Провадження №1-кс/369/1905/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.11.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання заступника начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000305 від 04.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло клопотання заступника начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в порушення вимог постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за № 2471-ХХІІ «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 за № 622, вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки, пов`язаний з незаконним поводженням зі зброєю, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , маючи на меті незаконне поводження з вогнепальною зброєю, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, при невстановлених досудовим розслідуванням часу та місця, без передбаченого законом дозволу, всупереч передбаченому законом порядку, для власного використання придбав гвинтівку «ТОЗ-8М» № НОМЕР_1 калібру 5,6 мм та гвинтівку «ТОЗ-8» № НОМЕР_2 калібру 5,6 мм та зберігав їх до 15.10.2022.

Після чого, 15.10.2022 року у період часу з 07:04 год. 20 хв. до 08 год. 37 хв. у ході проведення обшуку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено: мисливську гвинтівку «ТОЗ-8М» № НОМЕР_1 калібру 5,6 мм, яка належить до нарізної вогнепальної зброї та спортивну гвинтівку «ТОЗ-8» № НОМЕР_2 калібру 5,6 мм, яка належить до нарізної вогнепальної зброї.

26.10.2022 року слідчим за погодженням із прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1ст. 263 КК України, а саме у придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

У вчиненні вказаного злочину підозрюється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Товстий Ліс Чорнобильського району Київської області, українець, громадянин України, одружений, із середньою технічною освітою, ФО-П, раніше не судимий,проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами допиту свідків, протоколом обшуку, висновком експертата іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрювана може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку.

Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати насвідків у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, знаючи про фактичне місце проживання свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі не застосування до нього запобіжного заходу, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати насвідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти усім вищевказаним ризикам.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просить обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з підстав, викладених в останньому.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 просив суд відмовити в задоволенні клопотання з підстав необґрунтованості підозри та недоведеністю ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

04.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, (кримінальному провадженні присвоєно № 000305) а саме відносно того, що ОСОБА_4 , маючи на меті незаконне поводження з вогнепальною зброєю, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, при невстановлених досудовим розслідуванням часу та місця, без передбаченого законом дозволу, всупереч передбаченому законом порядку, для власного використання придбав гвинтівку «ТОЗ-8М» № НОМЕР_1 калібру 5,6 мм та гвинтівку «ТОЗ-8» № НОМЕР_2 калібру 5,6 мм та зберігав їх до 15.10.2022.

26.10.2022 року слідчим за погодженням із прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1ст. 263 КК України, а саме у придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

При цьому, слідчий суддя не надає оцінку належності, допустимості і достатності даних доказів, що долучені до клопотання, на підтвердження винності особи у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки зазначені обставини підлягають встановленню в ході судового розгляду кримінального провадження, а лише оцінює в даному випадку їх достатність для підтвердження того, що підозрюваний може бути причетний до вчинення злочину.

При вирішенні даного клопотання слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Однак, слідчим та прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Обґрунтовуючи свої доводи слідчий у своєму клопотанні та прокурор у судовому засіданні посилаються на ті обставини, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду а також незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 7 років. Однак слідчому судді не було надано доказів тих обставин, що підозрюваний ОСОБА_4 не з`являється до слідчого, прокурора або слідчого судді на виклики, враховуючи, що на виклик в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, підозрюваний ОСОБА_4 з`явився вчасно, добровільно та самостійно.

У зв`язку з викладеними обставинами, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити слідчому, прокурору у клопотанні про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. 177, 178, 179, 186, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання заступника начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000305 від 04.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1