Провадження № 1-кп/204/798/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2022 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисника ОСОБА_4 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-11 червня 2020 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнений з випробувальним терміном 2 роки. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 серпня 2021 року, скасовано звільнення від відбування покарання з випробовуванням засудженому ОСОБА_5 , останнього направлено для відбування покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2020 року у вигляді трьох років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що на всій території України введено воєнний стан, 12.10.2022 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, знаходячись на дитячому майданчику на території парку Пам`яті та Примирення, розташованого у місті Дніпро, на території між АДРЕСА_3 , побачив громадянку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час проходила повз вищевказаного дитячого майданчику, при цьому тримаючи в лівій руці мобільний телефон «РОСО», який він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.186 КК України, визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати. У вчиненому розкаюється. Надав суду заяву в якій не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Від потерпілої ОСОБА_7 надійшла заява, в якій вона просить суд провести розгляд кримінального провадження за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру не має, просила призначити покарання на розсуд суду. Не заперечує щодо проведення розгляду справи відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (а.п.55-61); протоколи огляду від 17.10.2022 року, з фототаблицею (а.п.97-102); протоколи пред`явлення особи для впізнання від 13.10.2022 року, 17.10.2022 року (а.п.45-47,114-116); висновок експерта судово-товарознавчої експертизи № 2986 від 08.11.2022 року (а.п.105-109), звіт про фактичні витрати на проведення експертизи №2986 (а.п.104); постанови про визнання речовими доказами від 13.10.2022 року, 14.10.2022 року, від 18.10.2022 року (а.п.27, 41, 82, 123).
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а його дії правильно кваліфіковані:
-за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.4 ст.186 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 , який раніше судимий, має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив умисний тяжкий злочин проти власності, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, офіційно не працює.
У відповідності до ст.66 КК України, у якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття. У відповідності до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального право рушення щодо особи похилого віку.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних злочинів, з метою попередження вчинення ним нових злочинів обвинуваченому необхідно призначити покарання виключно у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судової товарознавчої експертизи, згідно наданого звіту про фактичні витрати на проведення експертизи.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання: 7 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з 18 жовтня 2022 року.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.
Вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2020 року - виконувати самостійно.

Речові докази: шапку чорно-білого кольору, з биркою «Coca-cola», куртку чорного кольору з биркою «GREENHOUSE», 40-го розміру, які знаходяться на зберіганні камері схову речових доказів ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №3658, 3659)- повернути власнику ОСОБА_5 ; оптичний носій, DVD+R 16 х диск, 4.7 GB, 120 MIN, помаранчевого кольору з відео записом події, що мали місце 12.10.2022 року на території Дніпропетровського центрального автовокзалу в м. Дніпрі за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, буд. 10, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000687залишити в матеріалах кримінального провадження №0000687; мобільний телефон «РОСО» М3, об`ємом пам`яті 4/46 GB, синього кольору, imeil: НОМЕР_1 , imeil2: НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 - залишити законному власнику ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави фактичну вартість проведення судово-товарознавчої експертизи № 2986 від 08.11.2022 року у розмірі 170,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1