Справа № 1-2/10
Провадження №-
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2010 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою загально середньою, непрацюючого, раніше не судимого;

- у вчиненні злочину передбаченого ст.296 ч.2 КК України,

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя АДРЕСА_2 громадянина України, з освітою загально середньою, непрацюючого, раніше судимого;

- 16.09.2009 року Вижницьким районним судом Чернівецької області за ст.ст.27 ч.5, 204 ч.І, 216 ч.2, 70 КК України у виді штрафу в розмірі 11000 гривень;

- у вчиненні злочину передбаченого ст.296 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 21.11.2006 року о 21.00 год., перебуваючи на вул.Койнаша у м. Вашківці Вижницького району Чернівецької області, умисно в процесі раптово виниклого конфлікту нанесли потерпілій ОСОБА_7 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Своїми діями, які виразились в нанесенні ОСОБА_5 двох ударів руками в область обличчя та одного удару рукою ОСОБА_8 заподіяли потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді саден та крововиливів на обличчі, перелому кісток носу, саден правої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, визнав повністю, в скоєному розкаявся і показав, що 21.11.2006 року разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 біля 21.00 год. повертались додому. Проходячи біля будинку культури зупинилися і стали голосно розмовляти. Неподалік проходила потерпіла ОСОБА_11 , яка зробила зауваження. Внаслідок чого між ОСОБА_8 та потерпілою виникла сварка. Маючи намір вигородити останнього підбіг до потерпілої та наніс два удари рукою в обличчя потерпілої від яких вона впала на землю. Також підтвердив, що конфлікт тривав на протязі 3-5 хвилин, громадський порядок порушений не був, просив суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, визнав повністю і показав, що 21.11.2006 року разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_10 біля 21.00 год. повертались додому. Біля будинку культури зупинилися і почали між собою голосно розмовляти. Неподалік проходила потерпіла ОСОБА_11 яка зробила зауваження, з приводу приставання, внаслідок чого між ними виник словесний конфлікт, в результаті якого схопив потерпілу та відштовхнув від себе. На це підбіг ОСОБА_13 та умисно наніс два удари рукою в область обличчя потерпілої. Також підтвердив, що наніс один удар ногою в область кінцівок потерпілої. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 показала, що 21.11.2006 року біля 21.00 год. поверталась з роботи додому. Проїжджаючи на велосипеді по вул.. Койнаша біля будинку культури в м. Вашківці побачила декількох хлопців. Під час їзди порвався поліетиленовий кульок і вона змушена була зупинитися. На вулиці побачила ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Проходячи неподалік хлопців хтось з них, хто саме не бачила, оскільки на вулиці було темно, став приставати, у відповідь зробила зауваження. Після чого побачила, що до неї підбіг ОСОБА_8 і нічого не пояснюючи відштовхнув рукою в область грудної клітки. Між ними виникла сварка, в процесі якої підійшов ОСОБА_13 та наніс два удари рукою в обличчя, від яких впала на землю і сильно перелякалась. Конфлікт тривав на протязі 3-5 хвилин, після чого піднялась та пішла додому. Вранці наступного дня звернулася з письмовою заявою в міліцію. Просила підсудних суворо карати, оскільки вони вибачились перед нею, будь-яких претензій до них немає.

Незважаючи на те, що підсудні свою вину визнали повністю їх вина підтверджується матеріалами кримінальної справи, а саме:

Висновком судово-медичної експертизи №3955 від 11.12.2006 року, з даних якого вбачається, що при проведенні обстеження потерпілої ОСОБА_11 виявлено слідуючі тілесні ушкодження: синці голови, обох нижніх кінцівок, грудної клітки, забійна рана верхньої губи, перелом кісток носа. Виявлені ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, по строку та обставинах можуть відповідати вказаному в обставинах та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я /а.с.11-14/

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи докази в їх сукупності, дослідивши обставини справи суд приходить до висновку, що дії підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід кваліфікувати не за ч.2 ст.296 КК України, оскільки в їх діях відсутні хуліганські мотиви вчинення дій, і як наслідок відсутня явна неповага до суспільства, що характеризує як об`єктивну так і суб`єктивну сторону хуліганства, а кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вказане спростовується як поясненнями підсудних так і поясненнями потерпілої про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в процесі раптово виниклого конфлікту в ході сварки нанесли потерпілій декілька ударів руками по різних частинах тіла. Внаслідок чого потерпілій ОСОБА_11 заподіяні тілесні ушкодження: «Струс головного мозку», які, згідно висновку судово-медичного експерта №265/855 від 20.07.2009 року належать до легких тілесних" ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а потерпілій ОСОБА 3 заподіяні тілесні ушкодження: «Струс головного мозку, садна і синці на обличчі», які, згідно висновку судово-медичного експерта № 47/ 124к від 01.07.2009 року, належать до легких тілесних ушкоджень, а тому:

Таким чином дії підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я

За таких обставин, аналізуючи всі докази по справі, суд вважає, що вина підсудних доведена, їх дії кваліфікує за ст.125 ч.2 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 21.11.2006 року близько 21.00 год. спричинили потерпілій ОСОБА_11 умисне легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я. Потерпіла відповідно до ст.2~ КПК України наполягає на притягненні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за спричинення легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Обираючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_17 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу винного, даних, що його характеризують.

Те, що ОСОБА_13 злочин вчинив вперше, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, у вчиненому щиро розкаявся, суд визнає за обставини, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу винного, даних, що його характеризують.

Те, що ОСОБА_8 визнав свою вину, у вчиненому щиро розкаявся, суд визнає за обставини, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням обставин які пом`якшують покарання, особи винного, думки потерпілої, суд вважає, що для виправлення та перевиховання підсудного Киселиці доцільно застосувати покарання у вигляді арешту, зарахувавши в трок відбуття покарання перебування під вартою. Суд прийшов до висновку, що саме таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

З урахуванням обставин які пом`якшують покарання, особи винного, суд вважає, що для виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_6 доцільно застосувати покарання у вигляді громадських робіт.

Із матеріалів справи вбачається, що вироком від 16 вересня 2009 року ОСОБА_6 було засуджено за ч.5 ст.27, ст.204 ч.І, ч.5 ст.27, ст.216 ч.2 КК України із застосуванням ст.70 КК у виді штрафу в розмірі 11000 гривень.

Передбачений ч.2 ст.125 КК України злочин, ОСОБА_6 вчинив 26 листопада 2006 року, тобто до засудження його за попереднім вироком.

Згідно з ч.З ст.72 КК основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарання не підлягає і виконується самостійно. Тому при призначенні ОСОБА_6 покарання правила ч.4 ст.70 КК не застосовуються.

Суд прийшов до висновку, що саме таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 2 місяців 27 діб арешту.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання за даним вироком засудженому ОСОБА_5 зарахувати час перебування під вартою з 09 квітня 2010 року по 01.06.2010 року, вважати покарання, призначене за вироком відбутим.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком чинності, змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши з під варти негайно в залі суду.

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком чинності, залишити обрану - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд на протязі 15 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1