Справа № 535/2411/22
Провадження № 1-кп/535/362/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт Котельва Полтавської області кримінальне провадження, відомості про яке 19.09.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000248, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пізники, Чорнухинського району, Полтавської області, українець, громадянин України, освіта загальна базова середня, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 27.02.2001 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч. 2

ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 17, ст. 44, ст. 42 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки;

- 10.07.2001 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 17, ч. 1 ст. 81 КК України на 3 роки і 19 днів позбавлення волі;

- 09.03.2004 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

- 28.09.2007 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого 08.10.2008 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково, не відбута частина покарання 6 місяців і 18 днів;

- 31.05.2010 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 19.10.2010 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки і 1 місяць позбавлення волі, звільненого 11.09.2012 року на підставі 81 КК України умовно-достроково, не відбута частина покарання 1 рік 3 місяці і 3 дні;

- 17.02.2015 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч. 3

ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік і 6 місяців;

- 18.05.2015 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки і 6 місяців позбавлення волі;

- 23.07.2015 року Миргородським районним судом Полтавської області за

ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки і 6 місяців позбавлення волі, звільненого 13.05.2017 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково, не відбута частина покарання 1 рік і 25 днів;

- 10.12.2019 Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 маючи судимість не зняту і не погашену в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий корисливий злочин.

18.09.2022 близько 15 год. 00 хв. (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи повторно, з прямим умислом та корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи особисті довірливі відносини засновані на знайомстві з ОСОБА_6 , під надуманим приводом, зловживаючи довірою останнього, попросив у нього грошові кошти в сумі

1 000 грн., нібито задля передачі потерпілій ОСОБА_7 . При цьому, ОСОБА_5 наміру передавати кошти не мав. Оскільки, ОСОБА_6 не підозрював про справжні наміри ОСОБА_5 , він передав останньому грошові кошти в сумі 1 000 грн., які належали ОСОБА_7 .

У подальшому, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 1 000 грн.

Тобто своїми вищевказаними умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчинене повторно, ОСОБА_5 вчинив нетяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_5 маючи судимість не зняту і не погашену в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий корисливий злочин.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року затвердженого Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилини 24 лютого 2022 року, який діє на це час.

Так, в період дії воєнного стану в Україні, 17.10.2022 року в другій половині дня (точний час досудовим слідством не встановлено) ОСОБА_5 перебуваючи на законних підставах в будинку за адресою: АДРЕСА_4 , діючи повторно, з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись у тому, що за його діями не спостерігає власник будинку ОСОБА_8 , таємно, шляхом вільного доступу з металевої коробки з під сигарет марки «BOND», яка знаходилася на поличці шафи в кімнаті зали, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 400 грн., двома купюрами номіналом по 200 грн., які належали потерпілому ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_8 матеріальні збитки на суму 400 грн.

Тобто своїми вищевказаними умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

До суду подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 30 листопада 2022 року між прокурором Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю адвоката ОСОБА_4 , відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кожен окремо, в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, водночас просили проводити судовий розгляд без їх участі, про міру покарання згідно угоди про визнання винуватості не заперечували.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 30.11.2022 року вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання:

- за ч. 2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставіст.70КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

При цьому сторони доходять до висновку про можливість виправлення засудженої без відбуття покарання та погоджуються про звільнення від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладанням на неї обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Отже, ОСОБА_9 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених, тобто своїми вищевказаними умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчинене повторно, ОСОБА_5 вчинив нетяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а також своїми вищевказаними умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ст. 473 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Узгоджені обвинуваченим та прокурором вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду, що укладена між прокурором та обвинуваченою у присутності його захисника, про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угоди є добровільним волевиявленням обвинуваченого, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому права передбачені вимогами ч.4 ст. 474 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Згідно зст.65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_5 , може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений , визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначенихст.65 Кримінального кодексу України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 , визначити узгоджену міру покарання в угоді.

Питання про речові докази по кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368,370,374,376,395,472,473,474,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 листопада 2022 року укладену між прокурором Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000248 від 19.09.2022.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати виннуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 та ч.4 ст.185 КК України і призначити йому узгоджене в угоді покарання :

- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за ч. 2 ст. 190 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1 та п.2 ч.1ст.76 КК України- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази: металевий коробок з під сигарет синього кольору марки «BOND», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 вважати повернутим ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1