ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/13/23
Провадження №1-кс/477/7/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Миколаїв

Слідча суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 08 січня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115, ч.1ст.263 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Манне Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 08 січня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115, ч.1ст.263 КК України.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 08 січня 2023 року приблизно о 16.00год. ОСОБА_5 ,перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання сумісно з ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з підстав особистих неприязних відносин з останньою, прийняв рішення про умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , для чого заніс на територію будинку наявну у нього гранату типу РГД-5 з підшивачем типу «УЗРГМ 2». Продовжуючи реалізацію вказаного умислу, перебуваючи у будинку, витягнув запобіжну чеку гранати, привівши її в бойовий стан, після чого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій особі. Перебуваючи біля ОСОБА_7 , кинув на підлогу перед нею вказану гранату, яка вибухнула, внаслідок чого ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження. При цьому ОСОБА_5 , виконавши всі дії, передбачені злочинним умислом, не зміг довести вчинення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як ОСОБА_7 була надана медична допомога.

Крім того, ОСОБА_5 за невстановлених обставин незаконно придбав боєприпаси, а саме: гранату типу РГД5, з підривачем типу УЗРГМ-2, корпус гранати типу Ф-1 та патрони калібру 5,45 мм в кількості 30шт.

11 січня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115, ч.1ст.263 КК України.

Посилаючись на обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обгрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 15 років, не працює, не має офіційного джерела доходу, зловживає алкогольними напоями, не має міцних соціальних зв`язків, отже має можливість переховуватись від органів слідства та суду; кримінальне правопорушення вчинене за місцем проживання підозрюваного. він знає потерпілу та свідків, отже може впливати на останніх. Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник проти клопотання заперечував. Вважав за можливе застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають батьки дружини його брата, які згодні надати підозрюваному можливість проживати у їхній квартирі. Надав суду копію свідоцтва про шлюб та копію технічного паспорту на кв. АДРЕСА_1 .

Підозрюваний ОСОБА_5 погодився з позицією свого захисника. Зазначив, що він інвалідності не має, на обліку у лікаря-нарколога або лікаря-психіатра не перебуває, потребує амбулаторного лікування внаслідок осколкових поранень. Розлучений, приблизно 9 років проживає в смт. Воскресенське Миколаївського району Миколаївської області. Від шлюбу має неповнолітнього сина, який проживає з матір`ю. Будинок в с. Манне Вознесенського району Миколаївської області, де він зареєстрований, не придатний для проживання. В смт. Воскресенське Миколаївського району Миколаївської області він проживає разом із співмешканкою ОСОБА_7 та її двома дітьми. Вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 115 КК України не визнає, оскільки хотів лише налякати співмешканку гранатою, а не вбивати її; зброю, дійсно, зберігав. Його брат з дружиною проживають в Одеській області та дружині брата на праві спільної сумісної власності разом з батьками належить квартира в с. Мартинівське Вознесенського району Миколаївської області. Він з братом та родичами його дружини періодично спілкується телефоном, приблизно раз на рік брат навідується до нього, коли приїжджає в Миколаївську область.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115, ч.1ст.263 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 08 січня 2023 року, а саме у закінченому замаху на вбивство та у незаконному придбанні та зберіганні боєприпасів, без передбаченого законом дозволу.

11 січня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115, ч.1ст.263 КК України.

Обгрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, зокрема: протоколом обшуку від 08.01.2023року, протоколами допиту потерпілої та свідків, виписками з медичних карток ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

При цьому обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Згідно зі ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За положеннями ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до класифікації, наведеної у ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років.

Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), вбачається, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

У п. 48 рішення ЄСПЛ у справі «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив: "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідча суддя вважає доведеним наявність існування передбаченого статтею 177 КПК України ризику того, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначене у разі доведеності його провини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, оскільки встановлено, що підозрюваний офіційно не працює, не має офіційного джерела доходу, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, проживає не за місцем реєстрації. Підозрюваний зазначив про наявність у нього неповнолітньої дитини, разом з тим, підтверджуючих документів стороною захисту не надано. Крім того, з пояснень підозрюваного слідує, що дитина проживає з матір`ю.

З матеріалів клопотання вбачається, що злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , вчинені за його фактичним місцем проживання, в смт. Воскресенське Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області; потерпілою є його співмешканка, яка також проживає за цією ж адресою та свідки є мешканцями смт. Воскресенське. Крім того, відповідно до змісту протоколу допиту потерпілої, за адресою: АДРЕСА_1 вона проживає разом з двома дітьми: сином, 1991 року народження, який має ІІІ групу інвалідності, та неповнолітнім сином 2010 року народження. Відповідно до матеріалів клопотання, неповнолітній ОСОБА_8 є свідком у даному провадженні. Отже, існує ризик того, що підозрюваний може впливати на потерпілу та свідків.

Разом з цим, слідча суддя зазначає, що слідчою не обґрунтований та стороною обвинувачення не доведений вказаний у клопотанні ризик, передбачений п. 2 ст. 177 КПК України, а саме: ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених під час розгляду клопотання ризиків, враховуючи той факт, що на даному етапі досудового розслідування застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, а також впливу на свідків.

Відповідно до довідки КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 16.01.2023 року № 12/з, ОСОБА_5 не потребує стаціонарного лікування та виписаний для подальшого амбулаторного лікування та перев`язок. Отже, підозрюваному може надаватись амбулаторне лікування медичними працівниками медичної частини в умовах слідчого ізолятора.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ст. 178 КПК України, окрім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідча суддя звертає увагу на пояснення свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 05 січня 2023 року до нього прийшов підозрюваний та хизувався гранатою, пояснивши, що в нього є ще гранати, які він назбирав, коли їздив у якості волонтера в зону бойових дій. Кількість та місце зберігання гранат він йому не сказав.

Отже, оцінюючи відповідно до положень ст. 178 ЦПК України дану обставину, в сукупності з обґрунтованістю підозри, даних щодо особи підозрюваного, відсутність міцних соціальних зв`язків та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, слідча суддя дійшла висновку про задоволення клопотання, оскільки інший, більш м`який запобіжний захід, в тому числі і домашній арешт, про який зазначав захисник, не зможуть запобігти визначеним ризикам. Крім того, за адресою, зазначеною захисником, власником житла підозрюваний не являється, а особи, які проживають та є власниками житла, не є підозрюваному родичами, свою згоду на проживання разом з ними підозрюваного, не надали.

Відповідно до ст. 183 КПК України, слідча суддя не вважає за необхідне застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Керуючись статтями 176-178, 193-194, 196-197,309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000007 від 08 січня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115, ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на 54 дні, в межах строку досудового розслідування, з 17 січня 2023 року по 11 березня 2023 року включно, з утриманням його в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Строк дії ухвали по 11 березня 2023 року включно.

Повний текст ухвали проголошений 18 січня 2023 року о 12.00год.

Слідча суддя ОСОБА_1