Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2022 року, якою продовжено ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000300,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2022 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18 лютого 2023 року.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що вказаний запобіжний захід є неспівмірним із заявленими ризиками, які належним чином не обґрунтовані.

Вказав, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, сім`ю, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, дотримується вимог режиму тримання, свою вину у вчиненому злочині не визнає, зазначаючи, що його визнавальні показання працівниками поліції були отримані внаслідок спричинення йому тілесних ушкоджень. На переконання захисника, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зможе гарантувати виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як визначено ч.4 ст.422-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Зважаючи на те, що захисник в апеляційній скарзі просить апеляційний розгляд проводити без участі сторін кримінального провадження, тому апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 місцевим судом були дотримані в повній мірі.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК, що застосований до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив суд.

Так з матеріалів цієї судової справи вбачається, що Рівненським міським судом Рівненської області здійснюжться розгляд кримінального провадження №0000300 про обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до вимог КПК прокурором було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують достатні підстави вважати, що не зменшились та продовжують існувати ризики, переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілу у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд погоджується, що на даний час не зменшились та продовжують існувати ризики незаконного впливу на потерпілу та свідків, а також переховування від суду.

Так ризик переховування від суду стверджується відсутністю у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, тобто тих факторів, які б гарантували його належну процесуальну поведінку, адже він не має утриманців, розлучений, відсутні відомості щодо наявності у нього постійного джерела доходів. Вказані обставини, у сукупності з тяжкістю можливого покарання, свідчать про можливість вчинення ОСОБА_6 дій задля. переховування від суду.

Також, враховуючи принцип безпосередності дослідження доказів судом, в тому числі допиту свідків, колегія суддів вважає, що є досить високим ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі на свідка ОСОБА_7 , яка була безпосереднім очевидцем інкримінованого ОСОБА_6 злочину. Зокрема, зважаючи на повне невизнання своєї вини у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, та, будучи особисто знайомим зі свідками, ОСОБА_6 може чинити на них тиск з метою зміни ними своїх показань на свою користь задля уникнення кримінальної відповідальності.

Отже сукупність вказаних обставин, свідчить не лише про наявність вказаних ризиків, але й підтверджують, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти цим ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Вказане дає підстави для висновку, що дана ухвала є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та обрання обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даний час не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2022 року, якою продовжено ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3