Справа № 758/6868/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2022 м.Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

за участю :

секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001709 від 28 травня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, неодруженого, утриманців не маючого, офіційно неправлаштованого, без місця реєстрації та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Так, 27.05.2020 приблизно о 23:45 на вулиці за адресою: м. Київ, вул. Світлицького, 28-В, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким у нього раптово виник словесний конфлікт.

В подальшому, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на умисне завдання побоїв ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 завдав ОСОБА_7 один удар рукою в область обличчя, від чого той впав, після чого ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_7 декільки ударів, точну кількість яких встановити не видалося за можливе, в область голови та тулуба, чим завдав ОСОБА_7 фізичного болю.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми діями, які виразилися в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України.

Крім цього, 27.05.2020 приблизно о 23 год. 47 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , побачив, що з кишені штанів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якого він попередньо вчинив насильницькі дії, випав мобільний телефон останнього та грошові кошти в сумі 11 грн. 00 коп.

В цей час у ОСОБА_6 , який побачив, що ОСОБА_7 лежить та не чинить йому опір, раптово виник умисел на відкрите заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , перебуваючи на вулиці за адресою: м. Київ, вул. Світлицького, 28-В, взяв мобільний телефон «Huawei P8 Lite 2017 DualSim Gold» вартістю 1823 грн. 33 коп. з чохлом синього кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не становить та 11 грн. 00 коп., які були у ОСОБА_7 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим відкрито викравши вказаний мобільний телефон та грошові кошти, що належели ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_6 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1834 грн. 33 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразилися у вчинені відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та розповів про обставини скоєного так, як зазначено в обвинувальному акті. Зазначив, що у травні 2020 року побачив незнайомого чоловіка та у ході сварки завдав йому декілька ударів. В подальшому, побачив, що із кишені потерпілого випав телефон, після чого він завбрав його та грошові кошти у сумі 11 грн, а далі розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчинених кримінальних правопорушень, мотив і мету, форму вини за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 186 КК України, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, згідно якої просив провести судовий розгляд без його участі, у зв`язку із зайнятістю на роботі. Також у заяві зазначив, що обвинувачення підтримує в повному обсязі, цивільний позов заявляти наміру не має, щодо покарання покладається на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідивши всі наявні матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина останнього в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень, а також у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), є доведеною поза розумним сумнівом.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України.

Крім того, суд вважає встановленим що своїми умисними діями, які виразились в відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків та нетяжких злочинів, ступінь реалізації злочинного наміру, ставлення ОСОБА_6 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щирому каятті.

Крім цього, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, неодружений та утриманців не має, за адресою проживання характеризується добре, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно непрацевлаштований, без місця реєстрації.

Враховуючи викладене, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186 КК України та ч.1 ст.126 КК України суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт у межах санкцій статтей за інкриміновані злочини.

Виходячи з принципів справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 65 КК України покарання у виді громадських робіт є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України 27.05.2020.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

Таким чином, враховуючи, що на час постановлення вироку, минуло більше двох років з дня вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, суд, керуючись ч. 5 ст. 74 КК України дійшов висновку щодо звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, згідно положень ст. 49 КК України.

До набрання вироком законної сили суд вважає за можливе запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно з ст. 124 КПК України судові витрати у кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі ст. 74 КК України та керуючись ст. 100, 349, 368-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за ч. 1 ст. 126 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати за проведення товарознавчої експертизи №13-1/1145 від 10.06.2020 у сумі 490 грн. 35 коп., в дохід держави із відповідним призначенням платежів.

Відповідно до вимог ст.100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

мобільний телефон «Huawei P8 Lite 2017 DualSim Gold», з чохлом синього кольору, який на підставі розписки переданий потерпілому ОСОБА_7 на відповідальне зберігання, після набрання вироком законної сили залишити у власності належного володільця;

диск «DVD+RW 4.7 GB» із відеозаписом, залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: Леся БУДЗАН