КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14.09.2022 відмовлено у задоволенні клопотання старшого детектива відділу детективів підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 , погодженого прокурором ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у виді застави щодо ОСОБА_6 .
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави в розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1040 000 тисяч гривень, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
_____________________________________________________________________________________
Справа № 761/18579/22-к Слідчий суддя ОСОБА_12
Апеляційне провадження № 11-сс/824/3827/2022 Суддя-доповідач ОСОБА_1
повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; утримуватися від спілкування з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 самостійно та через третіх осіб; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
05.10.2022 від прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначав, що 19.08.2022 слідчим повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.
Наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.
Апелянт зазначав, що наявність чи відсутність доказів вини будь - якого підозрюваного є прерогативою суду за результатами судового розгляду, та твердження слідчого судді про відсутність достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_15 не заслуговує на увагу, оскільки інкримінування вчинення кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб являється правильною кваліфікуючою ознакою, так як на даний час не встановлено, що підозрюваний самостійно здійснив всі дії, направлені на ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах, та було задіяно інших, на даний час не встановлених осіб, кожен із яких виконував відведені функції з метою вчинення злочину об`єднаного спільним злочинним умислом.
Умисел у діях підозрюваного виражається тим, що заключення цивільно-правових, «нетипових» договорів на постачання та продаж сільськогосподарської продукції підприємством, яке здійснює видобування кам`яного вугілля, на переконання сторони обвинувачення, було здійснено виключно з метою формування безпідставного завищення розміру податкового кредиту з податку на додану вартість.
Також, заключення фіктивних цивільно-правових договорів особою згідно довіреності, на переконання сторони обвинувачення, здійснювалось виключно з метою конспірації своєї участі у вчиненні злочину та уникнення можливості притягнення до відповідальності і було направлено на спричинення передумови для формування безпідставного завищення розміру податкового кредиту з податку на додану вартість для підприємства, що, без обізнаності особи, яка є відповідальною за правильне ведення бухгалтерського обліку, унеможливлює завершення злочинного умислу та доведення злочину до кінця.
На переконання апелянта, не обгрунтованими є також посилання слідчого судді на відсутність викладу об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України у повідомленні про підозру ОСОБА_6 та наявності в її тексті суперечності в умислі вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею не вказано підстав, чому не взяті до уваги такі докази як протокол допиту свідка ОСОБА_16 , висновок судово-почеркознавчої експертизи від 23.06.2021, висновок додаткової комісійної судової економічної експертизи від 11.08.2022. Вказані докази лише перераховані в ухвалі, без зазначення, у зв`язку з чим вони не свідчать поза розумним сумнівом про причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.
Апелянт посилався на доведеність існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та зазначав, що підозрюваному пред`явлено підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено можливість призначення покарання у вигляді штрафу від 15 до 25 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду, у тому числі шляхом виїзду за кордон або на тимчасово непідконтрольну територію України.
Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні виражається у тому, що після пред`явлення повідомлення про підозру, ОСОБА_6 розуміє, що надання свідками викривальних показів, які прямо чи частково підтверджують факти вчинення кримінальних правопорушень, стосовно нього при розгляді кримінального провадження у суді буде мати наслідком винесення обвинувального вироку суду у вчиненні тяжкого злочину. Відповідно ОСОБА_6 самостійно та за допомогою сторонніх осіб матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.
Крім того, на даний час досудове розслідування продовжується, органом досудового розслідування не встановлено всіх свідків та очевидців злочину, що у свою чергу передбачає можливість впливу на них з метою надання завідомо неправдивих показів.
Стороною захисту надається позитивна характеристика та відомчі нагороди, які підозрюваний отримав у результаті трудової діяльності та перебування на посаді генерального директора ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ». У той же час, стороною обвинувачення ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину у зв`язку з використанням посадових обов`язків під час перебування на посаді генерального директора ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ». Таким чином, наявність позитивної характеристики та відомчих нагород, на переконання сторони обвинувачення, перебуває у розрізі із протиправними діями підозрюваного, а тому такі характеристики не можуть бути прийняті до уваги.
Посилання на сталі соціальні зв`язки, на думку сторони обвинувачення, не співвідноситься із тими негативним наслідками, які настали внаслідок вчинення злочину.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями з наведених у ній підстав, підозрюваного ОСОБА_6 , його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора з доповненнями, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора з доповненнями не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається із матеріалів судового провадження, у провадженні детективів другого відділу детективів підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу генерального прокурора, перебуває досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004260 від 17.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2, 3 ст. 212, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.
Як зазначено у клопотанні детектива, ОСОБА_6 , будучи згідно наказу від 01.01.2013 № 01-к призначеним на посаду генерального директора ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» (), яке зареєстроване 05.01.2013 виконавчим комітетом Добропільської міської ради за № 0000703, за адресоюДонецька обл., м. Добропілля, вул. Івана Франка, буд. 19, кім. 10, та перебувало на податковому обліку у СПДІ у м. Донецьку МГУ ДФС, виконуючи організаційно-розпорядчі функції керівника ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» і являючись службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності, підозрюється в умисному ухиленні від сплати податків, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
Згідно долучених до клопотання матеріалів, 19.08.2022 складено та направлено за адресою місця проживання ОСОБА_6 повідомлення про підозру ОСОБА_6 в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 212 КК України, та у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.
12.09.2022 детектив другого відділу детективів підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави у виді 400 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 040 000 гривень в національній грошовій одиниці, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; утримуватися від спілкування з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 самостійно та через третіх осіб; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14.09.2022 відмовлено у задоволенні клопотання детектива про застосування запобіжного заходу у виді застави щодо ОСОБА_6 .
Постановляючи ухвалу, слідчий суддя виходив з того, що в наданих слідчому судді матеріалах, в тому числі в повідомленні про підозру, не міститься об`єктивних даних на підтвердження причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України та наявності в його діях об`єктивної та суб`єктивної сторони вказаних злочинів.
Крім того, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
З таким висновком погоджується і колегія суддів.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.
У відповідності до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини.

З точки зору практики Європейського суду з прав людини, обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).
При цьому, факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
На підставі доданих до клопотання матеріалів слідчий суддя досліджує обґрунтованість підозри щодо кожного діяння, що інкримінується підозрюваному, в загальному механізмі кримінального правопорушення, про яке стверджує сторона обвинувачення.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.
Перевіряючи клопотання детектива на предмет обгрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри за ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України у кримінальному провадженні № 0004260, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що долучені до клопотання докази на обгрунтування такої підозри, зокрема: аналітичне дослідження від 08.11.2017 № 6/21-04-01/35505210; протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 17.02.2022; ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпра від 26.06.2019; висновок судово-почеркознавчої експертизи від 23.06.2021 № 104-10473/21-32/18735-/2132; акт позапланової перевірки від 15.05.2018 № 47/28-10-46-14-37014600; протокол огляду від 12.08.2022; висновок додаткової комісійної судової економічної експертизи від 11.08.2022 № 18215/18216/22-72/21448-21455/22-72/21456-21460/22-7, не підтверджують поза розумним сумнівом викладені у повідомленні про підозру відомості, у тому числі щодо існування у ОСОБА_6 попередньої змови на вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних як з ухиленням від сплати податків, так і зі службовим підробленням, та спрямованість дій ОСОБА_6 на умисне ухилення від сплати податків, під час уповноваження ним ОСОБА_13 бути представником ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» на підставі довіреності, який у подальшому здійснив підписання документів, за умовами яких, ПП «СПЕЦБУДПРОЕКТ-Н» зобов`язувалось поставити на адресу ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» олію соняшникову.
Колегія суддів погоджується із посиланням слідчого судді на те, що повідомлення про підозру не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, зокрема обставин організації ОСОБА_6 внесення до податкових декларацій з податку на додану вартість завідомо неправдивих відомостей, що свідчить про невідповідність повідомленої підозри у цій частині вимогам п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України.
З урахуванням наведеного у сукупності убачається, що зміст повідомлення про підозру ОСОБА_6 та доданих до клопотання матеріалів у розумінні п. 1 ч 1 ст. 194 КПК України, на даному етапі досудового розслідування не дає достатніх підстав для висновку про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що у відповідності до ч. 2 ст. 194 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання детектива.
Крім того, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про недоведеність детективом реальної загрози підозрюваного ОСОБА_6 вчиняти дії, передбачені ст. 177 КПК України.
Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.
З урахуванням конкретних обставин інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, працевлаштований, є особою похилого віку, перебуває на обліку у закладі охорони здоров`я у зв`язку із рядом захворювань /том 2, а.с. 3/, прокурором не доведено реальну можливість вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховування від органів досудового розслідування та/або суду, впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Сукупність встановлених колегією суддів даних, з урахуванням недоведення прокурором в судовому засіданні обставин, які б вказували на непроцесуальну поведінку ОСОБА_6 з моменту повідомлення йому про підозру, та наявність реальної або можливої вірогідності вчинення ним дій, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, приводить до висновку про безпідставність існування таких ризиків.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дослідив всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги ст. 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у виді застави, обгрунтовано відмовив у задоволенні клопотання детектива.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки сама лише тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак не може бути достатньою підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора з наведених підстав.
Доводи прокурора про те, що наявність чи відсутність доказів вини будь - якого підозрюваного є прерогативою суду за результатами судового розгляду, є обгрунтованими, проте не впливають на правильність висновків колегії суддів у даному випадку, оскільки, як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя під час розгляду клопотання не вдавався до передчасного вирішення питань доведеності винуватості особи, оцінки належності та допустимості доказів, а перевірив лише ті обставини, передбачені ст. 194 КПК України, які повинен був дослідити в межах повноважень під час розгляду клопотання детектива про застосування запобіжного заходу.
Інші доводи апеляційної скарги з доповненнями висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 182, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3