Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/2903/22
Провадження № 1-в/553/507/2022
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:
До Ленінського районного суду м. Полтави звернувся засуджений ОСОБА_5 із клопотанням, в якому порушує питання про його умовно-дострокове звільнення відповідно до ст.81 КК України.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримуючи заявлене клопотання пояснив, що зробив для себе висновки, тому, на його думку, він заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого заперечив, посилаючись на нестабільність поведінки ОСОБА_5 під час всього строку відбування покарання та недоведеність його виправлення.

Представник установи виконання покарань проти задоволення клопотання заперечень не мав.

З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши приєднані до подання матеріали та особову справу засудженого, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 02.06.2020 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та йому призначено остаточне покарання відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Полтавського апеляційного суду від 05.02.2020, у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Строк відбування покарання відраховано з 04.02.2019.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, вказаний вирок Ленінського районного суду м.Полтави від 02.06.2020 набрав законної сили 03.07.2020.

Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув, визначений цією нормою строк покарання.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ст.9 КВК України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

Як убачається з приєднаних до справи матеріалів та матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_5 прибув до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№64)» 19.02.2020, початок строку відбування покарання відраховано з 04.02.2019, кінець строку покарання 04.02.2023.

Згідно із наданою характеристикою засудженого ОСОБА_5 , затвердженою начальником ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», останній за період перебування в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» характеризувався посередньо, стягнень, заохочень не мав, до праці не залучався.

З 19.02.2020 ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», останній за період відбування покарання отримав одне стягнення за порушення встановлених правил поведінки та під впливом виховних заходів змінив свою поведінку. Наразі стягнення знято, адміністрацією установи заохочувався п`ять разів, працевлаштований днювальним відділення, до виконання поставлених завдань ставиться добре, виконує роботи з благоустрою. Дотримується правомірних відносин з персоналом установи, дбайливо ставиться до майна установи, виконує роботи з самообслуговування, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Засудженим реалізована програма диференційованого виховного впливу, останній здобув спеціальність в Полтавському навчальному центрі (№64)».

Рішенням комісії виправної колонії від 16.06.2020 у зміні умов тримання за відбуттям 1/3 частини строку покарання засудженому відмовлено, як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Рішеннями комісії установи від 16.02.2021 у поданні матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому в порядку ст.82 КК України відмовлено, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Рішенням комісії виправної колонії від 18.10.2021 у поданні матеріалів на умовно-дострокове звільнення засудженому було відмовлено, як особі, яка не досягла належного ступеня виправлення.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, складеною адміністрацією установи станом на 08.08.2022, ОСОБА_5 за період відбування покарання отримав п`ять заохочень у виді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Рішенням дисциплінарної комісії установи від 13.05.2020 до засудженого було застосовано стягнення у виді догани за невихід до їдальні, яке погашено.

Крім того, згідно з матеріалами особової справи, рішенням дисциплінарної комісії від 11.05.2020 було розглянуто питання допущення ОСОБА_5 невиконання покладених обов`язків, яке полягало у відсутності на своєму робочому місці та комісія вирішила обмежитись бесідою.

Відповідно до довідки ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», заробітна плата засудженому ОСОБА_5 за період 0 19.02.2020 по 30.09.2022 не нараховувалась, виконавчі документи до установи не надходили, стягнення не проводились, судові витрати не оплачувались.

Вирішуючи внесене засудженим клопотання, суд вказує, що висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення особи повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину, ставлення засудженого до вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Згідно з положеннями ст.81 КК України, ОСОБА_5 відбув більше двох третин строку покарання, що свідчить про наявність передумови (формалізованої підстави) для розгляду питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення засудженого.

З характеристик у матеріалах особової справи вбачається, що засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо, за висновками адміністрації установи, у поданні матеріалів на засудженого щодо застосування ст.82 КК України та умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 було відмовлено у зв`язку із не досягненням виправлення.

Таким чином поведінка засудженого не була стабільною та послідовно бездоганною протягом всього строку відбування покарання. Засуджений мав стягнення, посередньо характеризувався, допускав порушення перебуваючи на робочому місці, а саме будучи працевлаштованим днювальним був відсутній на робочому місці.
Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Отже, при вирішенні питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і цілі, передбачені ст.50 КК України є досягнутими.

У даному випадку, хоча відбутий засудженим строк покарання і узгоджується з вимогами ст.81 КК України, проте наразі застосування умовно-дострокового звільнення щодо ОСОБА_5 не є виправданим, оскільки необхідність у подальшому відбуванні покарання не відпала і до моменту звільнення мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, наразі не досягнута.
За таких обставин клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя
Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1