№ 1-кп/755/106/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 15.01.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні дитину 2015 р.н., із неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, зокрема востаннє, 08 липня 2020 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185,ст. 71 КК України до 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

обвинуваченого

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

ВС Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним

09 квітня 2019 року, приблизно о 13 годині 29 хвилин, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 приїхали на автомобілі марки «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 до МАФу «Green Kava», який знаходиться навпроти будинку, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Жмаченко, 26, де на той момент на робочому місці знаходилась ОСОБА_12 , яка працювала на посаді баристи ПП « ОСОБА_13 » та в цей момент, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, що перебували в приміщенні МАФу «Green Kava» та належать ОСОБА_13 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що сторонні особи за його діями не спостерігають, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою незаконного збагачення, підійшов до відчиненого вікна МАФу «Green Kava» та побачивши, що ОСОБА_12 відволіклась і не дивиться у його сторону, рукою схопив зі столу пластиковий контейнер, в якому знаходились грошові кошти у сумі 3260 гривень. У цей момент, дії ОСОБА_7 були помічені ОСОБА_12 , однак, незважаючи на вказане, від вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 не відмовився, не зважаючи на те, що його дії викриті та стали носити відкритий характер. Після виявленого факту відкритого заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_12 вибігла із приміщення МАФу «Green Kava», а ОСОБА_7 , зрозумівши, що його злочинні дії викриті баристою ОСОБА_12 та набули відкритого характеру, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите незаконне заволодіння чужим майном, поєднаним із проникненням до іншого приміщення, почав тікати від ОСОБА_12 та, проігнорувавши її вимогу про припинення свої злочинних дій, з місця вчинення кримінального правопорушення зник в напрямку вул. Алішера Навої, що у м. Києві. Викраденими грошима ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 3260 гривень.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковано правильно.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе за ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю та показав, що 09.04.2019 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, він приїхав на автомобілі разом із знайомим ОСОБА_11 , щоб випити кави за адресою: м. Київ, вул. Жмаченка, 26. Вийшовши з автомобіля, біля якого залишився стояти знайомий ОСОБА_11 , він підійшов до МАФу «Green Kava», де побачив, що дівчина, яка там знаходилась, відволіклась, а тому, він вирішив викрасти коробку з грошовими коштами. У цей час, він потягнув руку всередину МАФу через віконце, дістав коробку, де було більше 3 000 гривень, після чого, хотів звідти йти, однак, його дії були помічені дівчиною, що перебувала всередині МАФу, яка почала наздоганяти його, кричати, щоб він зупинився, але він продовжив рухатись, а потім, почав бігти в бік житлових будинків. У подальшому, він розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, усвідомлюючи при цьому, що грошові кошти йому не належать. Крім того, зазначив, що знайомий, який його підвіз на автомобілі, нічого не знав про те, що він викрав гроші, оскільки, про його наміри відомо не було і умисел виник у нього, коли він був один і побачив гроші. Зокрема зазначив, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, а саме: місце, час, спосіб вчиненого правопорушення, відповідають дійсності, шкодує про вчинене та щиро кається.

Оцінка суду

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Враховуючи процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_7 , який визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами та показаннями свідків, які попереджалась про кримінальну відповідальність, а саме:

- допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_12 , суду показала, що 09.04.2019 року, у проміжок часу з 13 години 00 хвилин до 14 години 00 хвилин, вона, перебуваючи на роботі на посаді баристи у МАФі «Green Kava», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Жмаченка, 26, приймала щойно привезений товар, а тому, у приміщені було багато коробок, що не дозволяли вільно переміщатись у приміщенні. Вона почула, як хтось постукав у двері та, подумавши, що це адміністратор, пішла відчиняти двері, які були зачинені. У цей момент, вікно МАФу, яке розташоване з іншого боку від дверей, було відчинене. Біля вікна, збоку, знаходились сиропи, солодощі, планшет та коробка з грошима, яка була розташована безпосередньо за солодощами, в якій знаходилося 3 260 гривень. Далі, вона помітила, як невідомий їй чоловік, одягнений у темну кофту і кепку, в якому вона у подальшому впізнала обвинуваченого, перехилився через вікно для видачі кави та тягнув коробку з грошима і вона почала кричати останньому, щоб той зупинився, вибігла з МАФу та майже його наздогнала на світлофорі, однак, той почав швидко бігти і їй не вдалося його наздогнати;

- допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_14 , суду показала, що 09.04.2019 року, виходячи з автомобіля побачили, як незнайомий їм чоловік невисокого зросту, у темному спортивному одязі, чорній кепці з червоним написом, в якому вона впізнала обвинуваченого, біжить від МАФу «Green Kava», а за ним дівчина, яка кричала йому вслід, щоб той зупинився та повернув гроші. Пробігаючи поряд, чоловік обернувся, посміхнувся та швидко побіг, а дівчина з МАФу пробігла за ним ще метрів 20 і повернулась назад, а чоловік побіг далі;

- допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_15 , суду показала, що 09.04.2019 року вони з подругою приїхали до МАФу «Green Kava» випити каву, а коли виходили з автомобіля, то побачили як на відстані від них метрів 10, біжить хлопець невисокого зросту в чорному одязі та чорній кепці, за яким бігла дівчина з криками щось повернути, однак, дівчина його не наздогнала;

- допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_16 , суду показала, що в день події, точну дату не пам`ятає, вона приїхала разом з подругами ОСОБА_15 та ОСОБА_14 до парку по вул. Жмаченка і коли вони виходили з автомобіля, то побачили, як невідомий їм молодий чоловік, одягнений у куртку темного кольору та кепку, біжить та щось ховає до куртки, а за ним бігла дівчина з кав`ярні та кричала останньому, щоб той зупинився, однак, чоловік на крики дівчини з кав`ярні не реагував, продовжував бігти, направляючись у бік житлових будинків.

Суд, оцінює показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Так, зокрема, вина обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України доводиться процесуальними джерелами доказів, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 09.04.2019 року (т. 2 а.п. 22);

- протоколами огляду місця події від 09.04.2019 року (т. 2 а.п. 25-29);

- протоколами перегляду цифрового відеозапису від 07.05.1019 року, 10.05.2019 року, 14.05.2019 року, 15.05.2019 року та 11.06.2019 року (т. 2 а.п. 32-66, т. 2 а.п. 86-96);

- протоколами пред`явлення особи для впізнання від 07.05.2019 року та 17.05.2019 року (т. 2 а.п. 67-71, т. 2 а.п. 74-78);

- постановами про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 07.05.2019 року, 17.05.2019 року, 16.05.2019 року та 26.04.2019 року (т. 2 а.п. 72, т. 2 а.п. 79, т. 2 а.п. 85, т. 2 а.п. 97);

- довідками до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 07.05.2019 року, 17.05.2019 року (т. 2 а.п. 73, т. 2 а.п. 80);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.05.2019 року (т. 2 а.п. 81-84);

- довідкою щодо недостачі грошових коштів у касі станом на 09.047.2019 рік (т. 2 а.п. 101).

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Проаналізувавши всі докази, суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, повністю підтверджують дані про місце, час, спосіб, мотив та обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, сукупністю доказів, які суд визнає належними, допустимими та достовірними, бере їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку відносно обвинуваченого.

Суд вважає, що вина ОСОБА_7 у тому, що він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, є доведеною, а тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 186 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначення покарання

Так, суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, а саме: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні малолітнього дитину 2015 р.н., раніше судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, з урахуванням обставин кримінального провадження, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_7 , його особи, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, однак, поряд з цим, при призначенні міри покарання, суд враховує його ставлення до скоєного - вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень, за який він засуджується цим вироком та кримінального правопорушення, за який його засуджено вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2020 року, остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 28.07.2021 року (затримання для виконання вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 08.07.2020 року), зарахувавши в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2019 року по 20.03.2020 року у даному кримінальному провадженні.

Щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , то після набрання вироком законної сили, повернути заставодавцю ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у розмірі 52 550 гривень, які були сплачені останньою 19.03.2020 року (квитанція ПАТ «Банк Восток» № СВ03231229/1) на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11.02.2020 року в справі № 755/10519/19 в якості застави на: одержувач ТУ ДСАУ в місті Києві, , МФО 820172, банк одержувача - Державна казначейська служба України м. Київ, р/р UA1012089.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення дактилоскопічної експертизи № 17-1/698 від 17.05.2019 року у розмірі 785 гривень 05 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: CD-R диск, 700 mb, марки «ARITA», білого кольору, на якому міститься відеозапис слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання, що мала місце 07.05.2019 року за адресою: м. Київ, вул. Ю. Поправки, 14-А; DVD-R диск, 4,7 GB, марки «ARITA», срібного кольору, на якому знаходиться відеозапис слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання, що мала місце 07.05.2019 року за адресою: м. Київ, вул. Ю. Поправки, 14-А; CD-R диск, 700 mb, марки «Verbatim», срібного кольору, на якому міститься відеозапис слідчого експерименту, що проводився за адресою: м. Київ, вул. Жмаченка, 26; CD-R диск, 700 mb, марки «ARITA», білого кольору, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Жмаченка, 26, що приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя