Справа № 338/1396/19
Провадження № 1-кп/352/172/22
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

14 грудня 2022 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

представника потерпілого-адвоката ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000163 від 15.07.2019, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.296, 128 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинуваченому ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.296, 128 КК України, а саме у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, та у необережному спричиненні середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 10.11.2022 судове провадження було зупинено до розшуку обвинуваченого ОСОБА_3 та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду.

Прокурор подав клопотання про обрання обвинуваченому, якому висунуто обвинувачення у вчиненні нетяжких злочинів, для запобігання таким ризикам, як переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України), запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З урахуванням обґрунтованості підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих нетяжких злочинів, того, що прокурором доведено наявність ризиків, передбаченого п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику переховування від суду, оскільки обвинувачений неодноразово не з`являвся на виклики до суду, чим перешкоджав суду в розгляді кримінального провадження, у зв`язку з чим був оголошений у розшук; незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитувались; з огляду на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, суд приходить до висновку про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд враховує, що обвинувачений раніше несудимий, не працює, не має постійного джерела доходів, має постійне місце проживання.

Строк дії ухвали про обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід обчислювати з 14 грудня 2022 до 11 лютого 2023.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 205, 315 ч.3 КПК України, суд

у х в а л и в :
Клопотання задоволити.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 строком на 60 днів, тобто до 11 лютого 2023, без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до Івано-Франківського апеляційного суду подається протягом семи днів з дня її оголошення через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_6