Справа № 183/2193/22
№ 1-кп/183/771/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості по якому внесені до ЄРДР 01.04.2022 року за № 000102 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 09.06.2021 року вироком Кремінського районного суду Луганської області за ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбудування покарання з іспитовим строком 3 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

24.08.1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади РФ та службових осіб з числа керівництва Збройних Сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які розцінені представниками влади і Збройних Сил РФ як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту РФ на території України - в АР Крим та м. Севастополі.

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та Збройних Сил РФ вирішили досягти шляхом ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців Збройних Сил РФ, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим ім. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та Російської Федерації, створення і фінансування незаконних збройних формувань та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної недоторканості України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території РФ службові особи Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації (далі - ГШ ЗС РФ), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб Збройних Сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося для досягнення військово-політичних цілей РФ, що на думку співучасників були прямо пов`язані із необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

Вказаний план у повній мірі відповідав та був розроблений з урахуванням принципів та підходів, викладених у виступі начальника ГШ ЗС РФ ОСОБА_7 перед Академією військових наук РФ з доповіддю про гібридну війну в лютому 2013 року, яка у подальшому отримала назву « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де зазначалося, що з метою досягнення цілей повинна надаватися перевага невоєнним заходам (політичним, економічним, інформаційним, гуманітарним), які застосовуються з використанням протестного потенціалу населення, інформаційним протиборством та воєнним заходам прихованого характеру.

У подальшому, з грудня 2013 року до лютого 2014 року, для забезпечення схвалення та підтримки громадянами РФ і мешканцями південно-східних регіонів України злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та встановлення впливу і вагомості РФ на світовій арені, представники влади та Збройних Сил РФ, на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності.

Так, із грудня 2013 року за допомогою різних видів медіа-ресурсів РФ здійснювалось викривлення подій Революції Гідності, вказувалося на хибність європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України. При цьому шляхом перекручування, постійного нав`язування хибного тлумачення, компонування інформації для зміни свідомості та ставлення громадян РФ і місцевих мешканців південно-східних регіонів України щодо дійсності та значення подій, які насправді відбувалися в Україні, представники опозиційних до тодішнього політичного режиму в Україні сил висвітлювалися як прихильники радикально націоналістичних поглядів, учасники національно-визвольного руху середини ХХ століття (ОУН, УПА) - як прибічники та послідовники фашизму, пропагувалась їх неповноцінність за ознаками ідеологічних та політичних переконань.

Одночасно за допомогою засобів масової інформації здійснювалося спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних основ, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України (АР Крим і м. Севастополя та південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», які мають інші духовні та моральні цінності, пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.

Ураховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та Збройних Сил РФ серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи Чорноморського флоту Російської Федерації (далі - ЧФ РФ), що сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ Збройних Сил РФ поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому її ведення проти України співучасники злочинного плану вирішили розпочати з території півострова Крим.

Також, представниками влади і Збройних Сил РФ вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на іншій території держави.

У березні - квітні 2014 року в м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 11 травня 2014 року проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 року проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ЛНР» представниками Російської Федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ЛНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, Російської Федерації на території Луганської області так званої «ЛНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018 року, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 року визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014 року, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

Самопроголошеним Головою «ЛНР» 07 жовтня 2014 року виданий указ № 15, згідно з яким створено незаконне збройне формування так званої «ЛНР» - «Народна міліція». Зокрема, вказане військове формування здійснює збройний опір силам АТО/ООС на території Луганської та Донецької областей та сприяє діяльності Російської Федерації.

Вказане формування має організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, його учасники озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мають важке військове озброєння та військову техніку. В зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, що полягає в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ЛНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Луганської області, встановлення режиму військового стану, протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронних органів України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій частині Луганської області та мають загальну.

19.02.2022 року керівництвом РФ в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 року, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907 року, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ст. ст. 30, 301 Закону України «Про охорону дитинства» на тимчасово окупованій території Луганської області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Луганської області, в тому числі неповнолітніх, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 року, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 року та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 року № 36/103, від 16.12.1970 року № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 року № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 року № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022 року на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року Указом президента Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

27.02.2022 року (більш точний час встановити не виявилось можливим) громадянин України ОСОБА_6 , будучи радикально налаштованою особою, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України з метою окупації, добровільно погодився надавати допомогу представнику іноземної держави в проведенні підривної діяльності проти України.

Приблизно в той же день, тобто 27.02.2022 року (більш точний час встановити не виявилось можливим) громадянин України ОСОБА_6 , будучи радикально налаштованою особою, знаходячись на території м. Сєвєродонецьк Луганської області вступив у злочинну змову з особою на ім`я « ОСОБА_9 », (стосовно якої здійснюється досудове розслідування), який з 2014 року бере участь у діяльності НЗФ «ЛНР» окупаційної адміністрації РФ та під час спілкування за допомогою встановленого на його мобільному телефоні месенджера «Telegram» з останнім надав добровільну згоду здійснювати за винагороду діяльність, направлену на збір з метою передачі представнику іноземної держави відомостей щодо місць дислокації, чисельності та маршрутів пересування, підрозділів та військової техніки Збройних Сил України, задіяних у збройному супротиві військовослужбовцям ЗС РФ на території м. Сєвєродонецьк Луганської області.

У подальшому, ОСОБА_6 , діючи умисно на виконання свого злочинного умислу, у період з 27.02.2022 року по 28.02.2022 року, здійснюючи переміщення в пішому порядку по м. Сєверодонецьк Луганської області, отримав інформацію про розміщення військової техніки та військовослужбовців ЗСУ на перехресті АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , та дислокацію військових ЗСУ в будинку АДРЕСА_4 . Місцезнаходження виявленої техніки та військовослужбовців ЗСУ останній позначками наніс на карту мобільного додатку «Карти», зробив скріншоти та користуючись вищезазначеним способом зв`язку, у встановленого на його мобільному телефоні месенджера «Telegram», зареєстрованим під ніком « ОСОБА_10 », здійснив передачу особі на ім`я « ОСОБА_9 » (ник « ОСОБА_11 ») інформацію про розташування військової техніки ЗС України у м. Сєвєродонецьк Луганської області, у вигляді фотознімків карт із позначками місцезнаходження техніки ЗСУ, з усвідомленням того, що зазначені відомості будуть використані представниками НЗФ «ЛНР» та військовослужбовцями ЗС РФ з метою порушення територіальної цілісності та недоторканності України.

Відповідно до відповіді з штабу Операції об`єднаних сил, передача такої інформації представникам спецслужб, збройних формувань РФ та окупаційної адміністрації РФ, у тому числі представникам т.зв. «Народної міліції ЛНР», могла нанести шкоду державній безпеці України, підірвати стан боєготовності підрозділів ЗС України чи нести загрозу життю та здоров`ю їх військовослужбовцям.

Крім того, ОСОБА_6 в період з 28.02.2022 року по 05.03.2022 року, використовуючи групу у встановленому на його мобільному телефоні месенджері «Telegram» із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » отримував інформацію про розміщення військової техніки та особового складу підрозділів ЗСУ у АДРЕСА_5 , наносив на карти мобільного додатку, робив скріншоти та користуючись вищезазначеним способом зв`язку, у месенджері «Telegram» із використанням свого ніку « ОСОБА_10 », здійснив передачу вищевказаної інформації особі на ім`я « ОСОБА_9 » (ник « ОСОБА_11 »).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини, які лягли в основу обвинувачення, в скоєному розкаявся.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме:

- витяг з кримінального провадження, відомості по якому внесені до ЄРДР 01.04.2022 року за № 000102 за ч. 1 ст. 111 КК України

(т. 1, а.п. 76);

- протоколом огляду від 02.04.2022 року, в ході проведення якого було оглянуто мобільний телефон чорного кольору «Iphone 7» з ІМЕІ - НОМЕР_1 , ICCID НОМЕР_2 з сім картою мобільного оператора зв`язку «Vodafone UA» з абонентським номером НОМЕР_3 та кодом доступу (паролем) до мобільного телефону НОМЕР_4 з зафіксованому на ньому скріншотами переписки та карт місцевості та позначками на них

(т. 1, а.п. 85-148);

- висновок експерта № 34 від 14.04.2022 року, відповідно до висновку якого на наданому на дослідження мобільному телефоні марки «Apple» моделі «Iphone 7», номер моделі «А1778», ІМЕІ - « НОМЕР_1 », серійний номер « НОМЕР_5 » використовувався інтернет-мессенджер «Telegram», як окремий додаток. На даному мобільному телефоні виявлено наявні чати у встановленому додатку «Telegram»; видалених та збережених файлів із встановленого додатку наявним програмно-технічним комплексом не встановлено. На даному телефоні у встановленому додатку «Telegram» у облікованому записі із нікнеймом « ОСОБА_10 », ім`я користувача « ОСОБА_12 », мобільним номером телефону НОМЕР_3 , встановлено наявну інформацію у чаті із користувачем, який використовує нікнейм « ОСОБА_13 ». Вказану інформацію зафіксовано у вигляді відео файлу та зображено на USB флеш накопичувач марки «TREQA», серійний номер: 256150626, об`ємом пам`яті 32 Gb сірого кольору у директорію «Telegram», який додається до висновку експерта. Визначення військовослужбовців та військової техніки виходить за межі компетенції експерта, але виявлено файли, які на думку експерта можуть мати значення для кримінального провадження. Наявним програмно-технічним комплексом не вдалося встановити походження файлів, які на думку експерта можуть мати значення для кримінального провадження, а саме причетність їх до інтернет-месенджеру «Telegram». Вказані файли зафіксовано, за допомогою СПЗ, у звіті у вигляді файлу з розширенням «.html» із назвою «EvidenceCollection_2022-04-12_Отчет». Вказану інформацію збережено на USB флеш накопичувач марки «TREQA», серійний номер: 256150626, об`ємом пам`яті 32 Gb сірого кольору у директорію «Iphone 7 report» в файлі «EvidenceCollection_2022-04-12_Отчет.html», який додається до висновку експерта. Встановлено інформацію наявну в SIM картці із написом « НОМЕР_6 », яка була встановлена у наданому на дослідження мобільному телефоні марки «Apple» моделі «Iphone 7», номер моделі «А1778», ІМЕІ - « НОМЕР_1 », серійний номер « НОМЕР_5 ». Вказану інформацію збережено на USB флеш накопичувач марки «TREQA», серійний номер: 256150626, об`ємом пам`яті 32 Gb сірого кольору у директорію «siv report» в файлі «Logical_2022-04-12_Отчет.html», який додається до висновку експерта

(т. 1, а.п. 149-156);

- постанова про визнання предметів речовими доказами від 10.03.2022 року, відповідно до якої: мобільний телефон «Iphone 7», ІМЕІ - « НОМЕР_1 » із сім-картою з номером НОМЕР_7 ; картрідер білого кольору з помаранчевими вставками; два металевих ключі із брелоком у вигляді хреста та магнітним ключем; флеш носій «smartbuy»; флеш носій «GoodRam»; флеш носій «SP Silicon Power»; портмоне чорного кольору; карта «megasport»; карта банківська «izibank»; сім карта оператора лайф; металевий предмет циліндричної форми із гнітом зеленого кольору; грошові купюри: номіналом 1.000 грн. - одна штука; номіналом 200 грн. - одна штука; номіналом 50 грн., визнані речовими доказами

(т. 2, а.п. 166-168).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставиною, яка обтяжує покарання, визначеною ст. 67 КК України, є рецидив злочину. Обставинами, які пом`якшують покарання, визначеними ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Також суд враховує, що ОСОБА_6 раніше судимий, однак має неповнолітню дитину.

Санкція ч. 1 ст. 111 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої. З урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, його наслідків, а також обраної позиції обвинуваченим ОСОБА_6 , суд вважає, що призначення обвинуваченому покарання у виді максимального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією зазначеної статті, буде занадто суворим, а призначення мінімального покарання не сприятиме виправленню обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому суд вважає, що з причин, визначених раніше, обвинуваченому ОСОБА_6 не можливо застосувати ст. 69 та ст.. 75 КК України.

Також суд вважає, що ОСОБА_6 повинно бути призначено покарання без застосування конфіскації майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України та призначити йому покарання у виді 13 років позбавлення волі без конфіскації майна з відбуванням покарання в установі виконання покарань.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто 05 березня 2022 року.

Зарахувати в строк відбування покарання час перебування ОСОБА_6 під вартою з 05.03.2022 року по 14.02.2023 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази у виді: мобільного телефону «Iphone 7», ІМЕІ - « НОМЕР_1 » із сім-картою з номером НОМЕР_7 ; картрідера білого кольору з помаранчевими вставками; двох металевих ключів із брелоком у вигляді хреста та магнітним ключем; флеш носія «smartbuy»; флеш носія «GoodRam»; флеш носія «SP Silicon Power»; портмоне чорного кольору; карти «megasport»; карти банківської «izibank»; сім карти оператора лайф; металевого предмету циліндричної форми із гнітом зеленого кольору - знищити.

Речовий доказ у виді грошових купюр: номіналом 1.000 грн. - одна штука; номіналом 200 грн. - одна штука; номіналом 50 грн. - дві штуки - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз за проведення комп`ютерно-технічної експертизи - 2.831,55 грн. (т. 1, а.п. 155).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_6 - в той же строк та в тому ж порядку після отримання ним копії вироку.

Суддя ОСОБА_1