У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.11.2022 Справа №607/16572/22
провадження № 1-кс/607/5325/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Тернопіль скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-
встановила:

17.11.2022 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою.
21.11.2022 він подав електронною поштою клопотання про уточнення та зміну вимог по скарзі, згідно яких він просить: визнати бездіяльність прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , який виніс постанову від 16.11.2022 щодо неповернення тимчасово вилученого майна під час обшуку 04.11.2022, протиправною; зобов`язати прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 або слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 негайно повернути ОСОБА_5 майно, а саме: два чорних шланги з кранами на кінцях; електричний насос синього кольору; прилад для обліку пального з написом «Счетчик» №3277 та циферблатом з позначкою 118490; зливний пістолет №22920; п`ять пластикових ємностей з рідиною, заповнені до позначки 1 00 літрів, 750 літрів, 1 00 літрів, 750 літрів, 1000 літрів.
Вимоги скарги обґрунтовуються тим, що 04.11.2022 на підставі ухвали слідчого судді в кримінальному провадженні № 0000216 від 12.12.2016 проведено обшук на земельній ділянці з кадастровим номером :09:007:0018, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в нежитловому приміщенні гаражів, загальною площею 749,6 кв. м., який орендує ФОП ОСОБА_5 . Під час обшуку вилучено в т.ч. вказане майно, яке ОСОБА_5 належить на законних підставах, зокрема він отримав ліцензію на право зберігати пальне для потреб власного споживання чи промислової переробки. 27.09.2022 на підставі договору йому було поставлено пальне в кількості 5 000 л., яке він зберігав у орендованих приміщеннях гаражів для заправки власних транспортних засобів, які використовує в підприємницькій діяльності. Тому вилучене майно не має жодного доказового значення в кримінальному провадженні. Жодних порушень при здійсненні діяльності ФОП ОСОБА_5 при здійсненні підприємницької діяльності не допускає. Клопотання про арешт вилученого майна не подавалось, тому відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України таке майно мало бути повернуто ОСОБА_5 .
В жодне із двох судових засідань, в яких здійснювався розгляд скарги, адвокат ОСОБА_4 не прибув: подав клопотання про розгляд справи 21.11.2022 у його відсутності у зв`язку із відрядженням; в судові засідання 23.11.2022 та 24.11.2022, будучи повідомленим, не з`явився.
Зважаючи на наведені обставини та строки розгляду скарги, слідчий суддя приходить до переконання про розгляд скарги за відсутності особи, яка звернулась зі скаргою, на підставі поданих нею матеріалів.
Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, пояснив, що підстав для повернення вилученого майна немає.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали скарги, слідчим суддею встановлені такі обставини:
згідно постанови прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відмову в задоволенні клопотання від 16.11.2022, СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000216 від 12.12.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 272 КК України. Встановлено, що на території Тернопільської області здійснюється реалізація автомобільного палива з порушенням правил безпеки при виконанні робіт з підвищеною небезпекою та під виглядом діяльності АЗС, шляхом обману, невстановлені особи, заволодівають грошовими коштами громадян у великих розмірах, реалізовуючи їм пальне неналежної якості.
В цьому кримінальному провадженні 04.11.2022 проведено обшук на земельній ділянці за кадастровим номером :09:007:0018, що в АДРЕСА_1 , в нежитловому приміщенні гаражів, загальною площею 749,6 кв. м.
Обшук проведений на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.10.2022 № 607/13649/22, якою надано дозвіл на проведення обшуку на вказаних земельній ділянці та нежитловому приміщенні гаражів, з метою виявлення, фіксації та відшукання автомобільного пального та обладнання, за допомогою якого здійснюється реалізація пального.
Як вбачається із протоколу обшуку від 04.11.2022 під час вказаного обшуку вилучено, крім іншого, також: два чорних шланги з кранами на кінцях; електричний насос синього кольору; прилад для обліку пального з написом «Счетчик» №3277 та циферблатом з позначкою 118490; зливний пістолет №22920; п`ять пластикових ємностей з рідиною, заповнені до позначки 1 00 літрів, 750 літрів, 1 00 літрів, 750 літрів, 1000 літрів.
15.11.2022 адвокат ОСОБА_4 подав в інтересах ОСОБА_5 прокурору Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про повернення вилученого в ході проведення вказаного обшуку майна.
16.11.2022, згідно вказаної вище постанови, прокурор ОСОБА_3 відмовив у задоволенні цього клопотання.
17.11.2022 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою, яка є предметом цього судового розгляду.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. (ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.
Згідно з останнім реченням ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
З наведених обставин, вбачається, що щодо майна, з приводу якого подано дану скаргу, слідчим суддею прямо надано дозвіл на його відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку. Тобто, оцінка значення цього майна для потреб досудового розслідування слідчим суддею зроблена.
Зазначена обставина свідчить, що вказане майно, відшукане під час обшуку, не має статусу тимчасово вилученогов розумінні ч. 7 ст. 236 КПК України, тому сторона обвинувачення на даний час на законних підставах утримує його для виконання завдань досудового розслідування.
Крім цього, слідчому судді не надано доказів, із яких б, виходячи із обставин кримінальних правопорушень, які розслідуються в рамках кримінального провадження, можна було однозначно встановити, що майно, про повернення якого подано скаргу, не має значення для встановлення обставин вказаних кримінальних правопорушень.
Таким чином, виходячи із наведеного, слідчий суддя приходить до переконання про відмову в задоволенні скарги.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 26, 236, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
постановила:
у задоволенні скарги ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність, у кримінальному провадженні № 0000216 від 12.12.2016, на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна, - відмовити.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали буде проголошено в залі суду о 09 год. 29.11.2022.
Слідчий суддя ОСОБА_1