Провадження № 1-кп/643/131/23
Справа № 643/1403/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження у м. Харкові кримінальне провадження № 0000055 від 25.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

14.01.2023 приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_3 перебувала за місцем своєї реєстрації, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де на ґрунті неприязних стосунків, розпочала словесний конфлікт із своєю матір`ю ОСОБА_4 , яка є особою похилого віку, в ході якого вирішила умисно спричинити їй тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , знаходячись навпроти своєї матері ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю потерпілої та тілесних ушкоджень, свідомо бажаючи їх настання, умисно, із застосуванням фізичної сили, перебуваючи в положенні стоячи, нанесла потерпілій ОСОБА_4 не менш 10-ти ударів кулаками обох рук в ділянку голови та обличчя. Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , перебуваючи у положенні стоячи, навпроти потерпілої ОСОБА_4 , обома руками схопила потерпілу за шию та стиснувши її, почала придушувати потерпілу, після чого однією рукою схопила потерпілу за волосся, потягнувши за них, завдаючи потерпілій фізичний біль, а іншою рукою схопила за її руку ліву руку, стискаючи її та тягнучи вниз.

Далі, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 витягла потерпілу ОСОБА_4 до тамбуру, біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , де притулила останню до стіни тамбуру, при цьому стискаючи ОСОБА_4 двома руками за шию.

У подальшому ОСОБА_3 , була змушена припинити свої протиправні дії щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , оскільки потерпіла спромоглася вирватись від неї та почала кликати по допомогу.

У результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_3 умисно спричинила потерпілій ОСОБА_4 синці на голові та руках, які виникли від ударної та ударно-здавлючої дії тупих твердих предметів, а також подряпини на голові та на шиї, які виникли від дії твердих предметів, що мають загострений край, та які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що встановлено висновком судово-медичної експертизи № 09/37С/2023 від 02.02.2023.

Вказані обставини не заперечуються учасниками судового провадження.

Своїми умисними діями обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно з заявою ОСОБА_3 щодо визнання нею своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю її захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачена визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 також подала заяву від 21.02.2023, в якій зазначила, що згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження та надала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, а потерпіла не заперечує проти такого розгляду, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження № 0000055, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, а її дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, не одружена, із середньою освітою, має постійне місце мешкання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою вона перебуває у сімейних відносинах.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання за вчинений кримінальний проступок, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, наявність обставини, що пом`якшують покарання та наявність обставин, що обтяжують покарання, майновий стан обвинуваченої, яка офіційно не працює.

За таких обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання у вигляді громадських робіт у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, за якою вона обвинувачується, і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок, так як відсутні умови і підстави призначення обвинуваченій іншого покарання з огляду на те, що вона не працює, відсутні відомості щодо наявності у неї джерела доходу, що унеможливлює призначення їй покарання у виді штрафу або виправних робіт.

На переконання суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченій сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені нею протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою. Саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у вигляді громадських робіт строком на 150 (сто п`ятдесят) годин.

Речові докази - CD-R диск білого кольору діаметром диска 12 см., діаметром внутрішнього отвору 1,5 см., товщиною 1,2 мм., з написом «Titanium ultimate protection for professionals CD-R 80 MIN 700 MB x 16 x 32 x 56 silver-silver» з медіафайлом № 137 А 14 01 2023 13 20 .vaw», а саме з аудіозаписом телефонної розмови за 14.01.2023 з оператором медичної допомоги та особою - після набрання вироком законної сили залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирається.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1