Справа № 202/5874/23
Провадження № 1-кс/202/2615/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

31 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.03.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СД Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого 20.03.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється СД Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Краматорською окружною прокуратурою.

30.03.2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.03.2023 року.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 30.03.2023 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 20.03.2023 до ЧЧ Краматорського РУП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що працівник поліції Харченко, під час перевірки транспортного засобу «Pegout 208» д.н. НОМЕР_1 , було виявлено, що № шасі що вказаний в свідоцтві про реєстрацію, не сходиться з тим, що видає база «НАІС» за наявним свідоцтвом про реєстрацію , що свідчить про підробку вузлів та агрегатів ТЗ. (ЄО №4769)

20.03.2023 року було проведено огляд місця події, в ході якого було вилучено ТЗ Pegout 208з номером шасі (він-код) VF32AKFWA47811791д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_3 .

Користувачем вилученого транспортного засобу являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , м.т.: НОМЕР_4 , яка володіє ним на праві користування.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого 06.03.2018 року, власником ТЗ Pegout 208 з номером шасі (він-код) НОМЕР_5 д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , але встановити його місцезнаходження та місце проживання не надається можливим.

Даний кримінальний проступок 20.03.2023 зареєстрований в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000143за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України (підробка або заміна вузлів та агрегатів транспортного засобу).

Зметою виявлення, фіксації та вилучення відомостей про обставини вчинення правопорушення, речових доказів, знарядь скоєння даного кримінального правопорушення, які зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту або обставин, що треба встановити в ході кримінального провадження, а також предметів, які є об`єктом протиправних дій та речей, придбаних кримінально - протиправним шляхом, без яких неможливо встановити істину по кримінальному провадженню було вилучено: транспортний засіб - Pegout 208з номером шасі (він-код) VF32AKFWA47811791д.н.з. НОМЕР_2 , який було спрямовано до майданчику тимчасового утримання транспорту Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, за адресою: м. Краматорськ, вул. Бєляєва, 111-А, та свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_3 , яке зберігається в матеріалах кримінального проступку.

20.03.2023 року постановою дізнавача СД Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області вищевказані речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор у судове засідання не з`явилась, завчасно надала заяву у якій просила розглянути дане клопотання без її участі.

В силу вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя доходить до висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність учасників провадження, оскільки їх неявка не є перешкодою у розгляді.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, що і потрібно під час даного досудового розслідування.

Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були знаряддям скоєння кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або утримують інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 КПК України.

Виходячи з норм ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, серед іншого встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речового доказу) виникає ризик його знищення або переховування, тощо.

З метою подальшого використання вилученого майна у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

Наведене зумовило прокурора звернутися із клопотанням до слідчого судді.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна передбачає собою тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з метою збереження речових доказів, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про необхідність часткового задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно, вилучене 20.03.2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події від 20.03.2023 року, а саме:

- транспортний засіб - Pegout 208 з номером шасі (він-код) НОМЕР_5 д.н.з. НОМЕР_2 , користувачем якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1