ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора представника потерпілої захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 листопада 2017 року за №0006693, за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Московського районного суду м. Харків від 02 лютого 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винуватим і засуджено за ч.1 ст.121 КК України на 6 років позбавлення волі, строк якого ухвалено обчислювати з 02 лютого 2021 року.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 106 650 гривень майнової шкоди й 100 000 гривень моральної шкоди.

Узято ОСОБА_9 під варту в залі суду та обрано йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання щодо речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим і засуджено за те, що він 08 листопада 2017 року приблизно о 02 годині біля під`їзду АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході словесної перепалки зі ОСОБА_10 , що переросла в боротьбу з їх падінням на землю, умисно наніс ОСОБА_10 удар коліном правої ноги в область правого підребер`я, заподіявши останній тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у вигляді закритої травми живота - субкапсулярної гематоми правої долі печінки в ІV-VІ сегментах з проливом крові в черевну порожнину (1 500 - 2 000 мл).

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_8 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, просить скасувати вирок Московського районного суду м. Харків від 02 лютого 2021 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, обрати ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції безпідставно: не врахував те, що органом досудового розслідування неповно встановлено обставини кримінального провадження та пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення не грунтується на належних, допустимих і достатніх доказах; відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про надання часу для підготовки до судових дебатів, до яких ця сторона не була готова в день засідання, чим порушив право на захист обвинуваченого; не розглянув заяву ОСОБА_9 про відвід головуючого судді; не допитав свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та не дослідив фото- й відеозаписи місця події, хоча попередньо прийняв рішення про дослідження названих доказів; залишив без задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта, який не відповідає вимогам КПК України.

Прокурор ОСОБА_13 у порядку ст.403 КПК України відмовився від поданої ним апеляційної скарги на вирок Московського районного суду м. Харків від 02 лютого 2021 року, через це апеляційний розгляд за його скаргою не здійснюється.

У запереченнях потерпіла ОСОБА_10 та її представник ОСОБА_7 , посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги з доповненнями захисника, просять залишити її без задоволення, а вирок місцевого суду - без зміни.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги з доповненнями, заперечення прокурора та представника потерпілої проти апеляційної скарги з доповненнями, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційної скарги з доповненнями та дійшла висновку про те, що вона підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апелянта щодо ненадання місцевим судом часу стороні захисту для підготовки до судових дебатів і внаслідок цього допущення істотних порушень вимог кримінального процесуального закону колегія суддів уважає обґрунтованими.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції.

У силу п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону .

Виходячи з положень ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено право на справедливий суд, що знайшло своє відображення у положеннях ст.ст.7, 10, 22 КПК України, за якими зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відносяться рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, свобода сторін кримінального провадження у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. При цьому, суд зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання ними процесуальних обов`язків.

За змістом ст.363 КПК України після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами головуючий у судовому засіданні з`ясовує в учасників судового провадження, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме.

У разі заявлення клопотань про доповнення судового розгляду суд розглядає їх, у зв`язку з чим має право ставити запитання сторонам чи іншим учасникам кримінального провадження.

За відсутності клопотань або після вирішення клопотань, якщо вони були подані, суд постановляє ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і переходить до судових дебатів.

Закінчення ж судового розгляду означає, що в повному обсязі відбулося з`ясування обставин, установлених під час кримінального провадження, та їх перевірка доказами. Закон не обмежує учасників судового розгляду на етапі його закінчення в заявленні клопотань за їх характером. Тільки після розгляду й вирішення всіх заявлених клопотань або в разі їх відсутності головуючий може оголосити судовий розгляд закінченим і перейти до судових дебатів.

На підставі ч.1 ст.376 КПК України в судових дебатах виступають прокурор, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, обвинувачений, його законний представник, захисник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Судові дебати є важливим етапом судового розгляду, коли зазначені в ч.1 ст.364 КПК України учасники судового провадження виступають із промовами, в яких оцінюють обставини, установлені під час кримінального провадження, та досліджені докази, обґрунтовуючи свої висновки з питань, що підлягають вирішенню судом при постановленні судового рішення, з метою схиляння суду до прийняття позиції промовця (сторони кримінального провадження).

Під час судових дебатів найбільшою мірою проявляється така загальна засада кримінального провадження, як змагальність сторін у доведенні перед судом переконливості їхніх правових позицій, що, в свою чергу, сприяє всебічному, повному та неупередженому дослідженню всіх обставин кримінального провадження, ухваленню законного й обґрунтованого судового рішення.

Як убачається з журналу судового засідання й технічного носія інформації, на якому зафіксовано перебіг засідання місцевого суду від 01 грудня 2021 року, суд першої інстанції всупереч вимогам ст.363 КПК України після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами не з`ясував в учасників судового провадження, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме, не встановив, чи всі клопотання учасників процесу були вирішені, у зв`язку з чим передчасно перейшов до наступного етапу судового розгляду - судових дебатів, що в даному конкретному випадку позбавило захисника можливості заявити клопотання про надання часу для підготовки до судових дебатів на стадії виконання приписів ст.363 КПК України. Після виступу в дебатах сторони обвинувачення головуючий суддя надав слово захиснику, який повідомив, що не готовий до судових дебатів і йому необхідний час для підготовки до виступу, заявивши відповідне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні з даної підстави.

Однак, місцевий суд не здійснив належне реагування на вказану вище обставину та не надав захиснику час для підготовки до судових дебатів, що позбавило сторону захисту права мати достатній час для підготовки до наступного етапу судового розгляду. На думку колегії суддів, суд першої інстанції не вжив необхідних заходів для забезпечення реалізації стороною захисту права на виступ у судових дебатах, не забезпечив сторонам рівних умов для реалізації їхніх процесуальних прав. Викладене свідчать про порушення принципів юридичної рівності, змагальності та справедливого судового розгляду, оскільки кожній стороні повинна надаватися розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище співвідносно другої сторони (судове рішення у справі «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 року), що не узгоджується з положеннями ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права на справедливий суд.

Допущені місцевим судом порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України оскаржуваний вирок належить скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У зв`язку з тим, що вирок місцевого суду підлягає скасуванню з наведеної вище процесуальної підстави, інші доводи апеляційної скарги з доповненнями колегією суддів не вирішуються.

Під час нового розгляду необхідно врахувати зазначене вище, провести судовий розгляд згідно з положеннями КПК України, перевірити апеляційні доводи сторони захисту, за наслідком чого ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Аналогічний підхід викладено в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 24 листопада 2021 року, сформованій за релевантних обставин провадження (справа №643/2909/17, провадження №51-5055км20).

У свою чергу, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_9 , з метою попередження ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме його: переховування від суду з огляду на усвідомлення ймовірності повторного засудження за висунутим обвинуваченням, впливу на потерпілу та свідків з метою зміни їх показань, ураховуючи те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства з тяжкими наслідками, не має міцних соціальних зв`язків, йому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим вище ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 для проведення нового розгляду першою судовою інстанцією.

Отже, апеляційна скарга з доповненнями підлягає до часткового задоволення, оскільки в ній порушувалось питання про застосування обвинуваченому після призначення нового розгляду в місцевому суді запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Вирок Московського районного суду м. Харків від 02 лютого 2021 року щодо ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, а саме до 05 квітня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д ді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4