Єдиний унікальний номер: 343/291/23
Номер провадження: 1-кс/0343/201/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

05 квітня 2023 року м. Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , слідчої СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_6 , розглянувши клопотання останньої, у кримінальному провадженні №0000270 від 02.08.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Міжріччя Калуського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, раніше несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

до Долинського районного суду Івано - Франківської області надійшло клопотання слідчоі СВ відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово щодо ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідча зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 у червні 2022 року (точної дати досудовим розслідування не встановлено) виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.

З метою реалізації свого протиправного умислу поєднаного з метою заволодіння коштами потерпілих, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 у червні 2022 року, точної дати та часу в ході досудового слідства не встановлено, розмістив неправдиві оголошення про продаж транспортних засобів, яких не мав у наявності та заздалегідь не мав на меті їх реалізувати, у соціальній мережі "Facebook" під виглядом їх продажу.

З метою придбання автомобіля ОСОБА_7 зайшла та переглядала в соціальній мережі "Facebook" оголошення, де побачила публікацію в якій була інформація з приводу продажу транспортних засобів.

В ході листування із ОСОБА_7 , із свого номера мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 у месенджері «Viber», ОСОБА_4 вирішив реалізувати свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілої, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно ОСОБА_4 не маючи наміру продажу транспортних засобів, повідомив ОСОБА_7 про необхідність сплатити завдаток за автомобіль «Volkswagen Golf» у сумі 3500 гривень.

Надалі 23.06.2022 о 09 год. 23 хв. ОСОБА_7 будучи достовірно переконаною у доброчесності ОСОБА_4 та таким чином введеною в оману щодо продажу транспортного засобу, зокрема автомобіля марки «Volkswagen Golf» та добровільно перерахувала на банківську картку № НОМЕР_2 відкриту в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_8 , грошові кошти на суму 3500 гривень.

Після отримання грошових коштів ОСОБА_7 - ОСОБА_4 не передав жодного транспортного засобу потерпілій та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, довівши таким чином свій злочинний умисел до кінця, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 збитки на суму 3500 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 у серпні 2022 року, точної дати та часу в ході досудового слідства не встановлено, розмістив неправдиві оголошення про продаж транспортних засобів, яких не мав у наявності та заздалегідь не мав на меті їх реалізувати, у соціальній мережі "Facebook" під виглядом їх продажу.

З метою придбання автомобіля ОСОБА_9 переглядаючи в соціальній мережі "Facebook" оголошення, де побачила публікацію в якій була інформація з приводу продажу транспортних засобів.

В ході листування із ОСОБА_9 , в соціальній мережі "Facebook" ОСОБА_4 вирішив реалізувати свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілої, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно ОСОБА_4 не маючи наміру продажу транспортних засобів, повідомив ОСОБА_9 про необхідність сплатити завдаток за автомобіль «Opel Vivaro» у сумі 2000 гривні.

Надалі 11.08.2022 о 12 год. 49 хв. ОСОБА_9 будучи введеною в оману ОСОБА_4 щодо продажу транспортних засобів, зокрема автомобіля марки«Volkswagen Т4» повідомила чоловіка ОСОБА_10 про необхідність перерахувати на банківську картку № НОМЕР_3 відкриту в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 2000 гривні, як завдаток за автомобіль «Opel Vivaro», тим самим спричинив потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Після отримання грошових коштів від ОСОБА_10 - ОСОБА_4 не передав жодного транспортного засобу потерпілій та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, довівши таким чином свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинені повторно, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 у вересні 2022 року, точної дати та часу в ході досудового слідства не встановлено, розмістив неправдиві оголошення про продаж транспортних засобів, яких не мав у наявності та заздалегідь не мав на меті їх реалізувати, у соціальній мережі "Facebook" під виглядом їх продажу.

З метою придбання автомобіля ОСОБА_11 зайшла та переглядала в соціальній мережі "Facebook" оголошення, де побачила публікацію в якій була інформація з приводу продажу транспортних засобів.

В ході листування із ОСОБА_11 , із свого номера мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 у месенджері «Viber», ОСОБА_4 вирішив реалізувати свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілої, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно ОСОБА_4 не маючи наміру продажу транспортних засобів, повідомив ОСОБА_11 про необхідність сплатити завдаток за

автомобіль «FORD Focus» у сумі 4000 гривні.

Надалі 11.09.2022 о 12 год. 41 хв. ОСОБА_11 будучи введеною в оману ОСОБА_4 щодо продажу транспортних засобів, зокрема автомобіля марки «FORD Focus» добровільно перерахувала на банківську картку № НОМЕР_3 відкриту в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я ОСОБА_4 , грошові кошти на суму 4000 гривні, тим самим спричинив потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Після отримання грошових коштів від ОСОБА_11 - ОСОБА_4 не передав жодного транспортного засобу потерпілій та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, довівши таким чином свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинені повторно, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 у грудні 2022 року, точної дати та часу в ході досудового слідства не встановлено, розмістив неправдиві оголошення про продаж спеціальної техніки, яких не мав у наявності та заздалегідь не мав на меті їх реалізувати, у соціальній мережі "Facebook" під виглядом їх продажу.

З метою придбання комбайна військовослужбовець Збройних сил України ОСОБА_12 , зайшов та переглядав в соціальній мережі "Facebook" оголошення, де побачив публікацію в якій була інформація з приводу продажу транспортних засобів.

В ході листування із ОСОБА_12 , із свого номера мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 у месенджері «Viber», ОСОБА_4 вирішив реалізувати свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілого, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно ОСОБА_4 не маючи наміру продажу транспортних засобів, повідомив ОСОБА_12 про необхідність сплатити завдаток за комбайн у сумі 6100 гривні.

Надалі 16.12.2022 о 14 год. 13хв. та 17.12.2002 о 06 год. 15 хв. ОСОБА_12 будучи введеним в оману ОСОБА_4 щодо продажу спеціальної техніки, зокрема комбайна добровільно перерахував на банківську картку № НОМЕР_5 відкриту в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 4100 гривні та 2000 гривні відповідно, на загальну суму 6100 гривні.

Після отримання грошових коштів від ОСОБА_12 - ОСОБА_4 не передав комбайн потерпілому та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, довівши таким чином свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинені повторно, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 у березні 2022 року, точної дати та часу в ході досудового слідства не встановлено, розмістив неправдиві оголошення про продаж мототехніки, яких не мав у наявності та заздалегідь не мав на меті їх реалізувати, у соціальній мережі "Facebook" під виглядом їх продажу.

З метою придбання автомобіля ОСОБА_13 зайшов та переглядав в соціальній мережі "Facebook" оголошення, де побачив публікацію в якій була інформація з приводу продажу мототехніки.

В ході листування із ОСОБА_13 , із свого номера мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 у месенджері «Viber», ОСОБА_4 вирішив реалізувати свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілого, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно ОСОБА_4 не маючи наміру продажу мототехніки, повідомив ОСОБА_13 про необхідність сплатити завдаток за квадроцикл у сумі 2000 гривень.

Надалі 30.03.2023 о 13 год. 38 хв. ОСОБА_13 будучи введеним в оману ОСОБА_4 щодо продажу мототехніки, зокрема квадроцикла добровільно перерахував на банківську картку № НОМЕР_7 відкриту в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 2000 гривень.

Після отримання грошових коштів від ОСОБА_13 - ОСОБА_4 не передав квадроцикл потерпілому та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, довівши таким чином свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинені повторно, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 у березні 2022 року, точної дати та часу в ході досудового слідства не встановлено, розмістив неправдиві оголошення про продаж транспортних засобів, яких не мав у наявності та заздалегідь не мав на меті їх реалізувати, у соціальній мережі "Facebook" під виглядом їх продажу.

З метою придбання автомобіля ОСОБА_14 зайшов та переглядав в соціальній мережі "Facebook" оголошення, де побачив публікацію в якій була інформація з приводу продажу транспортних засобів.

В ході листування із ОСОБА_14 , із свого номера мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 у месенджері «Viber», ОСОБА_4 вирішив реалізувати свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілого, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно ОСОБА_4 не маючи наміру продажу транспортних засобів, повідомив ОСОБА_14 про необхідність сплатити завдаток за «баггі» у сумі 1600 гривень.

Надалі 30.03.2023 о 13 год. 37 хв. ОСОБА_14 будучи введеним в оману ОСОБА_4 щодо продажу транспортних засобів, зокрема «баггі» добровільно перерахував на банківську картку № НОМЕР_7 відкриту в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 1600 гривень.

Після отримання грошових коштів від ОСОБА_14 - ОСОБА_4 не передав «баггі» потерпілому та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, довівши таким чином свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинені повторно, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до санкції статті ч.2 ст.190 КК України, за кримінальні правопорушення у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років. Вказане правопорушення відноситься, у відповідності до ст. 12 КК України до категорії нетяжкого злочину.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 184 Кримінального процесуального кодексу України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 статті 177 вказаного Кодексу, а саме те, що ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду є те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, усвідомлює неминучість покарання за нього, що може спонукати його переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення є те, що він підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, пов`язаних з шахрайськими діями, що може свідчити про те, що ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Перелічені ризики є достатніми для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Копія клопотання та матеріалів про застосування запобіжного заходу отримані ОСОБА_4 та його захисником - адвокатом ОСОБА_5 05.04.2023 о 09.30 год (а.к.71).

В судовому засіданні слідча ОСОБА_6 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, зазначив що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального проавпорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, усвідомлює неминучість покарання за нього, що може спонукати його переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення поданого клопотання, просив обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, оскільки ОСОБА_4 змушений працювати.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Розділ ІІ Кримінально процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені дії (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Запобіжні заходи під час досудового розслідування можуть застосовуватися до особи, яка набула процесуального статусу підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру; особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Витягом з ЄРДР від 02.08.2022 встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000270 розпочате (а.к.5). ОСОБА_4 31.03.2023 повідомлено про підозру у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст. 190

КК України, що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою останнього про його отримання 31.03.2023 о 18.00 год (а.к.52-60 ).

Отже, у відповідності до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom»).

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, перевіряючи обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на її обґрунтованість, підтверджується долученими до матеріалів клопотання, а саме: заявами потерпілих про вчинення кримінального правопорушення: ОСОБА_7 від 13.02.2023, ОСОБА_9 від 22.02.2023, ОСОБА_11 від 30.03.2023, ОСОБА_12 від 06.03.2023, ОСОБА_13 від 30.03.2023, ОСОБА_14 від 30.03.2023, протоколами допиту потерпілих: ОСОБА_7 від 06.03.2023, ОСОБА_9 від 07.03.2023, ОСОБА_11 від 30.03.2023, ОСОБА_12 від 20.03.2023, ОСОБА_13 від 31.03.2023, ОСОБА_14 від 31.03.2023, роздруківками руху коштів по карткових рахунках на які потерпілі перераховували кошти ОСОБА_4 : від потерпілої ОСОБА_7 переказ від 23.06.2022 на суму 3500 гривень, від потерпілої ОСОБА_9 переказ від 11.08.2022 на суму 2000 гривень, від потерпілої ОСОБА_11 переказ від 11.09.2022, від потерпілого ОСОБА_13 переказ на суму 2000 гривень, від потерпілого ОСОБА_14 переказ від 30.03.2023 на суму 1600 гривень, протоколом огляду речових доказів: руху коштів по банківськім рахункам відкритим на ім`я ОСОБА_4 від 20.03.2023, 31.03.2023, 31.03.2023, протоколом обшуку від 30.03.2023, протоколом допиту ОСОБА_4 у якості підозрюваного від 31.03.2023.

Згідно з ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Стосовно ризиків кримінального провадження слідчий суддя вважає за потрібне зазначити таке.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних

доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення яких клопоче слідча у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій, які можуть зашкодити кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Як зазначив слідчий в поданому клопотанні, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заявлені ризики заслуговують на увагу.

Слідчий суддя бере до уваги той факт, що ризик переховування від органів досудового розслідування і його потенційне ув`язнення в майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

В контексті можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст. 190 КК України, а тому усвідомлює неминучість покарання за вказані кримінальні правопорушення.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності додаткові обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує те, що останній не притягувався до кримінальної відповідальності, ніде офіційно не працює.

Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 - 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявність яких встановлено під час досудового розслідування та які доведені в судовому засіданні, не відпали, а тому в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено можливість обрання зазначеного запобіжного заходу, він є здатним забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

Доводи сторони захисту про недоведеність ризиків та не підтвердження їх доказами слідчий суддя вважає непереконливими, оскільки ризики вчинення певних дій підозрюваним у кримінальному провадженні за своєю суттю носять імовірнісний характер. Сторона обвинувачення не зобов`язана доводити, що певні дії, спрямовані на перешкоджання досудовому розслідуванню, вже були вчинені підозрюваними, а повинна навести обґрунтування та підтвердження того, що імовірність їх настання є достатньо високою для того, щоб застосувати певний запобіжний захід.

Суд враховує стан здоров`я підозрюваного, що вбачається з: копії виписки із медичної картки стаціонарного хворого 24317/2022 за період з 08.11.2022-15.11.2022, копії огляду алерголога від 03.11.2022, медичного заключення № 60.

Слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, на який вказує захисник, на даний час не спроможний гарантувати його належну поведінку. Жоден із інших альтернативних запобіжних заходів не може забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існують на даний час.

Таким чином, клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, враховуючи характеризуючі дані особи підозрюваного, є таким, що підлягає

частковому задоволенню, оскільки слідчою ні в поданому клопотанні, ні в судовому засіданні не обґрунтовано застосування цілодобового домашнього арешту у вихідні дні.

На підставі викладеного, ст. ст. 176-178, 179, 184, 193, 194, 198 КПК України, керуючись ст. 196, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_15 у кримінальному провадженні №0000270 від 02.08.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22.00 год до 06.00 год на строк два місяці, тобто до 05 червня 2023 року.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до органів досудового розслідування, прокуратури, або суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Калуського району Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого місця проживання або роботи.

- здати до огланів Державна міграційна служба України усі наявні паспорти громадянина України для виїзду закордон, зокрема: НОМЕР_8 дата видачі 28.05.2014 дійсний до 28.05.2024, НОМЕР_9 дата видачі 12.10.2018 дійсний до 12.10.2028, НОМЕР_10 дата видачі 18.09.2020 дійсний до 18.09.2030 та інші документи для виїзду за кордон на час, до прийняття кінцевого процесуального рішення у справі, або до постановлення відповідного рішення, щодо зняття такого обмеження.

- не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Термін дії обов`язків покладених судом визначити на два місяці, тобто до 05 червня 2023 року.

Зобов`язати відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області негайно поставити на облік ОСОБА_4 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Порушення зобов`язань має наслідком застосування більш жорсткого запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена до Івано - Франківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Долинського районного суду ОСОБА_1