У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання процесуального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000323, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
22 листопада 2022 року засобом поштового зв`язку процесуальний прокурор ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000323, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, про арешт майна.
В рамках даного клопотання просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на майно, тимчасово вилучене в ході огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 21.11.2022 року, що проводився за адресою: м. Хуст по вул. Німецькій, у напрямку вул. І.Франка, а саме на: транспортний засіб марки «RENAULT» моделі «KANGOO», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , а фактичним користувачем є ОСОБА_6 .
Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.
Власник транспортного засобу марки «RENAULT», моделі «KANGOO», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився.
Підозрюваний ОСОБА_6 , який являється володільцем майна транспортного засобу марки «RENAULT», моделі «KANGOO», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в судове засідання не з`явився, його захисником адвокатом ОСОБА_7 подано до суду заяву про розгляд клопотання у їх відсутності.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000323 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2022, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.11.2022 року.
Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що «21.11.2022 о 19 год. 30 хв. водій ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «RENAULT», моделі «KANGOO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись разом з пасажирами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , по вулиці Німецькій, у напрямку АДРЕСА_1 , під час проїзду правостороннього заокруглення, не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 2.9 «а» та 12.1 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, будучи самовпевненим та самонадійним, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, та допустив з`їзд за межі проїзної частини на ліве узбіччя, за яким здійснив наїзд на паркан будинку АДРЕСА_2 . Внаслідок вказаної ДТП водій вказаного автомобіля марки «RENAULT», моделі «KANGOO» ОСОБА_6 та його пасажир ОСОБА_9 , отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, а пасажир ОСОБА_10 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер в реанімаційному відділенні Хустської ЦЛ. Автомобіль поміщено на арешт майданчик Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області».
Слідчим суддею встановлено, що 17.10.2022 року в період часу з 20 год. 10 хв. по 22 год. 20 хв. був проведений огляд місця дорожньо транспортної пригоди: м. Хуст по вул. Німецькій, у напрямку вул. І.Франка, в ході якого виявлено та вилучено транспортний засіб марки «RENAULT», моделі «KANGOO», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , а фактичним користувачем є ОСОБА_6
22.11.2022 року транспортний засіб марки «RENAULT», моделі «KANGOO», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказам в кримінальному провадженні №0000323, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України /постанова про визнання речовими доказами від 22.11.2022/.
Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив забезпечення збереження речових доказів.
З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
В свою чергу відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
А частиною десятою статті 170 КПК передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В свою чергу статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).
Таким чином, право на володіння речами і документами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
За результатами розгляду клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що таке підлягає до задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, вилучене 21.11.2022 року в ході огляду місця дорожньо транспортної пригоди.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
З метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, який проводився 21.11.2022 року з 20 год. 10 хв. по 22 год. 20 хв. за адресою м. Хуст, вул. Німецька у напрямку вул. І.Франка, а саме: транспортний засіб марки «RENAULT», моделі «KANGOO», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , а фактичним користувачем якого є ОСОБА_6 , із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, які зобов`язані письмово проінформувати заінтересованих осіб.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.
У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Повний текст ухвали виготовлено 02.12.2022.
Слідчий суддя ОСОБА_11 ОСОБА_12