Дата документу 29.12.2022
Справа № 334/6624/22
Провадження № 1-кс/334/2030/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року слідчий суддя Ленінського районного суд м.Запоріжжя ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на дії та бездіяльність слідчого

В С Т А Н О В И В :

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_2 на дії та бездіяльність слідчого СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Заявник зазначає, що у провадженні Дніпровського відділу поліції Головного управління поліції в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, зареєстроване в ЕРДР за № 0003985 від 02.10.2013 р. за ознаками ч.2 ст. 190 УК України стосовно ОСОБА_3 .

В рамках даного кримінального провадження заявником було заявлено ряд клопотань, які були розглянуті слідчим та відмовлено у їх задоволенні. У зв`язку з чим, заявник просить суд скасувати постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання; зобов`язати слідчого виконати вимоги заявника, які вказані у клопотанні у повному обсязі; порушити щодо ОСОБА_3 кримінальну справу за статтею 382 Кримінального кодексу України за невиконання судових рішень.

Дослідивши скаргу ОСОБА_2 слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Статтею 303 КПК передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Оскільки ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Відтак вимоги ОСОБА_2 , якими він просить «скасувати постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання; зобов`язати слідчого виконати вимоги заявника, які вказані у клопотанні у повному обсязі; порушити щодо ОСОБА_3 кримінальну справу за статтею 382 Кримінального кодексу України за невиконання судових рішень» не може бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий судя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність слідчого СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області у кримінальному провадженні № 0003985 від 02.10.2013 р. за ознаками ч.2 ст. 190 УК України.

Копію ухвали разом зі скаргою та усіма додатками невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1