справа №991/1472/23
провадження №1-кс/991/1493/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

«21» лютого 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива НАБУ ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000057 від 22 лютого 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000057 від 22 лютого 2022 року.

Обставини, якими обґрунтоване клопотання.

Клопотання обґрунтовані тим, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування, а прокурорами САП ОГП процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000057 від 22 лютого 2022 року за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.3 ст. 369 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.3 ст. 369 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 255, ч.4 ст. 368 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 255, ч.3 ст. 368 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 255, ч.4 ст. 369 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 не пізніше листопада 2021 року на території м. Одеси створили стійке ієрархічне об`єднання злочинну організацію та здійснювали керівництво нею, з метою встановлення контролю над діяльністю Одеської міської ради та систематичного отримання доходу від вчинення злочинів проти власності та службових злочинів, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів. До складу цієї злочинної організації, крім ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , увійшли посадові особи Одеської міської ради ОСОБА_10 (перший заступник Одеського міського голови), ОСОБА_8 (в.о. заступника Одеського міського голови керівник апарату виконавчого комітету Одеської міської ради), ОСОБА_9 (заступник Одеського міського голови директор департаменту фінансів Одеської міської ради), підпорядкований керівникам злочинної організації та їх довірена особа ОСОБА_7 та інші невстановлені особи, кожен із яких виконував роль у спільній злочинній діяльності відповідно до визначених напрямків.

З метою забезпечення функціонування злочинної організації та реалізації їх злочинних планів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за участю ОСОБА_7 організували систематичне надання неправомірної вигоди службовим особам та депутатам Одеської міської ради, а також службовим особам інших органів державної влади.

За даними слідства керівники злочинної організації досягли домовленності з власником будівельної компанії «Стікон» про передачу під забудову земельної ділянки комунальної власності площею 4 га по АДРЕСА_1 про що підписали так звану «понятійну угоду» від 12 липня 2021 року (Меморандум про співпрацю і організацію взаємовідносин). За такі послуги керівники злочинної організації отримують 18% від загальної площі житлових та нежитлових приміщень та грошові кошти із розрахунку 1% від загальної площі житлових та нежитлових приміщень, при цьому 0,33% після підписання даної угоди. Крім того, через компанію «Стікон» ОСОБА_6 та ОСОБА_5 могли надавати неправомірну вигоду окремим високопоставленим службовим особам Одеської міської ради шляхом бронювання квартир/приміщення та документального їх оформлення на визначених близьких та довірених осіб.

З метою перевірки причетності співробітників компанії «Стікон» до вчинення цього злочину, в межах даного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді від 27 січня 2023 року органом досудового розслідування було проведено обшук нежитлових приміщень за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, буд. 2, які використовує будівельна компанія «Стікон», під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон Samsung з позначенням на задній панелі SM-G99BB/DS, IMEI: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , щодо якого існує достатньо підстав вважати, що він містить ознаки речового доказу, оскільки на ньому можуть міститись відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

В зв`язку з цим прокурор просить накласти арешт на вилучений під час проведення обшуку телефон з метою збереження речових доказів для запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення або відчуження, що потягне за собою втрату доказів.

Позиція сторін у судовому засіданні.

Детектив в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася. Слідчим суддею були виконані дії щодо інформування її про наявність і розгляд цього клопотання, зокрема з використанням наданої органом досудового розслідування інформації про її контакти (телефон), після чого, з урахуванням положень ч.1 ст.172 КПК України, було прийнято рішення про розгляд клопотання за участю осіб, які з`явились.

Встановленні обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Вирішуючи питання про арешт майна в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що у КПК України законодавець розмежував статус майна, вилученого на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук та тимчасово вилученого майна. Зокрема, у відповідності до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тобто, у розумінні норм КПК України, не вважається тимчасово вилученим майном, дозвіл на відшукання і вилучення якого був наданий ухвалою слідчого судді про обшук та яке детективи вилучили під час такого обшуку.

Разом з цим, абз. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України визначено, що описана процедура тимчасового вилучення саме електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Отже, кодекс прямо передбачає, що певне майно може бути тимчасово вилученим тільки в разі зазначення його в ухвалі суду.

При цьому, згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку (надалі електронні носії інформації), крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Як було встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27 січня 2023 року було надано дозвіл на проведення обшуку з можливістю відшукання та вилучення майна у нежитлових приміщеннях будівельної компанії «Стікон» за адоресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, буд 2, в ході якого був вилучений, зокрема мобільний телефон Samsung з позначенням на задній панелі SM-G99BB/DS, IMEI: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 та яка ввела графічний логічний ключ розблокування, проте відмовилася повідомляти його. Оглядом мобільного телефону на місці, зокрема у месенджері WhatsApp було виявлено: спілкування з особою, яка представилась « ОСОБА_12 » та ставила питання з приводу введення в експлуатацію об`єкта нерухомості; спілкування із абонентом « ОСОБА_13 » та видалене SMS-повідомлення, що було надіслано цим абонентом. Враховуючи наявні та видалені в телефоні відомості, а також у звязку з відмовою ОСОБА_11 повідомити вірний графічний логічний ключ розблокування телефону, детективами було прийнято рішення про його вилучення для проведення експертного дослідження, в тому числі у зв`язку з необхідністю подолання логічних систем захисту, на що вказав детектив в судовому засіданні.

Виходячи з фактичних обставин кримінального провадження, встановлених в ході розгляду клопотання та які містяться в поданих і досліджених в судовому засіданні матеріалах, з урахуванням того, що слідчим суддею було надано дозвіл на відшукання та вилучення конкретного майна в ухвалі про обшук, це майно не вважається тимчасово вилученим, а тому утримання його детективами є виправданим на цьому етапі розслідування та не потребує арешту, як додаткової підстави для обґрунтування його утримання, оскільки воно може стосуватися обставин вчинення кримінального правопорушення, в тому числі необхідне для проведення експертних досліджень.

Крім того, постановою детектива вилучений мобільний телефон визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні та 13 лютого 2023 року органом досудового розслідування стосовно нього призначено комплексну судову телекомунікаційну та комп`ютерно-технічну експертизу.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що утримання органом досудового розслідування вилученого в ході проведення обшуку мобільного телефону, який належить ОСОБА_11 є правомірним (виправданим) і без визнання його речовим доказом, а лише за наявності об`єктивної потреби провести експертне дослідження для вивчення його фізичних властивостей (подолання логічного захисту) та з дотриманням вимог, які передбачені абз. 1-3 ч.2 ст.168 КПК України (необхідність зазначення в ухвалі про обшук, з відповідним правом на його вилучення).

Визнаючи виправданим на даному етапі розслідування утримання зазначеного майна, слідчий суддя вважає за необхідне наголосити, що таке утримання, в тому числі як речового доказу, не може відбуватися «вічно», а вказана перевірка майна має бути здійснена органом досудового розслідування в розумний строк з поверненням його володільцю у разі встановлення факту відсутності в ньому відомостей, що мають значення для досудового розслідування.

В той же час, заінтересовані особи не позбавлені можливості оспорювати перед слідчим суддею розумність строку утримання відповідного майна органом досудового розслідування.

Також, слід зазначити, що для запобігання надмірному обмеженню права власності особи, слідчий суддя вважає за доцільне запропонувати органу досудового розслідування забезпечити можливість володільцю вилученого мобільного терміналу зв`язку скопіювати контакти з нього та іншу інформацію, яка не має відношення до цього провадження, але до неї має інтерес особа, відносно якої подане клопотання.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні даного клопотання про накладення арешту на майно. Слідчий суддя також не вбачає підстав для застосування п.2 ч.1 ст.169 КПК України щодо повернення майна особам, у яких воно було вилучене.

Дана ухвала прийнята в розвиток і з урахуванням положень та встановлених обставин в ухвалі Вищого антикорупційного суду від 27 січня 2023 року про дозвіл на обшук (справа №991/524/23).

Повний текст ухвали був виготовлений та внесений до Єдиного державного реєстру судових рішень із запізненням через віроломну війну рф в Україні і запровадження воєнного стану (повітряні тривоги, відсутність світла, комендантська година тощо) та вимушеним пошуком слідчим суддею балансу між потребами проведення невідкладних слідчих дій у різних кримінальних провадженнях, можливостями її оскарження (наявність відповідних запитів від АП Вищого антикорупційного суду) та пов`язаною з цим потребою у найпріоритетнішому виготовленні повного тексту рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відмовити.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Слідчий суддя Я. ШКОДІН