ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/392/23
провадження № 1-кс/753/205/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі скаржника - адвоката ОСОБА_3 , слідчого Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_5 , діючого в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженого слідчого Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003715 від 03.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, яка полягає у неповерненні вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженого слідчого Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003715 від 03.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, яка полягає у неповерненні вилученого майна.

Скарга мотовована тим, що ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м.Києва від 12.12.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м.Києва про арешт майна в частині такого майна, а саме: автомобіля «BMV Х6», 2012 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , та автомобіля «MЕRCEDEC-BЕNZ B 180", 2017 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 ,у вказаному кримінальному провадженні.

Вказана ухвала була оголошена в судовому засіданні за участю прокурора, уподальшому таку ухвалу було прокурору та слідчому вручено, яка відповідно до ч.3 ст. 169, ч.3 ст. 173 КПК України підлягає негайному виконанню, проте не була виконана, вилучене майно не було повернуто власнику.

Скаржник в судовому засідання скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні не заперечував щодо повернення власникам тимчасово вилученого майна. Вказав, оскільки з питання повернення такого майна звернулась особа, яка не є власником, майно не було повернуто з огляду на неналежність особи заявника.

Згідно із частиною третьою статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги (ч.2 ст. 306 КПК України).

Виходячи з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Вислухавши доводи скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, з урахуванням наданих скаржником процесуальних документів, зокрема ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м.Києва від 12.12.2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м.Києва про арешт майна в частині автомобіля «BMV Х6», 2012 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля «MЕRCEDEC-BЕNZ B 180", 2017 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , у вказаному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість такої скарги із таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003715 від 03.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м.Києва від 12.12.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м.Києва про арешт майна в частині автомобіля «BMV Х6», 2012 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , та автомобіля «MЕRCEDEC-BЕNZ B 180", 2017 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні.

Дана ухвала слідчого судді набула чинності, прокурором не оскаржувалась.

Окрім того, вказана ухвала оголошена в судовому засіданні за участю прокурора, уподальшому таку ухвалу було прокурору та слідчому вручено, яка відповідно до ч.3 ст. 169, ч.3 ст. 173 КПК України підлягає негайному виконанню, проте не була виконана, тимчасово вилучене майно не було повернуто власнику.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді (ч.3 ст. 169 КПК України).

Тимчасово вилучене майно, відповідно до п.2 ч.1 ст. 169 КПК України, повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Копія судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, копія судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня (ч.2 ст. 169 КПК України).

Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права (рішення у справі "Антріш проти Франції" від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62 від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

З огляду на вищевказані положення КПК України, а саме наслідки відмови слідчим суддею у задоволенні клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна, визначені вказаним процесуальним законом, порушені права скаржника підлягають поновленню, зважаючи на повноваження слідчого судді, визначені ч.2 ст. 307 КПК України, шляхом зобов`язання уповноваженого слідчого негайно повернути особі тимчасово вилучене майно, як це передбачено ч.3 ст. 173, п.2 ч.1, ч.3 ст. 169 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ч.3 ст. 173, п.2 ч.1, ч.3 ст. 169, ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5 , діючого в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженого слідчого Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003715 від 03.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, яка полягає у неповерненні вилученого майна, - задовольнити.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києвіуповноваженого у кримінальному провадженні № 0003715 відомості про яке внесено до ЄРДР від 03.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, негайно повернути тимчасово вилучене майно: автомобіль «BMV Х6», 2012 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 та автомобіль «MЕRCEDEC-BЕNZ B 180", 2017 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню відповідно до ст. 309 КПК України не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає безумовному виконанню, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: