Справа № 307/2450/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у закритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/530/22 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 11.10.2022.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк до шістдесяти днів 09.12.2022, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 6 ст. 152 КК України.

Клопотання слідчий обґрунтував тим, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного 18.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000413 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 6 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.02. 2022, близько 13 год ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , використовуючи безпорадний стан малолітньої ОСОБА_8 , 2011 року народження, яка у зв`язку з своїм віком не могла розуміти характеру і значення вчинюваних з нею дій, без згоди останньої, вступив з нею у статеві зносини природнім способом, тобто вчинив відносно малолітньої ОСОБА_8 дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій.

Крім того, 10.02.2022, близько 14 год ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , використовуючи безпорадний стан малолітньої ОСОБА_8 , 2011 року народження, яка у зв`язку із своїм віком не могла розуміти характеру і значення вчинюваних з нею дій, без згоди останньої, вступив з нею у статеві зносини анальним способом, тобто вчинив відносно малолітньої ОСОБА_8 , дії сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій.

-2-

05.03.2022 близько 16 год ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , використовуючи безпорадний стан малолітньої ОСОБА_8 , 2011 року народження, яка у зв`язку із своїм віком не могла розуміти характеру і значення вчинюваних з нею дій, без згоди останньої, вступив з нею у статеві зносини оральним способом, тобто вчинив відносно малолітньої ОСОБА_8 , дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій.

09.03.2022 близько 14 год ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, знаходячись в наметі, який стояв в лісовому масиві неподалік дворогосподарства АДРЕСА_1 , із погрозою застосуванням фізичного насильства та залякування останньої, предметом схожим на пістолет, який згідно висновку експерта № СЕ-19/107-22/6647-БЛ від 29.07.2022 є пневматичним, газово-балонним пістолетом «KWC», калібру 4,5 мм, серійний номер « НОМЕР_1 », призначений для стрільби металевими кульками, калібру 4,5 мм, виготовлений промисловим способом, подолавши таким чином її опір, та не звертаючи уваги на небажання, використовуючи безпорадний стан малолітньої ОСОБА_8 , яка у зв`язку із своїм віком не могла розуміти характеру і значення вчинюваних з нею дій, без згоди останньої, вступив з нею у статеві зносини анальним способом, тобто вчинив відносно малолітньої ОСОБА_8 , дії сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій.

На початку квітня 2022 року (більш точну дату та час встановити не виявилось можливим) ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, знаходячись в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1 , використовуючи безпорадний стан малолітньої ОСОБА_8 , 2011 року народження, яка у зв`язку із своїм віком не могла розуміти характеру і значення вчинюваних з нею дій, без згоди останньої, намагався вступив з нею у статеві зносини, тобто вчинив відносно малолітньої ОСОБА_8 , дії сексуального характеру. Разом з тим, ОСОБА_6 , з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто зґвалтування, оскільки малолітній потерпілій, відкривши двері, вдалося втекти.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 6 ст. 152 КК України.

20.07.2022 та 29.08.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 6 ст. 152 КК України.

Необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий обґрунтував тим, що в ході досудового розслідування призначено молекулярно-генетичні експертизи, проведення яких доручено експертам Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центу МВС України, виконання яких ще триває, висновок даних експертиз має суттєве значення для доведення вини підозрюваним ОСОБА_6 у кримінальному провадженні. Разом з тим зазначив, що ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, за яке КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою

-3-

уникнення покарання за вчинений злочин, може незаконно впливати на свідків, з метою зміни ними показань на його користь; може вчинити інше кримінальне правопорушення, і підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_6 неодноразово вчиняв кримінальне правопорушення відносно потерпілої, у зв`язку з чим вбачається необхідність у продовженні застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя врахував те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, за який кримінальним законодавством України передбачено покарання у виді позбавлення волі на 15 років або довічне позбавлення волі, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_6 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, вчинені підозрюваним ОСОБА_6 злочини, є відносно особи, що не досягла 14 років, досудове розслідування на час розгляду клопотання ще не закінчено, зокрема, на даний час триває проведення молекулярно-генетичних експертиз та амбулаторної судово-психіатричної експертизи, виходячи з необхідності уникнення ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися на час розгляду даного клопотання, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймаючи до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою не відпали, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 з врахуванням положень ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, слідчий суддя вважав за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою без визначенням розміру застави до 30 днів в межах строку досудового розслідування відповідно до вимог ч. 3 ст. 197 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді від 11.10.2022 скасувати та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вважає, що висновки слідчого судді в оскаржуваній ухвалі щодо продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не відповідають матеріалам-доказам доданих слідчим та прокурором до свого клопотання, на його погляд є безпідставними. Ризики, які вказані у клопотанні та ухвалі є також не обґрунтовані і при цьому не було взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_9 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, характеризується позитивно, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий. Сторона захисту вважає, що клопотання слідчого не містить належних та достатніх обґрунтувань того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного, захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді. Крім того апеляційний суд враховує клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 , який просив розглянути апеляційну скаргу у його відсутності через втрату її актуальності.

Заслухавши доповідь судді, доводи апеляційної скарги захисника, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з таких підстав.

-4-

За приписами ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримано.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесеного 18.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000413 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 6 ст. 152 КК України.

20.07.2022 та 29.08.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 6 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.07.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави, строком до 18.09.2022.

Постановою керівника Тячівської окружної прокуратури від 08.09.2022 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 03 (трьох) місяців, тобто до 18.10.2022.

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13.09.2022 підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави, до 12.10.2022.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

-5-

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

За приписами ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 6 ст. 152 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13.09.2022, якою щодо ОСОБА_6 був продовжений запобіжний захід - тримання під вартою до 12.10.2022, та з урахуванням необхідності виконання ряду слідчих та процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 09.12.2022, тобто в межах строку досудового розслідування, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 стосовно відсутності передбачених законом підстав для продовження строків тримання під вартою.

Твердження сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді цілодобового домашнього арешту, є непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під

-6-

вартою підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_6 , суд своїм забезпечив не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

З урахуванням конкретних обставин та обсягу слідчих дій, які необхідно виконати у кримінальному провадженні, та виходячи з того, що продовження строку тримання під вартою здійснено в межах досудового розслідування і не перевищує розумних меж, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Зазначені в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_5 доводи про ігнорування слідчим суддею наданих стороною захисту доказів, які спростовують заявлені слідчим у клопотанні ризики, є безпідставними .

Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та ймовірне покарання, яке очікує його в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваного раніше обраного запобіжного заходу.

-7-

Всупереч викладеним в апеляційній скарзі захисника доводам, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя перевірив та надав оцінку тим обставинам з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного ОСОБА_6 , не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі про наявність у підозрюваного ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, двох неповнолітніх утриманців, а також відсутність у підозрюваного бажання порушувати процесуальні обов`язки, не свідчить про зміну чи зменшення ризиків встановлених при обранні запобіжного заходу.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначений судом першої інстанції розмір застави.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду підозрюваним ОСОБА_6 та його захисником не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду від 11.10.2022 щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді