отже, в обвинувальному акті стороною обвинувачення не зазначено та жодним чином не доведено, що засудженому ОСОБА_8 висувалась саме законна вимога представником адміністрації установи.

При цьому із доказів, наданих стороною обвинувачення взагалі не можливо встановити ким саме із працівників установи БВК № 119 22.09.2019 року засудженому ОСОБА_8 висувалася вимога здійснити прибирання в камері, згідно графіку чергування. Із матеріалів перевірки за фактом не виконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі засудженим ОСОБА_8 22.09.2019 року лише вбачається, що під час прийому-здачі чергування ДІЗО в камері № 8 було неохайно та не прибрано, тому засуджений ОСОБА_8 , згідно графіку чергувань, повинен був здійснити вологе прибирання в камері. Однак, у вказаних матеріалах відсутні жодні відомості, хто саме із представників адміністрації висунув вимогу засудженому ОСОБА_8 здійснити таке прибирання, на що він відмовився в категоричній формі.

Тобто стороною обвинувачення в ході досудового розслідування не встановлювалося та не перевірялося: чи висувалася 22.09.2019 засудженому ОСОБА_8 , саме законна вимога працівником адміністрації БВК № 119 здійснити вологе прибирання в камері № 8 ДІЗО, згідно графіку чергувань; чи просто хтось із персоналу БВК № 119 зробив зауваження чи звернув увагу, що засуджений ОСОБА_8 повинен прибрати в камері № 8 ДІЗО під час прийому-здачі, оскільки там було неохайно та не прибрано.

Водночас наявність копії висновку за фактом не виконання покладених обов`язків та порушень, встановлених заборон осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі (порушення форми одягу) засудженим ОСОБА_8 від 22.09.2019 року, копії рапорту ОСОБА_12 від 22.09.2019 року, копії рапорту ОСОБА_29 , копії акту від 22.09.2019 року, не підтверджують факт того, що дійсно засудженому ОСОБА_8 22.09.2019 була висунута саме законна вимога представником адміністрації БВК № 119: підмести та помити підлогу в камері № 8 ДІЗО.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження навіть відсутній графік чергувань засуджених дисциплінарного ізолятора БВК № 119 на вересень 2019 року.

При цьому, суд не приймає до уваги та оцінює критично показання свідка ОСОБА_12 , в частині того, що 22.09.2019 року (дата встановлена із матеріалів кримінального провадження, де був присутній вказаний свідок, оскільки свідок її точно не пам`ятав) він був очевидцем злісної непокори засудженого ОСОБА_8 , а саме, що останній в категоричній формі відмовився виконувати законну вимогу начальника відділення чи його заступника, оскільки вони не узгоджуються із матеріалами кримінального провадження, в яких відсутні докази на підтвердження того, що вищезазначена вимога висувалась ОСОБА_8 саме: начальником відділення чи його заступника. Крім того, показання вказаного свідка, в частині того, що висувалась законна вимога: приступити до виконання робіт по благоустрою, прибирання території відділення, де він проживав, на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, згідно графіку чергувань, суперечать матеріалам кримінального провадження та фактичним обставинам справи, оскільки 22.09.2019 засуджений ОСОБА_8 повинен був приступити до прибирання приміщення камери № 8 ДІЗО.

Таким чином, стороною обвинувачення не доведено, що 22.09.2019 року приблизно о 09:30 год. адміністрацією БВК № 119 висувалась саме законна вимога до засудженого ОСОБА_8 щодо необхідності здійснити прибирання, згідно графіку, яка за своїм змістом та інформаційним навантаженням відносяться до чітко та конкретно сформульованої законної вимоги, адже зауваження по своїй суті є докором, вказівкою на помилку в поведінці.

Також із доказів, наданих стороною обвинувачення матеріали перевірок за фактом не виконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі засудженим ОСОБА_8 вбачається, що 28.04.2020 року вимога приступити до робіт по благоустрою, на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, а саме прибрати територію відділення СПС № 4, висувалась засудженому ОСОБА_8 начальником СПС № 4 ОСОБА_36 ; 03.07.2020 року та 04.08.2020 року вимоги приступити до робіт по благоустрою, на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, а саме прибрати територію відділення СПС № 4, висувались засудженому ОСОБА_8 в.о. начальника СПС № 4 ОСОБА_37 .

Водночас стороною обвинувачення до суду не надано жодного доказу, відносно того, що посада начальник СПС № 4 входить до складу адміністрації установи виконання покарань та передбачає наявність права накладати на засуджених дисциплінарні стягнення. Посадова інструкція начальника СПС № 4 та виконуючого обов`язки начальника СПС № 4 ДУ БВК № 119 або інший документ, який регламентує його права та обов`язки, у матеріалах кримінального провадження відсутні і такі не були предметом дослідження в судовому засіданні.

Також в обвинуваченні, пред`явленому ОСОБА_47 взагалі не зазначено, що саме начальник відділення СПС № 4 ОСОБА_14 та в.о. начальника відділення СПС № 4 ОСОБА_11 , 28.04.2020 та 03.07.2020, 04.08.2020 відповідно, висували вимоги засудженому ОСОБА_47 , та які саме на ОСОБА_14 як начальника відділення СПС № 4 та на ОСОБА_11 як на в.о. начальника відділення СПС № 4 було покладено обов`язки, для з`ясування їх службового становища, змісту та обсягу повноважень, а також, що останні за характером, покладених на них посадових обов`язків, були саме представниками адміністрації та могли висувати законні вимоги засудженому ОСОБА_8 .

При цьому суд не приймає до уваги та визнає неналежними доказами: копію наказу ДУ БВК № 119 № 10/ОС-20 від 09.01.2020 року про призначення ОСОБА_11 на посаду начальника відділення соціально-виховної та психологічної роботи ДУ БВК № 119, та копію посадової інструкції начальника відділення соціально-виховної та психологічної роботи ДУ БВК № 119, затвердженої начальником ДУ БВК № 119 ОСОБА_41 30.09.2019 року, оскільки як 03.07.2020 року, так і 04.08.2020 року ОСОБА_11 , висуваючи вимоги засудженому ОСОБА_8 щодо необхідності приступити до виконання прибирання території відділення СПС № 4, діяв як в.о. начальника відділення СПС № 4, а не як начальника відділення соціально-виховної та психологічної роботи ДУ БВК № 119.

Докази сторони обвинувачення, копія перспективного плану проведення виховної роботи із засудженим ОСОБА_8 , який утримується в приміщенні камерного типу установи, складеного начальником відділення СПС № 4 ОСОБА_36 ; копія наказу ДУ БВК № 119 № 64/з-20 від 02.07.2020 року про закріплення співробітників установи за засудженими, які перебувають на профілактичному обліку, з якого вбачається, що засуджений ОСОБА_8 перебував на профілактичних обліках: засуджених, схильних до нападу та захоплення заручників; засуджених, схильних до виготовлення та зберігання заборонених предметів та за ним був закріплений співробітник ОСОБА_11 ; а так само показання всіх свідків обвинувачення, в частині того, засудженому ОСОБА_8 висувались саме законні вимоги представника адміністрації, без конкретизації ким саме, за відсутності доказів на підтвердження того, що начальник відділення СПС № 4 ОСОБА_14 та в.о. начальника відділення СПС № 4 ОСОБА_11 , перебуваючи на вказаних посадах мали право накладати на засуджених дисциплінарні стягнення, суд визнає неналежними, оскільки вони виходять за межі пред`явленого обвинувачення.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів вбачається, що працівник БВК № 119 роз`яснює засудженому ОСОБА_8 , що згідно графіку чергувань його черга приступити до виконання робіт по благоустрою, на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, та ставить засудженому ОСОБА_8 запитання: "Чи буде засуджений прибирати?", а в іншому випадку пропонує приступити засудженому ОСОБА_8 до виконання цих робіт. При цьому працівник установи відбування покарання не зазначає свого прізвища, ім`я, та по-батькові, а також свою посаду. Тобто із вказаних відеозаписів також неможливо встановити, хто саме із працівників БВК № 119 висував вимоги до засудженого ОСОБА_8 .

Таким чином, стороною обвинувачення не надано жодного доказу, стосовно того, що посада начальником відділення СПС № 4 входить до складу адміністрації установи виконання покарань та передбачає наявність у нього права накладати на засуджених дисциплінарні стягнення. Не надано стороною обвинувачення й доказів того, що ОСОБА_14 було призначено на посаду начальника відділення СПС № 4, а ОСОБА_11 03.07.2020 та 04.08.2020 призначено на посаду в.о. начальника відділення СПС № 4, їх посадової інструкції, яка б визначала їх права та обов`язки, обсяг повноважень як представника адміністрації установи виконання покарань.

Без зазначених нормативних актів неможливо встановити право ОСОБА_14 , так і ОСОБА_11 як в.о. начальника відділення СПС № 4, їх як службових осіб пред`являти вимогу, давати розпорядження, непокора яким, за визначених ст. 391 КК України умов, тягне кримінальну відповідальність.

При цьому, як зазначалося вище, як вбачається із, наданих до суду доказів, у ході досудового розслідування порядок висунення вимог до засудженого ОСОБА_8 працівниками БВК № 119, а саме: хто із працівників висував такі вимоги, із зазначенням його прізвища, ім`я та по-батькові, його посади, а також його службових повноваження стороною обвинувачення навіть не досліджувалася та не встановлювалися, оскільки як встановлено в ході судового розгляду, сторона обвинувачення у пред`явленому обвинуваченні формально послалася на те, що засуджений ОСОБА_8 в категоричній формі відмовився виконати законні вимоги адміністрації, не зважаючи на те, що виходячи із диспозиції ст. 391 КК, під злісною непокорою вимогам адміністрації установи виконання покарань слід розуміти відкриту відмову засудженого від виконання конкретних законних вимог саме представника адміністрації установи виконання покарань, який в силу свого посадового становища мав право пред`явити таку вимогу, а не будь-якого працівника установи. Ці обставини в сукупності свідчить про те, що доводи сторони обвинувачення, викладені в пред`явленому обвинуваченні, в частині того, що засуджений ОСОБА_8 в категоричній формі відмовився виконати саме законну вимоги адміністрації, ґрунтуються виключно на припущеннях, що є неприпустимим.

На підставі викладеного, в межах пред`явленого обвинувачення суд вважає, що конкретно не встановлений та чітко не ідентифікований стороною обвинувачення працівник БВК № 119, із зазначенням його посади, прізвище, ім`я та по-батькові, без зазначення кола його посадових обов`язків, тобто абстрактний працівник адміністрації БВК № 119, без визначення його службового становища та характеру повноважень не є суб`єктом, який має право за диспозицією ст. 391 КК України висувати законні вимоги адміністрації установи виконання покарань, а отже за таких обставин стороною обвинувачення не доведено законність такої вимоги.

Відтак, суд вважає, що непокора такій абстрактній особі не може тягнути за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК, а тільки застосування заходів стягнення, передбачених ст. 132 КВК України.
Так, у розділі XVII "Залучення засуджених до суспільно корисної праці", Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом МЮУ № 2823/5 від 28.08.2018 року закріплено, що адміністрація установи виконання покарань може залучати засуджених до робіт з благоустрою установ виконання покарань і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення установ виконання покарань продовольством. Засуджені до арешту не залучаються до робіт з благоустрою прилеглої до установи території. До цих робіт засуджені залучаються в порядку, встановленому ст. 52, ч. 5 ст. 60 та ч. 5 ст. 118 КВК.

Відповідно до ч. 5 ст. 118 КВК засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колонії і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.

У п. 1 розділу "Розпорядок дня в установах виконання покарань" Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань закріплено, що у кожній установі виконання покарань організовується суворо регламентований розпорядок дня з урахуванням особливостей роботи з різними категоріями засуджених, оперативної обстановки, пори року, місцевих умов та інших конкретних обставин. Розпорядок дня складається з підйому, туалету, фізичної зарядки, приймання їжі, розводу на роботу, перебування на виробництві та навчанні, перевірки наявності засуджених, проведення виховних, культурно-масових та спортивно-оздоровчих заходів тощо. При цьому передбачаються безперервний восьмигодинний сон засуджених і надання їм вільного часу не менше ніж дві години. Розпорядок дня установи передбачає порядок та час роботи всіх підрозділів, об`єктів та дільниць установи, у тому числі ДІЗО, ПКТ, секторів відповідних рівнів безпеки, сектору для тримання осіб, узятих під варту, дільниці для тримання військовополонених, їдальні, перукарні, лазні, пральні, крамниці. Розпорядок дня, розроблений відповідно до типового розпорядку дня засуджених, затверджується наказом начальника установи виконання покарань, узгоджується з начальником міжрегіонального управління або його першим заступником, доводиться до відома засуджених і персоналу та розміщується на стенді в черговій частині, місцях цілодобового несення служби черговою зміною, місцях надання побутових послуг засудженим, відділеннях соціально-психологічної служби КПП між житловою і виробничою зонами, а також кімнатах очікування громадян, які прибули на побачення.

Водночас до матеріалів кримінального провадження в якості доказів суду не надано правил внутрішнього трудового розпорядку дня для засуджених в БВК № 119, затвердженого начальником установи, який би насамперед свідчив про обґрунтованість пред`явлення вимоги працівника БВК № 119 до засудженого ОСОБА_8 щодо залучення його до робіт по благоустрою, на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, у вільний час відповідно до графіку розпорядку дня засуджених.

Як вбачається із долучених стороною обвинувачення в якості доказів копій: графіку робіт по благоустрою місць позбавлення волі на відділенні СПС № 4 на квітень 2020 року, складеного в.о. начальника відділення СПС № 4 ОСОБА_37 , та погодженого заступником начальником ДУ БВК № 119 із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_30 27.03.2020 року (т.1 а.с.139); графіку робіт по благоустрою місць позбавлення волі на відділенні СПС № 4 на липень 2020 року, складеного в.о. начальника відділення СПС № 4 ОСОБА_37 та погодженого заступником начальником ДУ БВК № 119 із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_30 30.06.2020 року (т.1 а.с.167); графіку робіт по благоустрою місць позбавлення волі на відділенні СПС № 4 на серпень 2020 року, складеного в.о. начальника відділення СПС № 4 ОСОБА_37 та погодженого в.о. заступника начальника ДУ БВК № 119 із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_32 27.07.2020 року (т.1 а.с.213), вони складені із порушенням вищезазначених норм законодавства, оскільки вони не були затверджені начальником установи виконання покарань, а лише погоджені із заступником начальником ДУ БВК № 119 із соціально-виховної та психологічної роботи.

Також відповідно до показань свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , які узгоджуються між собою, а тому суд приймає їх до уваги, графіки робіт по благоустрою місць позбавлення волі складається начальником відділення, а затверджується начальником установи відбування покарання. Водночас графіки чергувань, які містяться в матеріалах кримінального провадження, не були затверджені начальником установи.

Стороною обвинувачення в судовому засіданні не наведено жодного обґрунтування невідповідності вказаних обставин.

Також, детально дослідивши зміст посадової інструкції заступника начальником ДУ БВК № 119 із соціально-виховної та психологічної роботи начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ БВК № 119 (т.1 а.с.183-184) слідує, що до повноважень заступника начальника ДУ БВК № 119 із соціально-виховної та психологічної роботи не відноситься погодження таких графіків.

Судом встановлено, що вищезазначені графіки оформленні із грубим порушенням норм чинного законодавства щодо правильності оформлення документів, оскільки не затверджені начальником установи БВК № 119, а їх погодження заступником начальником ДУ БВК № 119 із соціально-виховної та психологічної роботи не передбачено чинним законодавством, що в свою чергу позбавляє суд можливості пересвідчитись в тому, що відомості, які в них містяться відповідають дійсності. Обвинувачення особи на припущенні того, що не затверджені, начальником установи відбування покарання, графіки чергувань засуджених у відповідності до закону, визначають період часу чергування засудженого ОСОБА_8 , а саме: 28.04.2020 року, 03.07.2020 року та 04.08.2020 року, а не в будь-який інший день, є неприпустимим. З огляду на викладене суд визнає вказані графіки чергувань недопустимими доказами.

Крім того, стороною обвинувачення взагалі не надано для дослідження в ході судового розгляду графіку чергувань засуджених дисциплінарного ізолятора БВК № 119 на вересень 2019 року, в якому б був визначений період чи дата чергування засудженого ОСОБА_8 у вересні 2019 року. У зв`язку з чим встановити період встановленого часу чергування засудженого ОСОБА_47 у вересні 2019 року, згідно графіку, як про це зазначено у пред`явленому обвинуваченні, суду не вбачається можливим. Це в свою чергу свідчить про те, що обвинувачення в частині того, що засуджений ОСОБА_47 22.09.2019 року мав приступити до робіт по благоустрою ДУ БВК № 119, а саме прибрати приміщення камери № 8 дисциплінарного ізолятора вказаної установи, згідно графіку чергувань, ґрунтується виключно на припущеннях, оскільки жодним належним та допустимим доказом не підтверджується.

Разом з тим вказані обставини в сукупності можуть лише свідчити про те, що відповідні графіки чергувань були складені формально, з метою надання відомості, що такі графіку існують в установі відбування покарання, для пред`явлення вимоги засудженому ОСОБА_8 приступити до виконання робіт по благоустрою.

У відповідності до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Детально дослідивши зміст цих графіків судом встановлено, що в них міститься лише перелік прізвищ засуджених, зазначених у графах, які відповідають певному числу місяця, а також відмітки про відпрацювання чи не відпрацювання засудженими. Однак, зі змісту цих графіків не вбачається, що засуджені, зокрема і засуджений ОСОБА_8 , були ознайомлені із вказаними графіками, і їм було відомо, що у відповідне число місяця вони залучаються до робіт по благоустрою місць позбавлення волі на відділенні СПС № 4. У цих графіках навіть відсутня графа, в якій би засуджений шляхом проставлення свого підпису підтвердив факт того, що йому відомо, що його залучають до робіт по благоустрою колонії в порядку черговості і точна дата, коли він повинен їх відпрацювати. Тобто у вказаних графіках фактично зафіксовано інформація про те, що засуджений відпрацював чи не відпрацював відповідні роботи по благоустрою, однак не те, що він був доведений до відома засудженого.

Враховуючи викладене, суд вважає що вказані докази, а саме: графіки робіт по благоустрою місць позбавлення волі на відділенні СПС № 4 на квітень, липень та серпень 2020 року, сторони обвинувачення є неналежними, оскільки вони складені та оформлені всупереч вимогам чинного законодавства, не затверджені належним чином начальником установи виконання покарання, та в них відсутні відомості про те, що із ними в установленому законом порядку був ознайомлений засуджений ОСОБА_8 , а тому суд позбавлений можливості встановити, що ці докази прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванні у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим не приймає вказані документи як належні докази у справі.

Водночас будь-яких інших документів, крім цих графіків, які б підтверджували факт того, що засуджений ОСОБА_8 у встановленому законом порядку був ознайомлений із графіками із робіт по благоустрою місць позбавлення волі на відділенні СПС № 4 на квітень, липень та серпень 2020 року, стороною обвинувачення суду не надано.

Крім того, суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , в частині того, що засуджений ОСОБА_8 був ознайомлений із вищезазначеними графіками чергувань під підпис, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що засудженому ОСОБА_8 будо доведено до відомо зміст цих графіків, щоб останній засвідчив шляхом проставлення свого підпису.

При цьому, судом враховується, що свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_11 є працівниками БВК № 119, які безпосередньо приймали участь під час оформлення матеріалів щодо допущення засудженим ОСОБА_8 порушень порядку відбування покарань, що додатково ставить під сумнів його показання в цій частині, оскільки останні не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Також суд не приймає до уваги твердження сторони обвинувачення, в частині того, що графіки робіт по благоустрою місць позбавлення волі були розміщені на інформаційних стендах на відділенні № 4, оскільки відповідно до вищезазначених норм законодавства графіки чергувань доводяться до відома засуджених, що засвідчується їх підписом про ознайомлення з їх змістом, та розміщується на стендах, розміщених на території установи відбування покарання. Тобто розміщення графіку чергування на інформаційному стенді це лише додатковий спосіб ознайомитися засудженому із його змістом, можливість ще раз його переглянути, однак це жодним чином не знімає обов`язку із працівників установи виконання покарання ознайомити кожного засудженого із таким графіком та не свідчить про те, що засудженому був доведений до відому зміст такого графіку у встановленому законом порядку.

Таким чином, лише складання графіків чергувань засуджених щодо робіт по благоустрою місць позбавлення волі на відділенні СПС № 4 на квітень, липень, серпень 2020 року, без затвердження їх начальником установи БВК № 119 та без доведення їх змісту до відома засудженого ОСОБА_8 шляхом проставлення ним підпису у відповідних документах, не підтверджує факт того, що 28 квітня, 03 липня та 04 серпня 2020 року засуджений ОСОБА_8 мав приступити до робіт по благоустрою, а саме прибрати територію відділення СПС № 4, оскільки ці графіки складені з грубим порушенням вимог законодавства та ОСОБА_8 не ознайомлений із їх змістом. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи на підтвердження того, що ОСОБА_8 був ознайомлений із цими графіками.

Водночас, вказані обставини лише додатково свідчать про незаконність вимог працівників БВК № 119 щодо виконання робіт по благоустрою установи, на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, засудженим ОСОБА_8 , оскільки, як беззаперечно встановлено, в ході судового розгляду, у вищезазначених графіках не міститься відомостей про ознайомлення ОСОБА_47 з такими, або інших даних, які переконливо свідчать про те, що обвинуваченому достеменно було відомо про необхідність виконати ці роботи, саме 28.04.2020, 03.07.2020 та 04.08.2020 року.
При цьому, як вбачається з показань обвинуваченого ОСОБА_8 жодних графіків чергувань щодо робіт по благоустрою території установи в БВК № 119 не було, оскільки за час його відбування покарання його жодного разу не ознайомлювали із такими графіками, тому зміст графіків чергувань, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження йому невідомі, а тому він і не знав, що він повинен був виконувати роботи по благоустрою у дні, які зазначені у цих графіках.

Такі доводи обвинуваченого ОСОБА_8 заслуговують на увагу, оскільки вони узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які не змогли підтвердити факт того, що засуджений ОСОБА_8 був ознайомлений із графіком чергувань, не зважаючи на те, що у відповідності до вимог законодавства, у разі складання та затвердження графіку чергувань їх зміст обов`язково доводиться до відома засуджених, а також із показаннями свідка ОСОБА_22 , які підтвердив, що за період відбування покарання в БВК № 119 жодних графіків чергувань не було, його ні разу не ознайомлювали зі змістом таких графіків. При цьому вищезазначені доводи залишилися не спростовані стороною обвинувачення та навпаки узгоджуються із матеріалами справи. У зв`язку з цим суд приймає до уваги вказані показання обвинуваченого.

В той же час, суд звертає увагу, що поза увагою сторони обвинувачення і відповідно поза увагою досудового розслідування залишились факти пов`язані із вимогами щодо оформлення графіків чергувань засуджених, а також те, що надані стороною обвинувачення в якості доказів графіки не були перевірені, узгоджені та не затверджені начальником установи виконання покарання, а також те, що їх зміст не був доведений до відома засудженого ОСОБА_8 у встановленому законом порядку, щоб в свою чергу покладало на нього обов`язок приступити до виконання цих робіт та свідчило про законність вимоги працівника БВК № 119. Вказані обставини навіть і не встановлювалися та не перевірялися стороною обвинувачення в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження.

Це в свою чергу вказує на те, що надані суду у даному кримінальному провадженні докази не містять вагомих ознак, які б вказували на обізнаність обвинуваченого про те, що він повинен був 28.04.2020, 03.07.2020 та 04.08.2020 роботи з благоустрою місць позбавлення волі, згідно графіку чергувань на відповідний місяць, а навпаки містять чіткі та узгоджені між собою дані щодо необізнаності останнього із змістом графіків робот по благоустрою місць позбавлення волі на відділенні СПС № 4 на квітень, липень та серпень 2020 року, оскільки будь-який документ, який би підтверджував факт ознайомлення засудженого ОСОБА_8 з цими графіками відповідно до вимог чинного законодавства відсутні в матеріалах кримінального провадження. Тому суд прийшов до переконання, що суб`єктивна сторона у формі умислу відсутня.

Також слід зазначити, що вимога адміністрації установи у розумінні диспозиції ст. 391 КК України є дія представника адміністрації установи виконання покарань, виражена у формі висловлювання адресованого до засудженого, що передбачає:

- інформування засудженого відносно особи, яка пред`являє вимогу засудженому, з визначенням її посади та повноважень висувати таку вимогу;

- роз`яснення засудженому його обов`язку вчинити певну дію з посиланням на нормативно-правові акти, що визначають наявність такого обов`язку;

- висунення конкретної вимоги засудженому з визначенням місця виконання такої вимоги, роз`яснення дій, які засуджений зобов`язаний виконати та визначення періоду часу, протягом якого засуджений, зобов`язаний виконати вимогу представника адміністрації установи або терміну виконання зобов`язання;

- роз`яснення наслідків невиконання такої вимоги та з`ясування обставин, що можуть перешкоджати або унеможливити виконання вимоги.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні відеозапису під назвою "183.MP4" 28.04.2020 року працівником БВК № 119 не дотримано вищезазначеної процедури, оскільки останній не поінформував засудженого свої дані із зазначенням посади та повноважень висувати певну вимогу до засудженого, а відразу зазначає, що згідно графіку чергувань, не з`ясовуючи навіть того факту: чи ознайомлений засуджений ОСОБА_8 із цим графіком, черга засудженого ОСОБА_8 приступити до виконання робіт. Після чого працівник БВК № 119 звернувся до засудженого ОСОБА_8 наступним чином: "На підстав ч. 5 ст. 118 КВК я вам пропоную прибрати коридор".

Також із дослідженого в судовому засіданні відеозапису під назвою "2020_0703_083846_015.MOV" вбачається, що 03.07.2020 року працівником БВК № 119 знову не дотримано вищезазначеної процедури, оскільки останній не поінформував засудженого свої дані із зазначенням посади та повноважень висувати певну вимогу до засудженого, а відразу зазначає, що на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, та згідно графіку, який затверджено на липень (в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що такий графік не затверджувався у встановленому законом порядку) засуджений ОСОБА_8 має сьогодні приступити до прибирання на відділенні. Після цього працівником БВК № 119 до засудженого ОСОБА_8 сформовано запитання: "Ви будите приступати до роботи?". Крім того, на відеозаписі назвою "2020_0703_085259_018.MOV" зафіксовано, що 03.07.2020 року засудженому ОСОБА_8 працівником БВК № 119, який знову не представився із зазначенням його посади, повторно запропоновано приступити до роботи.

Детально дослідивши зміст цих відеозаписів встановлено, що працівниками БВК № 119 при пред`явленні до засудженого ОСОБА_8 , як 28.04.2020 року, так і 03.07.2020 року, не дотримано вищезазначеної процедури висування вимоги також з огляду на те, що сформульовані запитання: "Ви будите приступати до роботи?" та пропозиція: "Я вам пропоную приступити до виконання робіт чи прибрати коридор", адресовані засудженому, за інформаційним навантаженням та змістом, на переконання суду не можуть вважатися вимогою, оскільки запитання та пропозиція є формою спілкування наслідком якого є отримання інформації від суб`єкта якому направлене таке запитання чи пропозиція.

Вимога є формою спілкування наслідком якого є донесення інформації до суб`єкта, з формулюванням зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому на відеозаписі під назвою "VID11F-00" взагалі не зафіксовано, що засудженому ОСОБА_8 , адресувались вимоги щодо необхідності 04.08.2020 року приступити до робіт по благоустрою, а саме прибрати територію відділення СПС № 4. На вказаному епізоді зафіксовано спілкування засудженого ОСОБА_8 із працівниками БВК № 119 з приводу іншого допущеного порушення порядку відбування покарання, а тому суд визнає його неналежним доказом.

Також слід зазначити, що при оцінці вищезазначених відеозаписів, наданих стороною обвинувачення в якості доказів по даному кримінальному провадження, суд звертає увагу на допущені під час досудового розслідування порушення кримінального процесуального законодавства під час їх отримання.

У ч. 2 ст. 103 КВК зазначено, що адміністрація колонії зобов`язана повідомити засуджених про застосування технічних засобів нагляду і контролю. Відповідно ч. 3 цієї статті перелік технічних засобів нагляду і контролю та порядок їх використання визначається нормативно-правовими актами МЮУ.

Водночас суд враховує, що досліджені в судовому засіданні відеозаписи, що містяться на компакт-дисках "Esperanza", формату DVD-R, ємкістю 4.7 G (т.1 а.с.123, 233), здійснені в порядку ст. 103 КВК України, є недопустимим доказом, з огляду на недоліки проведеної дії, оскільки при проведенні відеозапису не зафіксовано усіх присутніх учасників, не в повному обсязі зафіксовано обстановку місця, не визначено час (початок та кінець) відеозапису, відсутнє роз`яснення прав та обов`язків засудженому, не з`ясовано наявність заяв, клопотань у засудженого.

Крім того, стороною обвинувачення не надано для дослідження в судовому засіданні технічних характеристик технічних засобів за допомогою яких здійснювалися вказані відеозаписи, що позбавляє суд можливості перевірити чи було дотримано працівниками БВК № 119 під час здійснення вказаних відеозаписів, вимог закріплених у ч. 3 ст. 107 КВК. Такі відомості підтверджують законність (або свідчать про незаконність) проведення такої процесуальної дії, і відповідно, мають оцінюватися судом за участю сторін кримінального провадження у сукупності із відповідним відеозаписом. Недослідження зазначених відомостей призводить до оперування судом доказами, допустимість яких є імовірною, що в контексті презумпції невинуватості є неприпустимим для обґрунтування рішення про винуватість особи та може свідчити про порушення права особи на справедливий суд. Вказана підстава є додатковою підставою для визнання відеозаписів, зафіксованих на компакт-дисках "Esperanza", формату DVD-R, ємкістю 4.7 G (т.1 а.с.123, 233).

Одночасно суд зауважує, що за диспозицією ст. 391 КК України, вимога адміністрації установи має кореспондуватися з обов`язком засудженого, визначеним законодавством, а отже на виконання обов`язку: здійснити прибирання камери дисциплінарного ізолятора та приступити до виконання робіт по благоустрою території установи, форма вимоги повинна визначатися "здійснити прибирання камери" та "здійснити роботи з благоустрою колонії, із зазначенням конкретного виду роботи та місця її виконання, на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, відповідно до затвердженого графіку відповідно.

Формулювання вимоги адміністрації установи "приступити до прибирання в камері; приступити до виконання робіт з благоустрою колонії", на переконання суду виходить за межі визначеного законом обов`язку засудженим, оскільки нормами чинного законодавства не визначено порядку та послідовності виконання дій такого обов`язку, терміну початку та припинення.

Також, як вбачається із обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 22.09.2019 приблизно о 09:30 год. в категоричній формі відмовився виконати законні вимоги адміністрації, а саме підмести та помити підлогу в камері № 8 дисциплінарного ізолятора, куди було поміщено засудженого; 28.04.2020 приблизно о 09:30 год.; 03.07.2020 приблизно о 09:20 год.; 04.08.2020 приблизно о 09:10 год. в категоричній формі відмовився виконати законні вимоги адміністрації, а саме підмести та помити підлогу в житловій секції відділення СПС № 4, де проживає засуджений.

При цьому стороною обвинувачення до суду не надано жодного доказу, що обґрунтовує, скорочення або зміну періоду часу в який засуджений повинен виконати ці роботи, оскільки саме графіком розпорядку дня для засуджених, який затверджується в кожній установи виконання покарання, в якому серед іншого, визначається час для виконання засудженим відповідних обов`язків та вільний час, тобто і час, в який засуджений може приступити для виконання обов`язку прибирання камери та виконання робіт по благоустрою, на підставі ч. 5 ст. 118 КВК.

За визначенням ч. 3 ст. 107 КВК України засуджені зобов`язані, зокрема утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 118 КВК до робіт по благоустрою засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більше як на дві години на день.

Визначення періоду часу (в даному випадку 22.09.2019 року о 09:30 год.) та загального визначення обов`язку щодо прибирання в камері дисциплінарного ізолятора, а також визначення періоду часу (в даному випадку 28.04.2020 року о 09:30 год.; 03.07.2020 року о 09:20 год., 04.08.2020 року о 09:10 год.), а також загального визначення обов`язку виконання робіт з благоустрою колонії, в неробочий час, які встановлюються графіком розпорядку дня для засуджених, враховуючи, що і у вищезазначених графіках чергувань, наданих стороною обвинувачення, час початку виконання цих робіт не визначений, надає засудженим право певної свободи самостійно визначати момент початку та припинення виконання обов`язку в межах наданого часу, та послідовності дій направлених на виконання.

При цьому показання свідків обвинувачення, в частині того, що засуджений ОСОБА_8 повинен був негайно приступити до робіт з благоустрою колонія після висування йому такої вимоги працівником колонії, суд не приймає до уваги і як доказ обвинувачення відхиляє, тому що вони є припущеннями, оскільки як встановлено в ході судового розгляду, безпосередньо у вищезазначених нормативно-правих актах, які регулюють порядок відбування покарання засудженими до покарання у виді позбавлення волі, а також виконання, покладених на них обов`язків, не визначено, що роботи з благоустрою колонії повинні виконуватися негайно після проголошення цієї вимоги працівником адміністрації, а лише визначено період часу, в який вони повинні бути виконані неробочий час, визначається розпорядком дня для засуджених, та час протягом якого засуджений може залучатися до таких робіт не більше двох годин на день.

Підсумовуючи викладене суд вважає, що законність вимог адміністрації установи виконання покарань, щодо обвинуваченого, стороною обвинувачення суду не доведена, оскільки законність такої вимоги повинна ґрунтуватись на чіткому дотриманні представником адміністрації установи виконання покарань прав засудженого та положень ч. 5 ст. 118 КВК України, яка передбачає, залучення засудженого до робіт по благоустрою колонії в порядку черговості, яке повинно підтверджуватись графіком залучення засуджених до робіт з благоустрою на відповідний місяць, складеного та затвердженого у відповідності до вимог законодавства, який стороною обвинувачення суду не надано, зміст якого було б доведено до відома засудженого, однак доказів на підтвердження цього факту також не надано, так само як і не надано доказів на підтвердження мотивів залучення обвинуваченого до робіт по благоустрою поза черговістю. Тому суд приходить до висновку про відсутність у даному кримінальному провадженні також такого елементу складу злочину, як об`єктивна сторона злочину, що є наслідком відсутності в діянні обвинуваченого ОСОБА_47 складу кримінального правопорушення.

При цьому суд приходить до висновку, що й всі інші, надані стороною обвинувачення докази, як самі по собі так і в сукупності, не доводять вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України.

Також відповідно до пред`явленого обвинувачення поведінка та дії засудженого ОСОБА_8 за весь час відбування покарання несуть в собі різного роду діяння спрямовані на протидію адміністрації установи виконання покарання в здійсненні її функцій та перешкоджають проведенню заходів відповідно до правил внутрішнього розпорядку.

Так, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 за весь час відбування покарання в ДУ "Бориспільська виправна колонія (№ 119)" (станом на 04.08.2020), за різні порушення режиму відбування покарання має 41 стягнення, в тому числі 9 разів поміщався в дисциплінарний ізолятор установи, протягом останнього року на підставі рішення суду був переведений до ПКТ строком на 1 (один) місяць, в період часу з 18.05.2020 по 18.06.2020 має 4 попередження, 18 доган, 9 суворих доган.

При цьому відповідно до матеріалів кримінального провадження та матеріалів особової справи встановлено, що 26 вересня 2019 року ОСОБА_8 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання, а саме, що останній 22.09.2019 року о 09:40 год. під час прийому-здачі чергування ДІЗО в камері № 8 було неохайно та не прибрано, а засуджений ОСОБА_8 згідно графіку чергувань повинен був здійснити вологе прибирання в камері, на що останній відмовився в категоричній формі, за що останньому було оголошено догану. Вказані обставини підтверджуються копією постанови про накладення стягнення на засудженого ОСОБА_8 від 26.09.2019 року.

Також, як вбачається із копії ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.05.2020 року, засуджений ОСОБА_8 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з тим, що 28.04.2020 року о 09:30 год., всупереч вимогам ст. 107, ст. 118 КВК та п. 2 розділу ІІ "Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань" відмовився виконати законні вимоги адміністрації колонії та приступити до робіт по благоустрою місць позбавлення волі, згідно графіку чергувань за квітень 2020 року. На ОСОБА_8 було накладено дисциплінарне стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) терміном на один місяць.

Крім того, 16.07.2020 року ОСОБА_8 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за те, що 03.07.2020 року о 09:20 год. в.о. начальника СПС № 4 ОСОБА_37 були пред`явлені встановлені чинним законодавством вимоги: приступити до робіт по благоустрою місць позбавлення волі, згідно графіку чергувань на липень 2020 року, а саме: підмести та помити підлогу в коридорі відділення СПС № 4, на якому він проживає, на що засуджений відмовився виконати ці вимоги в категоричній формі, за що останньому було оголошено сувору догану. Вказані обставини підтверджуються копією постанови про накладення стягнення на засудженого ОСОБА_8 від 16.07.2020 року.

Також 07.08.2020 року ОСОБА_8 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за те, що04.08.2020 року о 09:10 год. в.о. начальника СПС № 4 ОСОБА_37 засудженому ОСОБА_8 були пред`явлені встановлені чинним законодавством вимоги: приступити до робіт по благоустрою місць позбавлення волі, згідно графіку чергувань на серпень 2020 року, а саме: підмести та помити підлогу в коридорі відділення СПС № 4, на якому він проживає, на що засуджений відмовився виконати ці вимоги в категоричній формі, за що останньому було оголошено сувору догану. Вказані обставини підтверджуються копією постанови про накладення стягнення на засудженого ОСОБА_8 від 07.08.2020 року.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно зі ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У ч. 1 ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод зазначено, що нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Сергій Золотухін проти Росії", сформулював позицію, згідно з якою ст. 4 Протоколу № 7 трактується як заборона кримінального переслідування особи двічі за правопорушення, якщо воно випливає з ідентичних фактів, які є по суті тими ж самими.

У п. 132 справи "А та Б проти Норвегії" (рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2016 року) зазначено, що матеріальні критерії для визначення того, чи існує досить тісний зв`язок за суттю, включають у себе:

- чи переслідують різні провадження взаємодоповнюючі цілі і, таким чином, стосуються не тільки in abstrakto, але й in concreto, різних аспектів соціально неправомірної поведінки;

- чи є подвійність провадження передбачуваним наслідком (як в законодавстві, так і на практиці) одного і того ж оспорюваного діяння (idem);

- чи проводяться паралельні провадження таким чином, щоб уникнути, наскільки це можливо, будь-якого дублювання в збиранні, а також оцінці доказів шляхом належної взаємодії між різними компетентними органами з тим, щоб факти, встановлені в одному провадженні, також використовувалися в іншому провадженні;

- і, перш за все, чи враховується санкція у першому завершеному провадженні в тих провадженнях, які завершуються пізніше з тим, щоб особа, якої вони стосуються, не несла надмірний тягар.

В основу обвинувачення ОСОБА_8 за ст. 391 КК були покладені ті ж факти (однакові порушення правил проживання) на підставі яких до особи попередньо застосовувалися заходи дисциплінарного впливу.

При цьому слід зазначити, що за 10 із 41 дисциплінарного проступку до ОСОБА_8 було застосовано дисциплінарне стягнення у виді поміщення та утримання у дисциплінарному ізоляторі та у приміщенні камерного типу, тобто застосовані до нього санкції були достатньо суворими.

Також, як вбачається із пред`явленого обвинувачення та матеріалів кримінального провадження, після вчинення вищезазначених порушень, останнє 04.08.2020 року, і відбування зазначених покарань ОСОБА_8 нових порушень режиму утримання не допускав. Вказані обставини підтверджують довідкою про заохочення та стягнення.

На думку суду, застосування заходів кримінально-правового впливу (кримінальна відповідальність) до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, на підставі сукупності аналогічних дисциплінарних правопорушень, за кожне з яких вона зазнала стягнення, порушує принцип non bis in idem ("двічі за одне й те саме не карають"), передбачений ст. 61 Конституції України та ч. 1 ст. 4 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Адже вчинені ОСОБА_8 протягом відбування покарання у виді позбавлення волі діяння, не утворюючи ознак кримінального правопорушення, можуть розглядатись як правопорушення, що мають кримінально-правовий характер (з огляду на характер об`єкта посягання та суворість правових наслідків, що настають).

Таким чином, в основу обвинувачення ОСОБА_8 за ст. 391 КК покладені ті ж самі факти порушення режиму відбування покарання, серед іншого за епізодами, які мали місце 22.09.2019, 28.04.2020, 03.07.2020 та 04.08.2020, які проявились у невиконанні засудженим ОСОБА_8 вимог працівників БВК № 119 щодо виконання робіт по благоустрою ДУ БВК № 119, які стали підставами і для застосовування дисциплінарних стягнень, які були відбуті засудженим, що у свою чергу вказує на те, що ОСОБА_47 вдруге притягається до юридичної відповідальності (дисциплінарної за формою, але кримінальної за суттю) за одні й ті ж правопорушення, що є неприпустимим.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Оскільки за всі вчинені правопорушення режиму відбування покарання ОСОБА_8 був притягнутий до відповідальності, а вчинення іншого діяння, яке б містило склад злочину, передбачений ст. 391 КК, йому не інкримінувалося, виходячи з принципу non bis in idem, то слід зазначити, що в цьому кримінальному провадженні відсутня підстава для кримінальної відповідальності, передбачена ч. 1 ст. 2 КК.

Суд, оцінивши досліджені докази, вважає, що в судовому засіданні не знайшов своє підтвердження факт законності вимог адміністрації колонії, висунених до засудженого ОСОБА_8 , а також факт злісної непокори чи іншої протидії адміністрації стороною обвинувачення не доведено.
При цьому, суд не приймає до уваги та оцінює критично показання свідків обвинувачення, в частині того, що ОСОБА_8 неодноразово вчиняв саме злісну непокору вимог адміністрації установи, оскільки такі показання не підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому вони є такими, що гуртуються на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності винуватості особи тлумачаться на її користь.
Отже, ретельно дослідивши та проаналізувавши докази, суд дійшов висновку про те, що під час судового розгляду не встановлено достатніх, належних та допустимих доказів для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_47 поза розумним сумнівом, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України. Так, за відсутністю в матеріалах кримінального провадження доказів на підтвердження того, що засудженому ОСОБА_8 були висунені саме законні вимоги конкретним представником адміністрації установи, із дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки ч. 5 ст. 118 КВК України передбачає залучення засуджених до робіт по благоустрою колонії в порядку черговості, яке повинно підтверджуватися графіком, зі змістом якого повинен бути ознайомлений засуджений, який стороною обвинувачення суду не надано, а також за відсутності доказів того, що засудженим ОСОБА_8 були допущені порушення режиму відбування покарання за які він не був притягнутий до адміністративної відповідальності, пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення є безпідставним.

Також, суд звертає увагу, що правильність встановлення фактичних обставин справи, як на досудовому слідстві, так і у суді надало б можливість суду правильно дійти висновку про наявність у діях особи складу злочину. Разом з цим, орган досудового розслідування навіть не намагався встановити суттєві обставини пред`явленого обвинувачення ОСОБА_47 за ст. 391 КК України.

Крім того, як вбачається із пред`явленого обвинувачення ОСОБА_8 за ст. 391 КК України, то воно є ще і некоректним, оскільки в обвинувальному акті, всупереч вимогам, закріплених у ст. 91 КПК України, органом досудового розслідування не було встановлено факту того хто саме із працівників установи відбування покарання пред`являв вимоги засудженому, чи відноситься ця посада до адміністрацій установи, та не з`ясованого його статусу як службової особи пред`являти вимогу, давати розпорядження, непокора яким, за визначених ст. 391 КК України умов, тягне кримінальну відповідальність.

Таким чином, з урахуванням викладеного, даючи правову оцінку встановленим по кримінальному провадженню обставинам, суд вважає, що ті обставини, які сторона обвинувачення вважала доведеними, жодними належними та допустимими доказами в судовому засіданні не підтверджені та спростовуються показаннями допитаних судом свідків та дослідженими матеріалами справи в їх сукупності. А тому ці обставини є лише припущенням обвинувачення і нічим об`єктивно не підтверджені та не свідчать про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

Також, суд враховує правову позицію щодо визнання винності особи "поза розумним сумнівом" та визначення "стандартів доказування", висловлену Верховним Судом у постанові від 04.07.2018 по справі №688/788/15-к, в якій зазначається, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК України, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, суд вважає, що представлені до суду стороною обвинувачення докази здобуті з тими порушеннями кримінального процесуального закону, які підривають довіру щодо їх достовірності. А тому використання цих доказів не буде відповідати вимогам справедливого судочинства. Представлені стороною обвинувачення докази не є настільки переконливими, що давало б суду підстави дійти висновку про винуватість обвинувачених "поза розумним сумнівом".

Так, сумнівний характер вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях, які наведені вище.

З огляду на встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду не підтверджені висунуті обвинувачення ОСОБА_8 , а саме, що останній вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарання у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі. Це в свою чергу вказує на те, що стороною обвинувачення не надано доказів існування обов`язкових складових об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 391 КК України.

Встановлено, що стороною обвинувачення не було доведено поза розумними сумнівами, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_8 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, а тому всі сумніви щодо доведеності винуватості обвинуваченого слід тлумачити на його користь.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_8 підлягає визнанню невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправданню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, у зв`язку із недоведеністю в діянні останнього складу даного кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати на залучення експерта та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 318, 322, 337, 342-353, 358, 363-368, ч. 1 ст. 369, ст. 370, ч. 1, ч. 2 ст. 371, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374-376 КПК України, ст. 391 КК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 391 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю, що в діянні останнього є склад даного кримінального правопорушення.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1