Провадження №11-кп/801/1162/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої
ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000060 від 19.04.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Калинівка, Массаллінського району, Азербайджанської Республіки, громадянки України, із вищою освітою, непрацюючої, розлученої, має на утриманні дитину інваліда 2 групи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 436-2, ч.2 ст.436-2 КК України

за участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_6
обвинуваченої:
ОСОБА_7 с т а н о в и в:
Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2022 року, яким ОСОБА_7 засуджено до трьох років позбавлення волі, змінити в частині призначеного покарання, звільнивши ОСОБА_7 від відбування цього покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки. У відповідності до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2022 року визнано винною ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-2 КК України і призначено їй покарання у виді одного року позбавлення волі.
Визнано винною ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України і призначено їй покарання у виді трьох років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді трьох років позбавлення волі без конфіскації майна .
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання на виконання вироку.
Стягнуто на користь держави витрати за проведення експертних досліджень та експертиз з ОСОБА_7 - в сумі 9 060,96 грн. (дев`ять тисяч шістдесят гривень дев`яносто шість копійок).
Долю речових доказів вирішено.

Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 у період з 24 лютого 2022 року по 21 березня 2022 року, перебуваючи у помешканні, у якому вона проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, з ідеологічних мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою переконання невизначеного кола осіб у виправдовуваності та правомірності збройної агресії російської федерації проти України поширила матеріали (публікації) за наступних обставин.
Так, ОСОБА_7 , перебуваючи у своєму помешканні за вищевказаною адресою, точний час не встановлено, користуючись власним ноутбуком марки «Асеr», створила власну сторінку у соціальній мережі «Вконтакте» під іменем « ОСОБА_9 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 яку в подальшому додала у закладки Інтернет-браузера « ОСОБА_10 » для автоматизованого входу без підтвердження відповідного логіну та паролю.
У подальшому, ОСОБА_11 , достовірно знаючи про блокування доступу до російської соціальної мережі «Вконтакте» нa підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», уведеного в дію Указом Президента України від 15.05.2017 № 133, та продовженого на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2020, затвердженого Указом Президента України від 14.05.2020 № 184, використовуючи спеціалізовані програми «VPN» для обходу блокування, умисно, цілеспрямовано, переслідуючи ідеологічні мотиви, достовірно знаючи про публічно комунікативний характер соціальної мережі через можливість поширення інформації через всесвітню мережу «Інтернет» серед невизначеного кола осіб, на постійній основі використовувала власну сторінку у соціальній мережі «Вконтакте», для опублікування та поширення, а також для уподобання матеріалів, у яких міститься виправдовування та визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України.
Так, 24.02.2022 о 21 год. 24 хв. ОСОБА_7 , діючи в описаний вище спосіб, будучи підписником користувача зазначеної соціальної мережі під іменем « ОСОБА_12 » власноручно відшукала у нього публікацію, яку в подальшому опублікувала та поширила на своїй Інтернет-сторінці (за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з вільним доступом до перегляду іншими користувачами вказаної соціальної мережі, а саме текст наступного змісту:
«Знаете, что меня изумляет? У нас четверть века назад был свой ОСОБА_13 ОСОБА_14 . Вся прогрессивная интеллигенция и я вместе с ней были против этой бойни. Олигархические телеканалы по сути работали на боевиков. Но люди с хорошими лицами, включая меня, ОСОБА_15 в доверии не отказывали, майданов не устраивали и даже маршами мира по бульварам не гуляли (кто же рубит сук, на котором сидит?..)
Когда перед этим в Чечне шел геноцид (в терминологии Конвенции ООН) русского населения, его судьбы нашу демократическую общественность совершенно не волновали. Во многом потому, что на информацию об этом в свободной прессе словно табу било наложено (я об этом лить по случаю от уроженца Грозного ОСОБА_16 узнавал). Чем дело кончилось, мы знаем. Теперь наши оппозиционеры недовольны миром, к которому России пришлось прийти, и той мирной ОСОБА_14 , которая из него выросла.
И вот 2014 год: на Донбассе начинается бойня примерно по тому же чеченскому сценарию. Стремящихся к свободе соотечественников Силы Света начинают называть террористами, пламенно поддерживая украинское государство, убивающее своих сограждан. Жертвы государственного террора остаются незамеченными. Как раз на счастье, свободных европейцев роялем в кустах случается «распятый мальчик», которым до сих пор со смехом отмахиваются от десятков убитых в реальности детей. Страдания мирного населения? С чего думать о «протоплазме», «людях другого биологического вида» и «ватниках» одним словом, унтерменшах, когда Украина понад усе?
Парадоксальным образом российские либералы превратились в украинских патриотов. Это только в России права человека для них выше интересов государства, на Украине наоборот. Наверное, если би они честно несли на своих знаменах готтентотскую мораль, возразить им было бы нечего: каждый имеет право на свою правду и свой выбор. Но ОСОБА_17 идут в праведном моральном негодовании под хоругвями гуманизма маршем мира по трупам людей второго сорта. Дилеммы трусов и крестика для них не существует.
Что это? Эмоциональная тупость? Интеллектуальное бесстыдство? Идеологическая зашоренность? Они с ужасом и гневом тыкают пальцами в «патриотов», которые готовы хоть завтра диванным парадом пройти по Крещатику. Но зачем пенять на зеркало, Киселева и Соловьева? Вместо эры милосердия (видимо, забаненного в качестве скрепы) у нас времечко избирательного гуманизма. Избирательной правды (как сказал Честертон, «каждый хочет, чтобы его информировали честно, беспристрастно, правдиво - и в полном соответствии с его взглядами). И избирательного средства: "Христос посреди нас. А не вас.».
Далі, продовжуючи свою противну діяльність, ІНФОРМАЦІЯ_4 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_11 , будучи учасником антиукраїнської групи «Сводки ополчення Новороссии» власноручно відшукала у ній публікацію, опублікувала та поширила на своїй сторінці соціально-орієнтованої мережі «Вконтакте» під іменем « ОСОБА_9 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 ) з вільним доступом до перегляду іншими користувачами вказаної соціальної мережі, а саме текст наступного змісту:
«09.03.22. Заметка от журналистов. Видео: США признали наличие биологических лабораторий на Украине.
«На Украине есть биологические исследовательские лаборатории. В настоящий момент мы обеспокоены, что российские военные могут пытаться взять их под контроль. Мы работаем с украинской стороной над тем, чтобы не допустить попадания к российским силам материалов биологических исследований», заявила замгоссекретаря США Виктория Нуланд».
«Посол России в США ОСОБА_18 : На украинской территории была сформирована сеть биологических лабораторий - более 30 объектов. Заказчиком проводимых на них работа являєтся Пентагон. В реализации проектов принимает участие аффилированная с военными ведомством компания - в первую очередь, Black and Veatch. Заявления представителя госдепартамента свидетельствуют о том, Что США опасаются попадания хранящихся на указанных объектах патогенов в руки российских экспертов. В таком случае будет подтверждено нарушение Украиной и США Конвенции о запрещении биологического и токсинного оружия».
«Виктория Нуланд заявила, что израильская система ПРО «Железный купол» на ІНФОРМАЦІЯ_6 не появится РИА Новости».
«Власти США не будут вводить санкции против урана из России, сообщило агентство Reuters со ссылкой на источник.
По его данным, около половины урана для атомных станций США поступает из РФ, Казахстана и Узбекистана».
«Управление верховного комиссара ООН по правам человека наконец заподозрило, что в/на Украине с правами человека не все так гладко, как им казалось.
Глава управления Мишель Бачелет заявила: «Ми получили сообщения об избиениях на контролируемых правительством территориях людей, считающихся пророссийскими».
Проснулись болезные... Подождите немного, скоро пытки, внесудебные казни, изъятие органов и вот это вот все подъедет в задокументированном виде. Будет очень интересно».
Продовжуючи свою протиправну діяльність, 19.03.2022 о 12 год. 47 хв. ОСОБА_7 , будучи учасником антиукраїнськії групи «Это другое» власноручно відшукала у ній публікацію, яку в подальшому опублікувала та поширила на своїй Інтернет-сторінці (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 ) з вільним доступом до перегляду своїми друзями (користувачами вказаної соціальної мережі), а саме зображення з написом: «Збили російський гелікоптер під Маріуполем» та текст наступного змісту:
«Да, тысячи их...Очередной фейк о спецоперации на Украине (и тысячи их, будьте внимательны!).1. Желаемое.
Украинские военные сбили российский вертолет в районе Мариуполя.
2. Реальность.
Это авария российского вертолета под Рязанью в 2015 году».
Відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №109/1 від 12.04.2022 року у вищезазначених матеріалах (публікаціях), розміщеними та публічно поширених ОСОБА_7 24.02.2022 - ІНФОРМАЦІЯ_8 на своїй сторінці соціально-орієнтованої мережі «Вконтакте» під іменем « ОСОБА_9 », які є публічно поширеними, з лінгвістичної точки зору, міститься публічне схвалення військової агресії Російської Федерації проти України.
Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_9 о 15 год. 11 хв. ОСОБА_7 , будучи учасником антиукраїнській групи «« ІНФОРМАЦІЯ_10 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_11 ») власноручно відшукала у ній публікацію, яку в подальшому вподобала шляхом натискання вбудованої функції «Нравится» (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_12 ), а саме зображення та текст наступного змісту:
«Десантники зачистили от националистических подразделений поселок в пригороде Киева. Отступающие военные бросили танки, бронетранспортеры, стрелковое вооружение, противотанковые средства и боеприпасы. Все передадут народной милиции ДНР и ЛНР».
Діючи в той же спосіб, ІНФОРМАЦІЯ_9 о 22 год. 00 хв. ОСОБА_7 , будучи учасником антиукраїнській групи «Сводки от ополчення Новороссии» (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_13 ) власноручно відшукала у ній публікацію, яку в подальшому вподобала шляхом натискання вбудованої функції «Нравится» (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_14 ) з вільним доступом до перегляду користувачами вказаної соціальної мережі, а саме зображення карти України з відповідними написами на її частинах, що відповідають конкретним областям України: Південно-Східні області «к Росии», ІНФОРМАЦІЯ_15 », «к Руминии», «Венгрии», та текст наступного змісту:
«21.03.22. Материал от блогера «Джокер ДНР».
У меня есть новости для украинских солдатиков. Готовьтесь открывать второй фронт. Сегодня Главнокомандующий ВСУ Залужный проводил, что-то вроде селекторного совещания с остатками командиров. Обсуждал полученные данные от ГУР.
Так вот, согласно этих данных, до конца следующего месяца Польша введёт свой войска в 4 западные области Украины. Сначала поляки сделают ряд громких заявлений о том, что Россия планирует напасть на Польщу. Затем, якобы работая на опережение, чтобы остановить врага на чужой земле, и одновременно под предлогом помощи братскому украинскому народу, чтобы украинцы не сразу начали сопротивляться, польская армия попытается взять под контроль Волынскую, Львовскую, Ровенскую и Тернопольскую области.
Теперь понятно, почему некоторые украинские офицеры уже сбежали в Польщу.
Залужный и другие украинские командиры понимают эту проблему и то, что Польша придет не для того, чтобы воевать с русскими, а для того, чтобы вернуть свои исторические земли. Вот они и думают, что с этим делать. Но пока не придумали. На совещании даже звучало одно из предложений помириться с Россией, лишь бы не допустить окончательное уничтожение Украины. Конечно, никто это предложение в серьез не рассматривал, однако оно глубоко засело в генеральских головах. И возможно, Залужному придется пойти на этот шаг.П.с. Как вы наверное догадались, клоуна Зеленского никто ни о чем не спрашивает и никто ему ничего не докладывает. Все понимают, что он обычный юмористический блогер. Ах-ха-ха-ха-ха-ха-ха-ха...».
Разом з тим, 21.03.2022 о 22 год. 30 хв. ОСОБА_7 , будучи учасником антиукраїнській групи «Сводки от ополчення Новороссии» (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_16 ) власноручно відшукала у ній публікацію, яку в подальшому вподобала шляхом натискання вбудованої функції «Нравится» (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_14 ) з вільним доступом до перегляду користувачами вказаної соціальної мережі, а саме зображення, яке має назву:« ІНФОРМАЦІЯ_17 ».
Відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №109/1 від 12.04.2022 у вищезазначених матеріалах (публікаціях), вподобаних ОСОБА_19 1.1. 21.03.2022 в соціально-орієнтованої мережі «Вконтакте» від імені « ОСОБА_9 », з лінгвістичної точки зору, міститься публічне схвалення військової агресії Російської Федерації проти України.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що вирок в частині призначення покарання не відповідає особі обвинуваченої, є явно несправедливим через суворість, що у відповідності до ч. 2 ст. 409 та ч. 1 ст.414 КПК України дає підстави для його зміни в апеляційному порядку з застосуванням до ОСОБА_7 положень ч. 1 ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, з призначенням їй іспитового строку.
На думку сторони захисту, встановлення судом сукупності обставин, а саме відсутності у обвинуваченої судимостей, позитивної характеристики, перебування на утриманні дитини інваліда, батька похилого віку, наявності обставин, що помякшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, віднесення вчинених ОСОБА_20 правопорушень до категорiї нетяжких злочинів свідчить про можливість її виправлення без ізоляції від суспільства.
Крім того, щире каяття ОСОБА_7 підтверджує і те, що, усвідомивши суспільну небезпеку своїх дій, вона визнала себе винною.
Суспільно небезпечні діяння ОСОБА_7 вчинені нею 24.02.2022 та 09.03.2022 р. на час їх скоєння не були кримінально караними, оскільки Закон України № 2110-IX від 03.03.2022 року, яким КК України було доповнено статтею 436-2, набрав чинності 16.03.2022.
Призначення обвинуваченiй покарання у формі позбавлення волі з реальним відбуванням призведе до залишення у безпорадному стані двох осіб, догляд за якими наразі здійснює ОСОБА_7 за дочкою ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , яка є інвалідом дитинства та пристарілим батьком ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , які проживають разом з обвинуваченою.
У судовому засіданні прокурор, який підтримував обвинувачення, взагалі не доводив того, що ОСОБА_7 належить реально відбувати покарання, і що вона не заслуговує звільнення відбування покарання з випробуванням, а навпаки прокурор просив суд звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням.
Таким чином, суд першої інстанції порушив презумпцію призначення більш м`якого покарання, яка розповсюджується і на порядок відбування покарання, порушив принцип диспозитивності адже на розгляд суду не виносилось питання про призначення покарання, яке належить відбувати реально.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , обвинувачену ОСОБА_7 , які просили задоволити апеляційну скаргу захисника з підстав зазначених у ній , перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Кримінальне провадження розглянуто в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.
Відповідно до положень ч.2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
З урахуванням того, що кримінальне провадження розглянуто в порядку ст. 349 КПК України, під час судового розгляду заперечення щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень були відсутні, учасникам провадження було розяснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції не перевіряє обгрунтованість доводів захисника щодо караності діянь ОСОБА_7 вчинених 24.02.2022 року та 09.03.2022 року.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м"якість або через суворість.
За змістом ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів.
Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, суд першої інстанції в дотримання вимог ст. 65 КК України, керуючись роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання» врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до статті 12 КК України, є нетяжкими злочинами, які обвинувачена вчинила під час дії воєнного стану, обставини кримінального провадження, згідно яких ОСОБА_7 заперечувала військову агресію російської федерації проти України, успіхи ЗСУ у російсько-українській війні називала «фейками», надавала інформацію про підтримку російської федерації щодо продовження співпраці європейських країн з рф, звинувачувала Україну в «избирательном гуманизме», у радикальному нацизмі, спричиненні та ігноруванні страждань мирного населення «Донбасса», яке для України «протоплазма», «люди другого біологічного виду», «ватники» - «унтерменші», звинувачувала Президента України ОСОБА_23 та його команду (за контекстом) у розкраданні коштів, які весь світ збирає для України принижувала честь та гідність Президента України - чинного, на момент мовлення, зверталася до ЗСУ у зневажливій формі, закликала до зміни меж території та державного кордону України, виправдовувала наявність російських військових на території України, їх дії подавала як позитивні, особу обвинуваченої, яка раніше не судима; позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, непрацююча, розлучена, має на утриманні дитину-інваліда, яка зареєстрована та проживає з колишнім її чоловіком, батька, який хворіє, обставини, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , викладаючи свої доводи, посилається на обставини, які враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення відносно ОСОБА_7 .
Метою покарання є не жорстка помста чи відплата особі з боку держави за вчинений злочин, а орієнтація законодавцем суду на застосування до обвинуваченої особи такого комплексу обмежень його прав та свобод, який буде відчутним і водночас достатнім для досягнення основних цілей покарання-виправлення особи.
Враховуючи викладене, перевіривши всі обставини, які мають значення при призначенні покарання, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, додержуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації визначив покарання ОСОБА_7 , яке є достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів, належним чином умотивувавши своє рішення.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника в частині застосування ст. 75 КК України.
Посилання захисника на позицію прокурора щодо звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на думку суду апеляційної інстанції є безпідставними.
Прокурор під час судового розгляду лише орієнтує суд, висловивши свою позицію щодо призначення покарання .
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд керувався лише законом (ст.65 КК України) яким визначено загальні засади призначення покарання та виділено загальні правила його призначення.
Про неможливість застосування до ОСОБА_7 інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням свідчить той факт, що вона вчинила кримінальні правопорушення, які відповідно до розділу ХХ КК України відносяться до кримінальних правопорушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку в той час, коли відповідно до указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність даних правопорушень.
Щодо врахованої судом першої інстанції при призначенні покарання обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, на яку в апеляційній скарзі захисник звертає увагу, то колегія суддів приходить до висновку про те, що виказане з боку ОСОБА_7 в ході судового провадження, а саме щире каяття не може слугувати виключної підставою для звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, оскільки остання хоча і визнала свою провину та розкаялася, однак дані факти викликані затриманням безпосередньо після вчинення злочинів, усвідомленням невідворотності покарання та наявністю вагомих доказів на підтвердження вини обвинуваченої, яке направлене на її пом`якшення.
Також суд апеляційної інстанції керується правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к, що визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення суду першої інстанції законним, обгрунтованим та вмотивованим, прийнятим з дотриманням вимог ст. 370 КПК України.
Підстави, передбачені ст. 409 КПК України для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст.404,405,407,409,413,414,419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2022 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 436-2, ч.2 ст.436-2 КК України залишити без змін.
Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
На підставі ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3