ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0002259 від 26.07.2022 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 28 вересня 2022 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Солотвино Закарпатської області, без постійного місця проживання, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз: вироком Івано-Франківського районного суду Івано-Франківської області від 15.11.2017 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, звільненого по відбуттю покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

УСТАНОВИЛА:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 28 вересня 2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді 7 (семи) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено обрану у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту його затримання, тобто з 29.07.2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 566 (п`ятсот шістдесяти шести) грн. 34 коп.

Вирішено долю речових доказів.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, обвинувачений ОСОБА_7 25.07.2022 близько 19 год. 30 хв. неподалік церкви «Вефіль», що по вул. Героїв Майдану, 246 в м. Чернівці,

ЄУНСС: 727/8384/22 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_8
НП: 11-кп/822/442/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.4 ст.186 КК України
переслідуючи корисливу мету, спрямовану на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, відкрито, протиправно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що його дії очевидні для самого потерпілого, повалив ОСОБА_9 на землю, спричинивши тим самим тілесні ушкоджені, які, відповідно до висновку експерта № 455 екс 29.07.2022 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У подальшому ОСОБА_7 відкрито заволодів мобільним телефоном марки «NOKIA» модель «105 TA-1203 SS», з об`ємом пам`яті 4 Gb, та грошовими коштами в розмірі 200 гривень, належними потерпілому ОСОБА_9 , після чого з місця події втік, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 799 грн. 25 коп.

На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він не заперечуючи правової кваліфікації своїх дій та доведеності його вини у скоєному кримінальному правопорушенню, просить вирок скасувати в частині призначеного йому покарання та призначити йому більш м`яке покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що суд при призначенні йому покарання не в достатній мірі врахував стан його здоров`я, та життєві умови в яких він опинився.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Також не надходила на адресу апеляційного суду і особиста заява від обвинуваченого ОСОБА_7 про бажання бути присутнім при апеляційному розгляді його апеляційної скарги.

Потерпілий ОСОБА_9 будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, до апеляційного суду не з`явився та не повідомив причини своєї неявки, що у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК України, не перешкоджає подальшому судовому розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з підстав, у ній зазначених, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти поданої апеляційної скарги, вважавши вирок районного суду законним та обґрунтованим, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.4ст.186 КК України в апеляційній скарзі обвинуваченого не заперечуються, таким чином колегія суддів не переглядає та не наводить доводів на їх підтвердження.

Крім цього, як було встановлено колегією суддів з матеріалів даного кримінального провадження, за згодою учасників процесу, у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, районним судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, також судом роз`яснено учасникам судового провадження, в тому числі і обвинуваченому, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції, з`ясовано, що учасникам процесу зрозумілий зміст ст.349 КПК України та правові наслідки її застосування.

Обвинуваченим ОСОБА_7 оскаржується, зокрема, правильність призначеного йому покарання.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає, що воно обрано згідно загальних принципів призначення покарання та у відповідності до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України та роз`яснень п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме: з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме меті покарання, передбаченій ст.50 КК України, з яким погоджується і колегія суддів.

Твердження в апеляційній скарзі апелянта про можливість пом`якшення призначеного йому покарання, є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.

Суд виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, врахував тяжкість злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином проти власності, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, зокрема, за вчинення умисних, корисливих злочинів, вчинив новий злочин в період непогашеної судимості, стан його здоров`я.

Обставинами, які у відповідності до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , районним судом встановлено: щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно пред`явленого обвинувачення, районним судом не встановлено

Також районним судом враховано думку потерпілого, у якого відсутні претензії до обвинуваченого.

Наведене вище, дало можливість суду першої інстанції визначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 3 (три) місяці, що є наближеним до мінімальної межі, передбаченою санкцією ч.4 ст.186 КК України.

Посилання обвинуваченого про неврахування судом ряду обставин, які пом`якшують обвинуваченому покарання, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки вказані обставини були враховані районним судом, як при встановленні особи обвинуваченого, та і у своїй сукупності були взяті до уваги при призначенні йому міри покарання.

Приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченим злочину, його особу, який ніде не працює, відсутність у нього міцних соціальних зав`язків та постійного місця проживання, який скоїв новий злочин в період непогашеної судимості по відношенню до потерпілого, який є особою похилого віку, спосіб вчинення злочину, колегія суддів приходить до висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, що відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, а тому підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, про яке йдеться в поданій апеляційній скарзі, останнього, колегія суддів не вбачає.

Судом першої інстанції та судовою колегією апеляційного суду, не встановлено обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_7 злочину, та дають підстави пом`якшити призначене йому покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у провадженні, які були б підставами для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 28 вересня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя доповідач: Судді

____________ ____________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3