Справа 369/8412/19 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2355/2023 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, маючу середню освіту, офіційно не працюючу, не заміжню, без реєстрації місця проживання, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.08.2012 за ч.1 ст. 185 КК України; до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільнену від відбування покарання з випробувальним іспитовим строком на 1 (один) рік; ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.08.2013 звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано та замінено іспитовий строк на 1 (один) рік позбавлення волі; звільнену 05.07.2016 по відбуттю строку покарання,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов?язано ОСОБА_8 в період іспитового строку: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до вироку суду, 13.03.2019, близько 14 год. 30 хв. (більш точного часу судом не встановлено), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні будинку за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, шляхом вільного доступу пройшла до кімнати, в якій проживає ОСОБА_9 , та скориставшись відсутністю власника, пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала мобільний телефон марки «ХІАОМІ» моделі «MI А2 Lite 3/32 GB» чорного кольору (ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), що належить ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_8 із місця вчинення злочину зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 4006, 97 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок змінити в частині правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_8 та призначеного їй покарання, а саме кваліфікувати дії ОСОБА_8 як таємне викрадення чужого майна за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, встановлених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Такі вимоги мотивує тим, що ОСОБА_8 , раніше судима вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.08.20212 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробувальним іспитовим строком на 1 рік та в подальшому ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.08.2013 звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано та замінено іспитовий строк на 1 рік позбавлення волі. В подальшому, ОСОБА_8 звільнена з місць відбування покарання 05.07.2016 по відбуттю строку покарання, у зв`язку із чим, з урахуванням положень ч. 1 ст. 5 КК України, судимість за цим правопорушенням, відповідно до п. 2-1 ч. 1 ст. 89 КК України, була погашена у день відбування покарання, тобто 05.07.2016.

Таким чином, звертає увагу на те, що, з урахуванням положень ч. 1 ст. 32 КК України, суд першої інстанції повинен був кваліфікувати дії обвинуваченої ОСОБА_8 як таємне викрадення чужого майна, за ч. 1 ст. 185 КК України, без кваліфікуючої ознаки «повторно», однак невірно кваліфікував її дії.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора в частині необхідності перекваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_8 з ч. 2 ст. 185 КК на ч. 1 ст. 185 КК України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", який набрав чинності 01.07.2020 року внесено зміни до Кримінального кодексу України.

Згідно п.2-1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.

За приписами ч.4 ст. 32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження ОСОБА_8 судима вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.08.2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, проте, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.08.2013 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та замінено іспитовий строк на 1 рік позбавлення волі. В подальшому, ОСОБА_8 звільнена з місць відбування покарання 05.07.2016 по відбуттю строку покарання, а тому, з урахуванням положень ч. 1 ст. 5 КК України, судимість за цим кримінальним правопорушенням, відповідно до п. 2-1 ч. 1 ст. 89 КК України, була погашена у день відбуття покарання, тобто 05.07.2016.

Таким чином, дії ОСОБА_8 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2022 року невірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючою ознакою повторності.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 3 частини 1 статті 413 КПК України передбачено, що неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою зміну судового рішення.

В зв`язку з тим, що зазначені зміни поліпшують становище особи, вирок суду першої інстанції в частині кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України підлягає зміні шляхом перекваліфікації її дій на ч. 1 ст. 185 КК України і призначенні їй покарання в межах санкції вказаної статті, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

При цьому, інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, з урахуванням змін внесених Законом України № 617-VIII від 22.11.2018 року, за класифікацією ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Згідно до вимог ч.5 ст.74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_8 вчинила 13 березня 2019 року. Трирічний строк давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності закінчився 13 березня 2022 року.

Враховуючи наведене, а також і те, що від обвинуваченої ОСОБА_8 не надходило клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, колегія суддів вважає за необхідне звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (всімсот п`ятдесят гривень) у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п.2 ч.1 ст. 49 та ч.5 ст. 74 КК України.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а вирок суду першої інстанції - зміні.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури - задовольнити частково.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2022 року що ОСОБА_8 - змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі п.2 ч.1 ст. 49 та ч.5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: