Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 12.04.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин, Вінницької області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, ФОП, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 197-1 КК України надійшов до Подільського районного м. Києва 02.12.2020 року.

За протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 13.05.2021 року у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_6 справу розподілено судді ОСОБА_1 .

Згідно пред`явленого обвинувачення, 25.04.2002 року між Фондом державного майна України в Подільському районі м. Києва (04070, м. Київ, вул. Щекавицька, 42/48) - далі Продавець, в особі начальника представництва ОСОБА_7 , який діє на підставі наказу № 15-к від 30.01.1995 р. регіонального відділення ФДМ України по м. Києву, Положення про представництво Фонду державного майна України в Подільському районі м. Києва, затвердженого регіональним відділенням Фонду Державного майна України по м. Києву 17.02.2002 р., надалі по тексту «Продавець», з одного боку та ПП «ОСОБА_9» (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3;АДРЕСА_5; зареєстроване Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва, 04.11.1996 р., за № 02887) - далі у тексті - «Покупець», в особі директора ОСОБА_4 , який діє на підставі Статуту, - з другої сторони, уклали договір купівлі - продажу нежитлового приміщення НОМЕР_1, загальною площею 107,7 (сто сім та сім десятих) кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, 07.07.2005 року між Територіальною громадою Подільського району м. Києва, в особі голови Фонду приватизації комунального майна Подільського району м. Києва ОСОБА_8 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , який діє на підставі розпорядження № 125к від 15.05.2003 р. Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, Положення про Фонд приватизації комунального майна Подільського району м. Києва, затвердженого Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією 18.12.2003 р., надалі по тексту «Продавець» та ПП «ОСОБА_9» (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3; АДРЕСА_5; зареєстроване Подільською районною у м. Києві державною адміністрацією, 04.11.1996 р., за № 1 000647) - далі у тексті - «Покупець», в особі директора ОСОБА_4 , що мешкає за адресою: м. Київ, який діє на підставі Статуту, - з другої сторони, уклали договір купівлі - продажу нежитлового приміщення НОМЕР_2 підвалу (в літ.В) (приміщення №№ 1-6), загальною площею 214,3 (двісті чотирнадцять цілих три десятих) кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи те, що у ПП «ОСОБА_9» (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3) на праві власності належить нежитлове приміщення НОМЕР_1, загальною площею 107,7 (сто сім та сім десятих) кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та нежитлове приміщення НОМЕР_2 підвалу (в літ.В) (приміщення №№ 1-6), загальною площею 214,3 (двісті чотирнадцять цілих три десятих) кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 приблизно в квітні місяці 2013 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на самовільне будівництво споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, що знаходиться в охоронних зонах, шляхом прибудови споруди до нежитлових приміщень НОМЕР_1 та НОМЕР_2 підвалу, яке на праві власності належить ПП «ОСОБА_9» (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3), а саме на земельній ділянці з обліковим кодом 85:386:0009, яка обліковується на підставі технічного звіту по встановленню меж землекористування за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» та ТОВ «Сузір`я 8».

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля являється об`єктом права власності Українського народу.

Згідно зі ст. 14 Конституції України земля є основним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Частинами 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності в межах їх повноважень. Набуття права на землю громадянами та юридичним особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельними ділянками посвідчується державними актами. Пунктом «б» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни несуть кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття - це будь - які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно ч. 1 ст. 112 Земельного кодексу України, охоронні зони створюються:

а)навколо особливо цінних природних об`єктів, об`єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з метою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів;

б)уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч. 7 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про охорону культурної спадщини» землі, на яких розташовані пам`ятки, історико - культурні заповідники, історико - культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, належать до земель історико - культурного призначення, включаються до державних земельних кадастрів, планів землекористування, проектів землеустрою, іншої проектно - планувальної та містобудівної документації.

Так, всупереч зазначеним нормам законодавства, не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу у власність чи надання у користування земельної ділянки, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, у ОСОБА_4 приблизно в квітні місяці 2013 року виник умисел на самовільне будівництво прибудови до НОМЕР_1 та НОМЕР_2 підвалу заклад громадського харчування «Fidji», на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка має обліковий код 85:386:0009 та розташовується за адресою: АДРЕСА_2 в охоронних зонах, об`єктів культурної спадщини, а саме в Центральному історичному ареалі міста, в архітектурній та археологічній охоронних зонах (відповідно до діючого Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київради від 28.03.2002 №370/1804; розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 16.07.1979 №920 «Про уточнення меж історико - культурних заповідників і зон охорони пам`яток історії та культури в м. Києві»), на території пам`ятки ландшафту і історії місцевого значення «Історичний ландшафт Київських гір і долини р. Дніпра» (наказ Міністерства культури і туризму України від 03.02.2010 №58/0/16-10, в редакції наказу Міністерства культури України від 16.06.2011 № 453/0/16-11, охоронний № 560-Кв), на території пам`ятки археології місцевого значення «Культурний шар Подолу IX-XVIII ст.» (рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 17.11.1987 № 1112), на території пам`ятки археології місцевого значення «Дерев`яний водогін та замощення вулиць, XVII- XVIII ст.» (рішення виконавчого комітету Київської міськради народних депутатів від 17.11.1987 № 1112), на території Державного історико - архітектурного заповідника «Стародавній Київ» (розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 16.07.1979 № 970 «Про уточнення меж історико - культурних заповідників і зон охорони пам`яток культури в м. Києві»).

В подальшому, продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , в порушення вимог статей 29, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тобто без одержання містобудівних умов та обмежень, реєстрації документів, які надають право на проведення будівельних робіт, здійснив підготовчі роботи для будівництва, шляхом підготовки ґрунту земельної ділянки та встановлення споруди, а саме закладу громадського харчування «Fidji», таким чином здійснивши всі дії, необхідні для будівництва на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, та з істотними порушеннями будівельних норм і правил, самовільно зайнявши при цьому земельну ділянку загальною площею 0,0022 га.

Відповідно до висновку експерта № 24/204 від 24.07.2020 порушення меж (накладання) земельної ділянки (код ділянки 85:386:0009), на якій фактично розташовується прибудова до багатоповерхового будинку (ресторану «Fidji») за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до «Технічного звіту щодо вишукувальних робіт при здійсненні моніторингу земель та контролю за їх використанням і охороною (за вимогою судів та інших правоохоронних органів) матеріали топографо - геодезичних та вишувальних робіт земельної ділянки 85:386:0009 по АДРЕСА_2 » на земельну ділянку з кадастровим номером 8 000 000 000:85:386:0009 (згідно «Технічного звіту (топографо - геодезичні роботи) по встановленню зовнішніх меж ДКП по утриманню житлового господарства Подільського району, ТОВ «Сузір`я» АДРЕСА_2 кадастровий номер 8 000 000 000:85:386:0009» має місце.

Площа самовільно занятої земельної ділянки, утвореної в результаті накладання земельної ділянки з обліковим кодом 85:386:0009 (згідно «Технічного звіту щодо вишукувальних робіт при здійсненні моніторингу земель та контролю за їх використанням і охороною (за вимогою судів та інших правоохоронних органів) матеріали топографо - геодезичних та вишувальних робіт земельної ділянки 85:386:0009 по АДРЕСА_2» на земельну ділянку з кадастровим номером 8 000 000 000:85:386:0009 (згідно «Технічного звіту (топографо - геодезичні роботи) по встановленню зовнішніх меж ДКП по утриманню житлового господарства Подільського району, ТОВ «Сузір`я» АДРЕСА_2 кадастровий номер 8 000 000 000:85:386:0009), становить S=0,0022 га. Конфігурація земельної ділянки є простою (у вигляді прямокутника), довжина меж земельної ділянки складають 1,36 м, 11,62 м, 1,93 м та 11,62 м.

Вказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 4 ст. 197-1 КК України, а саме самовільне будівництво споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці щодо земель в охоронних зонах,

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 звернулись до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 197-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Приписами частини 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 04 червня 2020 року (справа №127/26665/16-к; провадження №51-1066км20), положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 197-1 КК України.

Зазначене кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

ОСОБА_4 зрозуміле його право на таке звільнення, а також суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. При цьому обвинувачений просив звільнити його від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження закрити.

Крім того, відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Частина 5 вищевказаної статті КПК України передбачає, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В силу вимог ст. 129 КПК України суд вирішує цивільний позов у кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення без розгляду цивільного позову прокурора Київської місцевої прокуратури №7 в інтересах держави в особі Київської міської ради до обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення земельної ділянки та знесення самочинного будівництва.

При цьому, залишення цивільного позову в рамках вказаного кримінального провадження без розгляду, не позбавляє права позивача звернутися із вказаними позовними вимогами у порядку цивільного судочинства.

Речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Києва від 01.09.2020 року задоволено клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м.Києві та накладено арешт на земельну ділянку (код 85:386:0009) загальною площею 854,82 кв.м. за адресою АДРЕСА_2, яка на праві власності належить Територіальній громаді міста Києва, із забороною відчуження, користування, оформлення або зміни меж земельних ділянок та проведення будівельних робіт ПП «ОСОБА_9» (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3) або будь-яким іншим фізичним або юридичним особам.

Окрім того, за ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 02.09.2020 року накладено арешт на нежитлові приміщення НОМЕР_1 загальною площею 107,7 кв.м., НОМЕР_2 загальною площею 214,3 кв.м. по АДРЕСА_2, які перебувають у власності ПП «ОСОБА_9» (Ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3), із забороною відчуження, оформлення або зміни меж земельних ділянок та проведення будівельних робіт ПП «ОСОБА_9» (Ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3) або будь-яким іншим фізичним або юридичним особам.

Таким чином, враховуючи, що арешт на зазначене майно не скасовано, а кримінальне провадження підлягає закриттю, суд, у відповідності до вимог ст. 174 КПК України, доходить до висновку, що арешт, накладений ухвалою підлягає скасуванню.

Стосовно стягнення процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові ОП ККС ВС від 12.09.2022 (справа №203/241/17, провадження №51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Враховуючи викладене, витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. 284-286,369-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 197-1 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 14.04.2016 року - закрити.

Цивільний позов прокурора Київської місцевої прокуратури №7 в інтересах держави в особі Київської міської ради до обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення земельної ділянки та знесення самочинного будівництва - залишити без розгляду із роз`ясненням права звернутися у порядку цивільного судочинства.

Скасувати накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва №758/9722/20 від 01.09.2020 року арешт на земельну ділянку (код 85:386:0009) загальною площею 854,82 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 .

Скасувати накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва №758/9720/20 від 02.09.2020 року арешт на нежитлові приміщення АДРЕСА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Подільський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1