Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

16 березня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03 лютого 2023 року, якою обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні №30000019,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Варковичі Дубенського району Рівненської області, громадянина України, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме до 02 квітня 2023 року.

Заборонено ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме: утримуватись від будь-якого спілкування із свідками у даному кримінальному провадження; прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_4 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

На обґрунтування цих вимог зазначила, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України, покарання за які передбачено у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років. Тому вважає, що у разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чинити тиск на свідків, а саме понятих, які були присутні при проведенні слідчих дій та особу, яка проводила оперативну закупку, а, враховуючи, що він не має постійного джерела отримання доходу, тому може вчинити інші кримінальні правопорушення, пов`язані зі збутом наркотичних речовин.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про безпідставність апеляційних доводів і залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України.

За визначенням, яке міститься у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра», означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Зібрані органами досудового розслідування докази на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

02 лютого 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України.

При цьому, під час розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, а саме можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність зазначених ризиків під час апеляційного розгляду сторонами не оспорювалось.

Також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо відсутності доказів наявності ризику переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, оскільки він має постійне місце проживання, де мешкає із матір`ю, яка є особою з інвалідністю, та бабусею - пенсіонеркою, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання характеризується позитивно.

При цьому враховуються повідомлення прокурора під час апеляційного розгляду, що з часу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до моменту розгляду цієї скарги, відсутні відомості щодо порушення ним умов цього запобіжного заходу або наявність спроб переховування від слідства та суду.

Окрім того, прокурором ні під час розгляду клопотання слідчим суддею, ні під час апеляційного розгляду, не було доведено, що домашній арешт з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, в тому числі обов`язку утримуватись від спілкування із свідками, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам.

Так, згідно припису ст.183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

При цьому, як визначено ч.ч.4, 5 ст.181 КПК, орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Колегія суддів зауважує, що згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» домашній арешт, з урахуванням його ступеня та інтенсивності, вважається позбавленням волі за змістом статті 5 Конвенції.

Таким чином, колегія суддів на даному етапі досудового розслідування, не вбачає підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого виду запобіжного заходу, а, з урахуванням обставин кримінального провадження та особи підозрюваного, вважає, що домашній арешт в умовах контролю з боку працівників правоохоронних органів, здатен запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Тому підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора та скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03 лютого 2023року, якою обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_4 - без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3