КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням цифрового засобу зв`язку програмного забезпечення «Viber» кримінальне провадження № 0001505 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07 лютого 2020 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України до трьох років позбавлення волі, з іспитовим строком на один рік;

- 17 лютого 2022 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2022 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307КК України та призначено покарання у виді дев`яти років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань призначеного за цим вироком та вироком Білоцерківського міськайонного суду Київської області від 17 лютого 2022 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді десяти років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з дати набрання цим вироком законної сили, зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення 17 червня 2020 року (один день) та період з 25 вересня 2020 року по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили.

Вироком також вирішене питання речових доказів та щодо стягнення процесуальних витрат.

В доводах апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 зазначає що не погоджується із вироком суду першої інстанції.

Апелянт вказує на те, що з самого початку досудового розслідування він заперечував свою причетність до збуту наркотичних речовим, в той же час ОСОБА_7 звертає увагу на те, що він не заперечує що неодноразово придбавав та вживав наркотичні речовини разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

При цьому, як зазначає ОСОБА_7 , саме наведені особи є свідками сторони обвинувачення, які підтверджують факт вилучення під час обшуку в його квартирі наркотичної речовини - канабісу.

Апелянт вважає, що стороною обвинувачення не було доведено того факту, що вилучені під час обшуку речовини він зберігав у себе вдома з метою їх подальшої реалізації іншим особам.

ОСОБА_7 зазначає, що посилання сторони обвинувачення на показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які начебто купували у нього заборонені речовини - не відповідають дійсності.

При цьому апелянт вважає, що коли наведені свідки в суді першої інстанції під присягою дали показання про те, що вони купували, вживали та зберігали заборонені наркотичні засоби, то вони повинні були втратити статус свідків та отримати інший статус - підозрюваних, обвинувачених в даному кримінальному провадженні.

Це ж стосується і свідка ОСОБА_12 , яка була затримана одночасно з ОСОБА_7 біля його помешкання після вживання ними наркотичних речовин.

Апелянт звертає увагу на те, що за фактом вживання та зберігання заборонених наркотичних речовин ОСОБА_10 було відкрите кримінальне провадження та йому було вручено повідомлення про підозру, однак в день затримання ОСОБА_7 це кримінальне провадження було закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Аналогічна ситуація відбулась із свідком ОСОБА_12 .

Наведене, як вважає обвинувачений, свідчить про те, що сторона обвинувачення примушувала ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 давати неправдиві показання через погрози, шантаж, залякування.

Також вважає, що сторона обвинувачення провокувала вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення, аніж було вчинено ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 та за їх подальшої участі, як провокаторів.

ОСОБА_7 вказує на те, що ОСОБА_11 зустрічався з ним біля його будинку саме за проханням останнього та під час зустрічі ОСОБА_11 пропонував йому вжити забороненні наркотичні речовини, однак він відмовився. При цьому ОСОБА_7 зазначає, що не продавав ОСОБА_11 наркотичних речовин, оскільки такі речовини ОСОБА_11 приніс з собою.

Також зазначає, що із свідком ОСОБА_12 на момент вчинення інкримінованого йому діяння у них були тривалі стосунки, при цьому, саме вона йому зателефонувала та повідомила, що вона раніше звільнилась та приїде до нього додому, щоб разом вживати канабіс, який вона мала привезти з собою.

Через деякий час після дзвінка ОСОБА_12 йому зателефонував ОСОБА_10 та попросив грошей в борг на бензин, коли вони зустрілись, то він дав ОСОБА_10 150 гривень, а останній в знак вдячності запропонував піднятись до квартири ОСОБА_7 та разом вжити амфетамін, який він приніс з собою. Вказує, що вживав разом із ОСОБА_10 амфетамін, свідком чого була ОСОБА_12 .

Після того, як ОСОБА_10 пішов, до нього відразу прийшли працівники поліції та одягли кайданки, а потім провели обшук.

ОСОБА_7 звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_12 під час її допиту у суді першої інстанції не змогла пояснити, як вона, проживаючи спільно із обвинуваченим, який утримував її фінансово, могла купити у нього наркотичні засоби за кошти, які він їй фактично і давав.

Також апелянт звертає увагу на те, що свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не змогли відповісти суду чітко та зрозуміло хто з них та на як суми купували в нього наркотичні речовини, в той час як вони вже мали при собі ці речовини.

Крім того ОСОБА_7 звертає увагу на відеозапис обшуку його квартири, на якому чітко зафіксовано, як працівники поліції підкинули йому пакетик із білою речовиною.

Таким чином, вважає, що наявні в матеріалах справи докази доводять його винуватість лише в тому, що він зберігав та вживав наркотичні речовини, однак суд не надав цим доказам належної оцінки.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 будучи раніше судимим та маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України знов вчинив кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

ОСОБА_7 у невстановлений час та у невстановленому місці, у невстановленої особи, незаконно придбав порошкоподібну речовину білого кольору, яка є психотропною речовиною - амфетаміном та залишив її зберігати при собі з метою подальшого збуту до 24 березня 2020 року.

Так, 24 березня 2020 приблизно об 11 год. 22 хв. ОСОБА_7 переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, користуючись мобільним телефоном з абонентським номером мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , отримавши дзвінок від ОСОБА_11 , під час розмови домовився з останнім про збут (продаж), психотропної речовини за грошові кошти в сумі 500 грн. В подальшому ОСОБА_7 24 березня 2020 року приблизно о 14 год. 40 хв. перебуваючи поблизу будинку № 53-А по вул. Леваневського в м. Біла Церква, Київської області, зустрівся з ОСОБА_11 та після отримання грошових коштів, передав останньому поліетиленовий пакет з психотропною речовиною - амфетаміном, тим самим незаконно збув шляхом продажу за грошові кошти в сумі 500 гривень ОСОБА_11 , порошкоподібну речовину білого кольору, що знаходилась в поліетиленовому пакеті, яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, маса амфетаміну в речовинах становить 0,584 г.

Крім цього ОСОБА_7 діючи умисно, з метою збуту психотропних речовин, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, маючи прямий умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, обіг яких обмежено, у невстановлений час, у невстановленому місці та у невстановленої особи, повторно незаконно, придбав порошкоподібну речовину білого кольору, що є психотропною речовиною - амфетаміном та залишив її зберігати при собі з метою подальшого збуту до 26 березня 2020 року.

26 березня 2020 року приблизно о 12 год. 03 хв. ОСОБА_7 переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, користуючись мобільним телефоном з абонентським номером, мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , отримавши дзвінок від ОСОБА_11 та під час розмови домовився з останнім про збут (продаж), психотропної речовини за грошові кошти в сумі 1 000 грн. В подальшому ОСОБА_7 26 березня 2020 року приблизно о 14 год. 05 хв. перебуваючи в під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_11 та після отримання грошових коштів передав останньому поліетиленовий пакет з психотропною речовиною - амфетаміном, тим самим незаконно, повторно збув шляхом продажу за грошові кошти в сумі 1 000 гривень ОСОБА_11 порошкоподібну речовину білого кольору, що знаходилась в поліетиленовому пакеті яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, маса амфетаміну в речовинах становить 0,974 г.

Крім цього, ОСОБА_7 діючи умисно, з метою збуту психотропних речовин, повторно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, маючи прямий умисел, направлений на незаконне придбання зберігання з метою збуту психотропних речовин, обіг яких обмежено, у невстановлений час, у невстановленому місці та у невстановленої особи, незаконно, повторно придбав подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом та порошкоподібну речовину білого кольору, що є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін та залишив їх зберігати за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 з метою подальшого збуту до 17 червня 2020 року.

17 червня 2020 року в період часу з 16 год. 14 хв. по 17 год. 47 хв. працівниками поліції Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області в присутності понятих під час проведення санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_3 , тобто за місцем проживання ОСОБА_7 виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного погодження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса канабісу становить 199,82 г та 362,18 г, загальна маса канабісу становить 562 г; два поліетиленових пакета із застібкою в середині яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, маса амфетаміну в речовині становить 0,140 г та 0,346 г, загальна масам амфетаміну становить 0,486 г, які ОСОБА_7 незаконно зберігав з метою збуту.

Крім цього, ОСОБА_7 діючи умисно, з метою збуту психотропних речовин, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, маючи прямий умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, обіг яких обмежено, у невстановлений час, у невстановленому місці та у невстановленої особи, незаконно, повторно придбав порошкоподібну речовину білого кольору, яка є психотропною речовиною - амфетаміном та залишив її зберігати при собі з метою подальшого збуту до 17 червня 2020 року.

Того ж дня, приблизно о 13 год. 45 хв. ОСОБА_7 перебуваючи між восьмим та дев`ятим поверхом в під`їзді № 2, будинку АДРЕСА_2 , був зупинений працівниками поліції на предмет зберігання заборонених предметів. В подальшому під час особистого обшуку, в присутності понятих, у ОСОБА_7 виявлено та вилучено два поліетиленових пакета із застібками в середині яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса амфетаміну в речовині становить 0,092 г, яку ОСОБА_7 незаконно повторно придбав та зберігав при собі з метою збуту.

Крім цього, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою збуту психотропних речовин, повторно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, маючи прямий умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, обіг яких обмежено, у невстановлений час та місце у невстановленої особи, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс та залишив його повторно зберігати за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 , з метою подальшого збуту до 17 червня 2020 року.

17 червня 2020 року приблизно о 12.00 год. ОСОБА_7 за місцем свого проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_3 зустрівся з ОСОБА_12 , якій під час спілкування в безоплатній формі повторно передав - незаконно збув згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса канабісу становить 0,9 г.

Крім цього, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою збуту психотропних речовин, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, маючи прямий умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, обіг яких обмежено, у невстановлений час та місці, та у невстановленої особи, незаконно придбав порошкоподібну речовину білого кольору, яка є психотропною речовиною - амфетаміном та залишив її зберігати за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 , з метою подальшого збуту до 17 червня 2020 року.

17 червня 2020 року приблизно о 14.00 год. ОСОБА_7 за місцем свого проживання квартири АДРЕСА_3 зустрівся з ОСОБА_10 під час спілкування з яким в безоплатній формі передав, повторно незаконно збув, йому поліетиленовий пакет із застібкою, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетаміном, маса амфетаміну в речовині становить 0,085 г.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_9 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурор щодо задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до приписів ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами апеляційної скарги, обвинувачений просить скасувати обвинувальний вирок, ухвалений щодо нього та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та вважає, що їх показання лише підтверджують факт спільного вживання наркотичних засобів. Також вважає, що відеозапис обшуку його квартири підтверджує те, що наркотичні засоби та психотропні речовини були підкинуті працівниками правоохоронних органів.

Отже, фактично обвинувачений ОСОБА_7 вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а досліджені ним докази неправильно оцінені як такі, що підтверджують вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

З огляду на це суд апеляційної інстанції відповідно до приписів ст. 23 КПК України повинен безпосередньо дослідити докази, які, як вважає апелянт, неправильно оцінені судом, та у разі необхідності дати їм іншу оцінку.

Такий висновок колегії суддів узгоджується зі сталою практикою Верховного Суду, викладеною у судових рішеннях у справах № 382/1058/15-к від 19 березня 2019 року, № 301/2285/16-к від 16 січня 2020 року, № 481/227/18 від 24 листопада 2020 року.

Однак, під час апеляційного перегляду справи стороною захисту клопотання про дослідження доказів не заявлялось. Колегією суддів були роз`яснені положення закону щодо безпосереднього дослідження доказів та на пряме запитання, чи бажає сторона захисту заявити клопотання про дослідження доказів з метою перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі, захисником було повідомлено, що таке клопотання заявлятися не буде.

В той же час, відповідно до принципу диспозитивності, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Наведений принцип викладений також у ч. 3 ст. 404 КПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції у передбачених цією нормою закону випадках може та повинен дослідити обставини та докази. Проте таке дослідження відбувається за клопотанням учасників кримінального провадження.

З огляду на позицію сторони захисту колегія суддів позбавлена можливості перевірити обґрунтованість апеляційної скарги шляхом повторного дослідження доказів.

Відповідно до вироку, в ньому суд навів докази, досліджені під час судового розгляду, дав їм відповідну оцінку, та посилаючись на норми матеріального права, практику Верховного Суду, навів належні та достатні мотиви та підстави ухвалення обвинувального вироку. Відповідно до журналу судового засідання та тексту оскаржуваного рішення, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження судом першої інстанції.

Із оскаржуваного вироку вбачається, що свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , показаннями яких, як вважає апелянт, були неналежно оцінені судом, допитані у судовому засіданні у відповідності до вимог ст. 352 КПК України.

При цьому, всі свідки, будучи приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, повідомили, що показання надали добровільно, неприязних стосунків з обвинуваченим не мають, та що працівники поліції не просили їх придбати у ОСОБА_7 психотропні та наркотичні речовини.

Отже, жодних причин оговорювати або казати неправду відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у свідків не було.

Не вказав таких обставин і обвинувачений в апеляційній скарзі.

На думку колегії суддів, показання свідків є належними доказами та правильно прийняті судом як допустимі. Крім того, ці докази оцінені судом в сукупності з іншими доказами, наданими йому на підтвердження винуватості обвинуваченого.

Колегія суддів не дає оцінки доводам обвинуваченого щодо вчинення свідками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України, оскільки в межах апеляційного розгляду кримінального провадження вирішуються лише питання щодо обґрунтованості висновку суду про винуватість ОСОБА_7 .

Крім того, із вироку вбачається, що свідок ОСОБА_11 був засуджений Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, яку свідок придбав у ОСОБА_7 24 та 26 березня 2020 року.

Щодо свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , то що до них також були відкритті кримінальні провадження за фактом придбання та зберігання психотропної та наркотичної речовини, однак оскільки маси вилучених у них психотропної речовини та наркотичного засобу не вистачало для притягнення їх до кримінальної відповідальності, то кримінальні провадження щодо них були закриті.

Оскаржуючи вирок суду, обвинувачений ОСОБА_7 також зазначає, що із відеозапису проведення обшуку у квартирі за місцем його проживання вбачається, як працівники правоохоронних органів підкинули йому наркотичні засоби та психотропні речовини, однак як вбачається із вироку суду, такі доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та судом, під час дослідження вказаного відеозапису, жодних процесуальних порушень встановлено не було.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були повно, всебічно і об`єктивно досліджені фактичні обставини кримінального провадження на підставі досліджених доказів, яким суд дав належну оцінку як з точки зору належності, допустимості та достовірності, так і в сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку та прийнято законне рішення про визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, збут наркотичних засобів та психотропних речовин.

Щодо рішення суду про призначення ОСОБА_7 остаточного покарання у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю останнього, то колегія суддів вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України та є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2022 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, азасудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4