КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судових засідань - ОСОБА_4

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0001221 по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2022 року обвинуваченій ОСОБА_5 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10 грудня 2022 року включно з визначенням застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 130 000 грн.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд першої інстанції врахував тяжкість інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, конкретні обставини справи та дані про її особу, на підставі чого дійшов висновку, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не в змозі запобігти існуючим ризикам.

На вказане рішення суду захисник обвинуваченої ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2022 року скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо її підзахисної запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що прокурором не доведено наявності тих виключних обставин, які б, у відповідності до норм КПК України, давали підстави для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В свою чергу, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу, належним чином не обґрунтував свої висновки та не вказав на обставини, які дають підстави вважати, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не в змозі запобігти існуючим ризикам.

Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно доводів апеляційної скарги, не може бути підставою для тримання останньої під вартою.

Згідно положень ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

З огляду на вказані вимоги закону, розгляд апеляційної скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , здійснюється без участі сторін судового провадження, оскільки відповідне клопотання не заявлялось.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0001221 по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2022 року обвинуваченій ОСОБА_5 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10 грудня 2022 року включно з визначенням застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 130 000 грн.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги закону при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, характер дій, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , а також дані про особу обвинуваченої, а саме її вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, зокрема те, що вона не працює, не має постійного офіційного місця проживання та джерела доходу, має не зняту і не погашену судимість, враховуючи обсяг судового слідства та розмір покарання, який їй загрожує у разі доведення винуватості, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу наявності підстав для продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інший, більш м`який, запобіжний захід не в змозі забезпечити її належну процесуальну поведінку та запобігти існуючим ризикам.

Таке обмеження права ОСОБА_5 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Матеріали провадження не містять переконливих доказів того, що існуючі у поведінці ОСОБА_5 ризики зменшилися, або, що запобігти їм в змозі інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання і продовження виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Також, згідно ухвали, суд першої інстанції дотримався вимог чинного кримінального процесуального закону при визначенні ОСОБА_5 застави, зокрема врахував дані про її особу, обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого вона обвинувачується, її майновий стан, а тому правильно визначив заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідає вимогам п.1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2022 року, а відтак апеляційна скарга захисника обвинуваченої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , -без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3