Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1738/2023 У Х В А Л А
27.02.2023р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ДБР ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, що мешкає АДРЕСА_1 ,
20.02.2023р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Згідно повідомлення ОСОБА_6 , будучи громадянином України, займаючи посаду молодшого інспектора ІІ категорії відділу охорони державної установи «Херсонській слідчий ізолятор», будучи працівником правоохоронного органу, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання РФ території Херсонської області, зокрема, обласного центру м. Херсона, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади РФ, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації РФ та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Херсонської області та, зокрема, м. Херсона системи органів державної влади РФ, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади, у порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, починаючи впродовж травня 2022 року, перебуваючи на території м. Херсона, будучи обізнаним про факт ведення РФ агресивної війни проти України, порушивши присягу, діючи умисно, з власної ініціативи добровільно розпочав службу на посаді «молодшого інспектора 1 категорії відділу охорони ВК «Південної виправної колонії (№ 90)» у підпорядкованій окупаційній адміністрації РФ, а саме у незаконно створеному органі «Управлении службы исполнения наказаний по Херсонской области», що у подальшому увійшов до «Федеральной службы исполнения наказаний», завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, зокрема, шляхом становлення та дії правоохоронної гілки окупаційної влади РФ на території Херсонської області.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши в обґрунтування клопотання, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Підозрюваний у судовому засіданні погодився із причетністю до вчиненого кримінального правопорушення, пояснив що дійсно залишився на території колонії та продовжив виконувати обов`язки, що вважав своїм боргом, не міг залишити засуджених та іноді працював навіть безкоштовно. Виїхати не було можливості, оскільки його та інших працівників утримували у казарменому режимі. До його обов`язків входила охорона периметру, при цьому із засудженими не спілкувався, не мав доступу до житлової чи промислової зон.
Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки покази свідків у кримінальному провадженні є недостовірними. Ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є надуманими. Так, ОСОБА_6 жодних документів від окупаційного керівництва не отримував та не підписував. Після того як з колонії усіх вивезли, ОСОБА_6 також залишив роботу, оскільки вже не було потреби виконувати службові обов`язки. Окрім того ОСОБА_6 має батька, який потребує постійного догляду, сам же підозрюваний не має наміру переховуватись чи впливати на свідків, бажає співпрацювати зі слідством.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Так, ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі.
Така підозра є обґрунтованою та підтверджується повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; власними поясненнями ОСОБА_6 у судовому засіданні, який фактично підтвердив що виконував правоохоронні функції у незаконно створеному правоохоронному органі в умовах окупації; матеріалами кримінального провадження у сукупності.
З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, окрім того зважаючи на те, що ОСОБА_6 є мешканцем м. Херсона, де ведуться активні бойові дії та місто межує з тимчасово окупованими територіями України; окрім того враховуючи що ОСОБА_6 співпрацював із представниками держави-агресора, працював у незаконно створеному окупаційною владою правоохоронному органі та в силу виконуваних службових обов`язків набув відповідні зв`язки та контакти з кола окупантів та інших державних зрадників, чиї дані наразі встановлюються, серед яких є такі, які продовжують вчиняти дестабілізаційні заходи та зрадницькі дії на деокупованій території, та ті, які після деокупації Збройними Силами України правобережної частини Херсонської області втекли на окуповане лівобережжя; зважаючи на те, що під час досудового розслідування встановлено, що деякі працівники ДКВС України отримали паспорти громадянина Російської Федерації та інші документи, які дають змогу виїхати на непідконтрольну Україні територію та вказана обставина підлягає перевірці, зокрема і відносно підозрюваного; враховуючи те, що наразі досудове розслідування триває, встановлюється повне коло осіб, причетних до вчинення злочину, збирається докази, документація щодо дій представників держави-агресора та окупаційної влади, за такого слід погодитись із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які є більш ніж вагомими.
Таким чином запобігти вказаним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не вбачається за можливе.
Керуючись ст. 183, 196 КПК України, -

Щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.04.2023р. включно.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1