Справа № 362/1759/23
Провадження № 1-кс/362/343/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна - ОСОБА_4 ,

фактичного володільця майна ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 ,про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000245 від 23.03.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

27.03.2023 року слідчому судді Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора, в якому він просить: накласти арешт з забороною права розпоряджання, користування та відчуження на автомобіль марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та перебував у фактичному користуванні у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (направлене поштою 23.03.2023 року).

Клопотання мотивовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 22 березня 2023 року, близько 09 год. 20 хв., водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 здійснюючи виїзд з другорядної дороги вул. Михайлівська, с. Барахти, на автомобільну дорогу Р19 сполученням «Васильків-Обухів» здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Hi Ace» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по головні дорозі Р19 сполученням Васильків-Обухів в бік м. Обухів.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир авто Toyota Hi Ace» державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому 7-го ребра. Інші учасники дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень не отримали.

22.03.2023 автомобіль марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 , був оглянутий та вилучений, після чого доставлений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Фастівський р-н, с. Борисів, провулок Боженка, 23.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 автомобіль марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та перебував у фактичному користуванні у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23.03.2023 автомобіль марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 », визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, є об`єктом, який зберіг на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Для здобуття доказів у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій та експертних досліджень з використанням даного автомобіля, які мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди та прийняття рішення за результатами досудового розслідування. Зокрема, у кримінальному провадженні необхідно провести ряд судових інженерно-транспортних експертиз, а саме: судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціалізацією «Дослідження механізму і обставин дорожньо-транспортних пригод», інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціалізацією «Дослідження технічного стану транспортного засобу», судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціалізацією «Транспортно-трасологічні дослідження», та інших.

Повернення вказаного автомобіля та його зберігання за межами спеціального майданчику для утримання транспортних засобів може призвести до його видозмінення, ремонту та відновлювальних робіт, штучної зміни конструктивних властивостей, механічних слідів утворених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди або відчуження на користь третіх осіб та як наслідок, це призведе до втрати технічних властивостей автомобіля та знищення або спотворення доказової інформації, яка має суттєве значення для кримінального провадження та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Пошкодження на транспортному засобі, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є унікальними по своїй суті та мають індивідуальні ознаки характерні лише для даної дорожньо-транспортної пригоди яка відбулася за участю вказаного автомобіля, мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди, механізму його розвитку та в цілому для прийняття обґрунтованого та законного рішення у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення належного проведення судових експертиз, збереження речового доказу у стані придатному для подальшого використання у кримінальному провадженні, забезпечення відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно необхідно накласти на нього арешт, оскільки в інший спосіб без накладення арешту на автомобіль марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 » це зробити не можливо.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Власник майна в судовому засіданні пояснила, що вони з чоловіком передали їх автомобіль у користування свекру ОСОБА_9 . Цей автомобіль йому потрібен, оскільки свекруха хвора.

Володілець майна просив не застосовувати арешт, оскільки він визнає свою провину у ДТП, потерпілі не мають до нього претензій, а автомобіль йому конче необхідний, оскільки його дружина хворіє і її необхідно возити в лікарню.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та наданий ОСОБА_9 консультативний висновок, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що22 березня 2023 року, близько 09 год. 20 хв., водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 здійснюючи виїзд з другорядної дороги вул. Михайлівська, с. Барахти, на автомобільну дорогу Р19 сполученням «Васильків-Обухів» здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Hi Ace» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по головні дорозі Р19 сполученням Васильків-Обухів в бік м. Обухів.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир авто Toyota Hi Ace» державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому 7-го ребра. Інші учасники дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень не отримали.

22.03.2023 автомобіль марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 , був оглянутий та вилучений, після чого доставлений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Фастівський р-н, с. Борисів, провулок Боженка, 23.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 автомобіль марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та перебував у фактичному користуванні у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23.03.2023 автомобіль марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 », визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є необхідними для проведення експертних досліджень.

З огляду на викладене вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а не накладення арешту може призвести до його відчуження, перетворення, псування, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування, розпоряджання ним та його відчуження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , та перебував у фактичному володінні у гр. ОСОБА_6 , шляхом заборони користування, розпоряджання вказаним майном та його відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1