справа № 208/6539/22
№ провадження 1-кс/208/1658/22
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2022 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., при секретарі судового засідання Оніщук Д.Р., за участю: прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області Монатко Д.С., слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Євдокімової А.І., захисника Чекуріна С.А., підозрюваної ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження за № 0001005 від 02.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відносно підозрюваної:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Посуньки, Верхньодніпровського р-ну, Дніпропетровської області, громадянки України, яка не має офіційного джерела доходу, безробіття, вдови, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

встановив:

Слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0001005 від 02.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України у відношенні підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам передбаченим ст.177 КПК України, без можливості визначення застави, на встановлений законом термін.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що 01.12.2022, приблизно о 19.15 год. (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_1 перебувала у кв. АДРЕСА_2 , де також перебувала раніше малознайома їй ОСОБА_2 .

У цей час у ОСОБА_1 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин раптово виник протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_2 , тобто на умисне вбивство останньої.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , знаходячись 01.12.2022 приблизно о 19.35 год. (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено), у кв. АДРЕСА_2 , взяла на кухні зі столу ніж та утримуючи його у своїй правій руці лезом уперед, розвернулась до ОСОБА_2 та знаходячись обличчям до неї на відстані приблизно одного метра, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що нанесенням ударів ножом у місце розташування життєву важливих органів людини можливо позбавити її життя, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, застосовуючи достатню м`язову силу, нанесла ОСОБА_2 вказаним ножем один удар в область грудної клітки, від чого остання впала на підлогу.

Реалізувавши у повному обсязі свій протиправний умисел, спрямований

на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , залишила місце вчинення кримінального правопорушення.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1081, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді гострої крововтрати, травми грудної частини аорти, від яких 01.12.2022 настала смерть ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

02 грудня 2022 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення із правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно до позиції органу досудового розслідування, пред`явлена підозра ОСОБА_2 є обґрунтованою, доказами зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: оглядом трупа ОСОБА_2 , вилученими речовими доказами, свідченнями свідка ОСОБА_3 ,., свідченнями свідка ОСОБА_4 , лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 , № 1081 та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Також, враховуючи заявлені ризики, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрювана підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років позбавлення волі, в зв`язку з чим існує ризик того, що підозрювана ОСОБА_1 може переховуватися від органів поліції, прокуратури, суду з метою уникнення покарання за вчинений злочин; крім цього підозрювана ОСОБА_1 не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про те, що остання може в будь-який момент залишити межі міста та області; впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, так як ОСОБА_1 знайома зі свідками обвинувачення, та їй достовірно відоме місце перебування останніх, у зв`язку з чим існує ризик того, що ОСОБА_1 може намагатися зустрітися з останніми з метою змусити змінити чи відмовитися від своїх показань.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, та за змістом заявленого клопотання, об`єктивною є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вищевикладене вказує на те, що до підозрювана ОСОБА_1 необхідно застосувати виключний запобіжний захід, а саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачений ст. 183 КПК України, так як жодний із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваною, покладних на неї кримінальним процесуальним законом України процесуальних обов`язків підозрюваної.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуючі підстави та обставини передбачені статтями 177 та 178 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

В ході розгляду клопотання, прокурором та слідчим клопотання підтримано з зазначених в ньому обґрунтувань та обставин, з врахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_1 , з врахуванням того, що підозрювана, не має сталих соціальних зв`язків, так як одна із доньок перебуває за кордоном, інша спілкується із матір`ю лише коли має на це бажання, підозрювана обізнана зі свідками обвинувачення, та обізнана про покарання яке може їх загрожувати у разі доведення її вини, а тому є достатні підстави вважати, що перебування підозрюваної на іншому більш м`якому запобіжному заходу, з врахування воєнного стану в Україні, ставлення самої підозрюваної до скоєного, не забезпечить її належної процесуальної поведінки, а тому клопотання за його змістом є обґрунтуванням та наявні ризики передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є актуальними, та підстав для застосування застави до підозрюваної не вбачається. Заперечуються щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і домашнього арешту, так як жодної особи яка би взяла на себе утримання ОСОБА_1 під час домашнього арешту на час розгляду клопотання не встановлено, і не підтверджено намір такої особи про взяття на себе такого обов`язку. А у разі обрання домашнього арешту в нічний час, ризики заявлені на підтримання клопотання збільшуються, і запобігти спілкуванню підозрюваної із свідками, та її ухилення від органу досудового розслідування та суду не буде можливим.

Підозрювана ОСОБА_1 в ході розгляду клопотання зазначила, що вона не оспорює що подія мала місце 01 грудня 2022 року, але вона не бажала смерті ОСОБА_2 .. Також вона не має наміру на залишення місця свого проживання, також не має наміру ховатися від органу досудового розслідування та суду, і впливати на свідків також не має наміру. Просить застосувати до неї домашній арешт за місцем її реєстрації яке є місцем її фактичного проживання. Вона не працює офіційно, але підробляє прибиральницею на ринку. Одна з доньок ОСОБА_5 , інколи її навідує, зв`язку із нею в неї немає, але донька буде їхати також закордон. Живе вона в квартирі сама. Не викликала поліцію та швидку медичну допомогу потерпілій ОСОБА_6 , так як в неї не має телефону, але вона про це просила сусідку. Після події вона прийшла до своєї квартири, і з відти нікуди не уходила.

Захисник Чекурін С.А. зазначив, що його підзахисна ОСОБА_1 є особою яка має вік більше 60 років, має постійне місце проживання за яким вона зареєстрована, раніше не судима, сприяє встановленню істини у справі, не відмовляється від допомоги органу досудового розслідування у встановленні фактичних обставин, є особою яка раніше не судима. Крім того, після скоєного і до теперішнього часу не залишила місце свого проживання, має офіційний дохід пенсію, що дозволяє їй утримувати себе, не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а тому просить обрати менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт за місцем її фактичного проживання та реєстрації.

Вислухавши учасників процесу, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

01 грудня 2022 року в ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження за № 0001005 від 02.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

За ч. 1 ст. 115 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, - яке карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

А тому, згідно до ч. 6 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, віднесено до особливо тяжкого злочину.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 є особою раніше не судимою, яка має зареєстроване та постійне місце проживання, але офіційного доходу особа не має, також підтримує зв`язок із доньками лише за їх ініціативи, так як не має з ними зв`язку. Одна з її доньок перебуває на проживанні за кордоном, а інша також має намір виїхати за кордон. За місцем проживання ОСОБА_1 проживає одна.

Як встановлено під час розгляду клопотання, 02 грудня 2022 року ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Як вбачається з досліджених матеріалів клопотання, прокурор та слідчий підтримуючи клопотання посилаються на підтвердження обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_1 у вчиненні ч. 1 ст. 115 КК України, на підставі наступних доказів:

протоколом огляду трупа ОСОБА_2 , вилученими речовими доказами, свідченнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 , № 1081 та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 та оцінка доказів на їх достатність та допустимість слідчим суддею в межах розгляду даного клопотання не проводиться.

Також слідчим суддею враховується ставлення ОСОБА_1 до події, в тому числі залишення загиблої на місці події, без вжиття заходів на надання останній допомоги, виклику медичної допомоги чи звернення до органів поліції. Факт звернення до сусідки, яка відмовилася від здійснення виклику поліції та медичної допомоги, не позбавляло можливості ОСОБА_1 особисто звернутися до медичного закладу чи до органу поліції, повідомив про події які сталися.

Позиція сторони захисту щодо позитивної характеристики ОСОБА_1 , відсутності у неї умислу на вбивство ОСОБА_2 , поведінку загиблої до події, та відсутність намірів у підозрюваної до ухилення від слідства та суду, слідчий суддя приймає як позицію сторони захисту, але не може надавати оцінку доказам в тому числі і позиції сторони захисту, а тим більш враховувати заявлені обставини як такі що нівелюють заявлені ризики.

Також слідчим суддею встановлено, що жодної особи яка б взяла на себе згоду на утримання ОСОБА_1 у разі обрання їх більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і домашнього арешту, ні стороною обвинувачення ні стороною захисту не заявлено. А посилання ОСОБА_1 на наявність в неї двох доньок, не забезпечує гарантію їх участі у її утриманні у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, як домашній арешт, та може призвести до створення умов для порушення встановленого запобіжного заходу, як цілодобового домашнього арешту, у разі відсутності у підозрюваної засобів для існування та харчів, які б покрили мінімальні її потреби.

Щодо можливості застосування домашнього арешту у нічний час, то як встановлено в ході розгляду клопотання, підозрювана ОСОБА_1 має неофіційну роботу на ринку, що жодним чином крім слів підозрюваної не підтверджується, та у разі такої роботи, такий дохід є мінливим, що зможе призвести до підвищення заявлених ризиків, в тому числі і щодо впливу на свідків з якими ОСОБА_1 особисто знайома та їй відомі данні таких осіб.

Оцінюючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не надає оцінки доказам та кваліфікації дії підозрюваної визначеної органом досудового розслідування, як докази її винуватості, але при цьому, враховуючи стадію кримінального провадження досудове розслідування, слідчий суддя вважає, що підозра пред`явлена ОСОБА_1 у скоєнні кримінального правопорушення, визначеного в межах даного кримінального провадження, є обґрунтованою в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, підтриманих прокурором і слідчим у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу відносно підозрюваної та позицію захисту, слідчий суддя приходить до наступного:

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК, вважаються наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, на думку слідчого судді, заявлені стороною обвинувачення ризики передбачені ч. 1, 3 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження в ході розгляду клопотання, та є актуальними, з врахуванням характеризуючи даних на особу підозрюваної ОСОБА_1 та її процесуальної поведінки, ставлення до скоєного.

А тому враховуючи що подане клопотання містить обґрунтування підстав для обрання запобіжного заході відносно підозрюваної ОСОБА_1 , та ризики передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, як переховуваняя від органу досудового розслідування чи суду, вплив на свідків у даному кримінально провадженні, клопотання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_1 в межах даного провадження внесеного в ЄРДР за № 0001005 від 02.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Зазначене ґрунтується на тому, що під час розгляду клопотанням прокурором та слідчим доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та не зможе запобігти ризам заявленим за змістом клопотання.

Так як можливість переховування ОСОБА_1 від органу досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вони обвинувачується, передбачає, зокрема, покаранням передбаченим санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, як позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Щодо обізнаності підозрюваної зі свідками, то зазначені обставини підтвердженні самою підозрюваною, яка зазначила що серед свідків є її сусіди по будинку в якому вона проживає. Зазначене свідчить про те, що підозрювана знайома зі свідками та у разі перебування на іншому запобіжному заході ніж тримання під вартою, може здійснити дії на спілкування з ними і як наслідок вплив на останніх з метою зміни ними своїх показів, для уникнення нею від відповідальності за скоєне.

Позиція сторони захисту стосується обставин які фактично не змінюють фактичні данні встановлених подій та обґрунтованості пред`явленої підозри ОСОБА_1 ..

Враховуючи характеризуючи данні на особу підозрюваної, зазначені обставини не нівелюють заявлені ризики - переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

На думку слідчого судді, іншим чином запобігти заявленим ризикам передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 т. 177 КПК України, ніж шляхом обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи характеризуючи данні на особу підозрюваної, її ставлення до скоєного, обґрунтованість пред`явленої підозри, відсутність встановлених осіб які б взяли на себе обов`язок щодо утримання ОСОБА_1 у разі застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Крім того, виходячи з вимог ст. 183 КПК України, підстав для застосування норм ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, не встановлено.

Керуючись ст. 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

У задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Застосувати в межах кримінального провадження № 0001005 від 02.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115

КК України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 27 січня 2023 року, включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя Т. П. Івченко