ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2070/22 Справа № 932/7126/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000902, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Синельникове Дніпропетровської області, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово строком до 18 січня 2023 року з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується долученими до клопотання, зібраними під час досудового розслідування процесуальними документами у їх сукупності. Також, на думку слідчого судді, доведеними є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки він офіційно не працевлаштований. В той же час, слідчий суддя вважав, що прокурором не доведено існування інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий у своєму клопотанні, зокрема, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тієї обставини, що інший, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому для запобігання встановленому ризику вважав достатнім застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово за місцем мешкання його бабусі.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що стороною обвинувачення доведені обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що в даному кримінальному провадженні є об`єктивні дані, що підтверджують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, що обраний запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 18 січня 2023 року з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Як слідує з матеріалів провадження 18 листопада 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, що виразилося у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 15 листопада 2022 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 від 15 листопада 2022 року; протоколом огляду телефону від 09 листопада 2022 року, який добровільно видано ОСОБА_12 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення речі для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_10 від 20 листопада 2022 року, а також іншими матеріалами, долученими до клопотання слідчого.

Старший слідчий СВ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував, що прокурором доведено обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема, ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, а саме те, що останній має постійне місце проживання, фактично знаходиться у шлюбних відносинах, має на утриманні дитину та, що відповідно свідчить про міцність його соціальних зв`язків з родиною, репутацію підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався та не має судимостей, його майновий стан та відсутність місця роботи, та прийшов до висновку, що прокурором не наведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні.

Також слідчий суддя прийшов до висновку про недоведеність існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду та можливого впливу на потерпілого чи свідків, з огляду на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, його самостійне з`явлення до органу досудового розслідування для повідомлення про підозру та до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу. При цьому суд вказав, що сама по собі обізнаність підозрюваного з анкетними даними потерпілого чи свідків є недостатньою підставою для висновку про обґрунтованість ризику, з огляду на те, що вказані дані відкриті слідчим шляхом долучення до клопотання про обрання запобіжного заходу протоколів допитів вказаних осіб, а тому якщо слідчий вважав можливим незаконний вплив на таких осіб, він міг би приховати відповідні дані.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді та оцінює критично доводи прокурора про те, що відомості про особу підозрюваного дають підстави для скасування застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо посилання прокурора на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності і життя та здоров`я особи, в умовах воєнного стану та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а отже може переховуватись від органу досудового розслідування, слідчого судді та/або суду, здійснювати незаконний вплив на свідків та інших учасників кримінального провадження, слід зазначити, що тяжкість вчиненого злочину не є достатньою підставою для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, Європейський суд з прав людини у справі Мамедова проти Росії від 01 червня 2006 року вказав на недостатність посилань на тяжкість злочину та ймовірне покарання, так як суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, але потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст.178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишити житло цілодобово.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що досудове розслідування у цьому провадженні вже закінчено, а обвинувальний акт щодо підозрюваного було направлено до суду першої інстанції та у підготовчому судовому засіданні в разі необхідності судом може бути вирішено питання про обрання, зміну, продовження чи скасування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 та застосованні до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 Коваленко ОСОБА_13 Слоквенко ОСОБА_14