У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0000074

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 13 червня 2022 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Софіївка Первомайського району Миколаївської області, раніше неодноразово судимого, востаннє 15.02.2019 Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 09.09.2021 умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий строк 8 місяців 7 днів, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченого за ст. 395 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 13 червня 2022 року ОСОБА_6 засуджений за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту строком на чотири місяці.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 лютого 2019 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим. Апелянт зазначає про те, що обвинувачений ОСОБА_6 не був повідомлений про розпочате відносно нього кримінальне провадження за ознаками ст.395 КК України.

Стверджує, що обвинувачений не був повідомлений про свої права, не отримував підозри, не ознайомився з матеріалами провадження.

Зазначив, що у матеріалах провадження зазначається про участь захисника ОСОБА_8 , однак обвинувачений з вказаним захисником угод не укладав. Стверджує, що ОСОБА_6 не підписував заяву щодо розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні, без його участі.

Апелянт наголошує, що у суду першої інстанції не було жодних підстав для розгляду обвинувального акту без участі ОСОБА_6 і ненадання йому можливості захистити свої права.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 20 січня 2022 року відносно засудженого ОСОБА_6 , на підставі п."в" ст.3, ст.10 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", встановлено адміністративний нагляд на один рік та встановлено такі обмеження: з`являтися на реєстрацію до Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП України в Миколаївській області 01 та 15 числа кожного місяця;
заборонено вихід з будинку (квартири) за місцем проживання з 22.00 до 06.00 год.; заборонено виїзд за межі Баштанського району Миколаївської області в особистих справах без дозволу органу Національної поліції.

Однак, 27 березня 2022 року ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що відносно нього встановлений адміністративний нагляд, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без дозволу відповідального поліцейського сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області та без його відому, залишив постійне місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , виїхав до іншого населеного пункту до АДРЕСА_1 , порушивши у такий спосіб правила встановленого йому адміністративного нагляду.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду. Його дії кваліфіковані за ст. 395 КК України.

Позиції учасників судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник просили апеляційну скаргу захисника задовольнити.

Прокурор просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд встановив таке.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оскаржуваний вирок зазначеним вимогам закону не відповідає.

Згідно положень ч. 1 ст. 302 КПК України, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний роз`яснити підозрюваному, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

З матеріалів провадження вбачається, що до Казанківського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КПК України, внесеного до ЄРДР за № 0000074 від 18.05.2022, в якому зазначено клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До зазначеного обвинувального акту долучено заяву обвинуваченого ОСОБА_6 , у якій зазначено що він беззаперечно визнає свою винуватіть у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України.

Вказано про те, що обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному провадженні.

Крім того, в заяві зазначено, що обвинувачений просить провести судовий розгляд без його участі та просить призначити йому покарання у виді арешту на один місяць.

Заява надруковано на комп`ютері, та на перших двох аркушах міститься підписи, кого саме не зазначено. На останньому аркуші навпроти прізвища обвинуваченого ОСОБА_6 міститься підпис.

У супровідному листі до обвинувального акта зазначено про те, що до захисту інтересів підозрюваного під час досудового розслідування залучався захисник ОСОБА_8 .

Однак, в матеріалах провадження відсутні свідоцтво про право на зайняття зазначеним адвокатом адвокатською діяльністю, ордер чи договір на надання обвинуваченому правової допомоги.

Матеріали провадження свідчать про те, що прокурор належним чином не виконав вимоги ст. 302 КПК України, а саме не з`ясував, чи дійсно не оспорює вину обвинувачений ОСОБА_6 у вчиненні проступку, передбаченого ст.395 КК України, чи правильно він розуміє зміст обвинувачення, чи усвідомлює він характер своєї заяви про розгляд обвинувального акту у спрощенному порядку та наслідки у вигляді неможливості згодом оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд першої інстанції, розглядаючи обвинувальний акт відповідно до положень ст. ст.381-382 КПК України, у спрощеному провадженні, не звернув на вищенаведене уваги.

В апеляційній скарзі захисник зазначає про те, що обвинувачений ОСОБА_6 взагалі не був обізнаний про висунуте щодо нього обвинувачення за ст. 395 КК України, не підписував заяви про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, з захисниками ніяких угод не укладав. Окрім того, зазначає, що якщо б ОСОБА_6 знав, що відносно нього розглядається кримінальне провадження, то бажав би бути присутнім у судовому засіданні під час розгляду провадження та захищати свої права.

Зазначені доводи захисника не спростовані під час апеляційного розгляду.

Так, розглядаючи обвинувальний акт у спрощеному порядку, суд першої інстанції не перевірив добровільності позиції обвинуваченого ОСОБА_6 на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, не з`ясував, чи дійсно ОСОБА_6 визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, та не бажає приймати участь у судовому розгляді.

Окрім того, в заяві обвинуваченого ОСОБА_6 щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку, останній просить призначити йому покарання у виді арешту на один місяць.

Однак, суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання за ст.395 КК України у виді арешту строком на 4 місяці та на підставі ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за оскаржуваним вироком частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 лютого 2019 року, остаточно призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Отже, суд призначив покарання суворіше ніж те на яке погоджувався обвинувачений у письмовій заяві.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не дотримався вимог кримінального процесуального законодавства, порушив права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, не впевнився у добровільності згоди обвинуваченого на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку та безпідставно розглянув обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

З огляду на наведене, відповідно до ст. 412 КПК України зазначене є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому враховуючи, що розгляд провадження судом першої інстанції відбувався за скороченою процедурою, без дослідження доказів, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути допущені районним судом порушення, у зв`язку з чим вказані обставини згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлені порушення, передбачені п. п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 КПК України.

Враховуючи наведені положення ч. 6 ст. 9 КПК України та порушення судом першої інстанції загальних засад кримінального провадження законності, забезпечення права на захист, доступу до правосуддя (п. 2, 13, 14 ч. 1 ст. 7 КПК України), ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а вирок - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 13 червня 2022 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9