Справа № 303/2104/23
Провадження № 1-кп/303/166/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження № 0000378 від 11.11.2022 року з угодою про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Мочола Берегівського району Закарпатської області, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимий;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України,суд, -

В С Т А Н О В И В:

До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000378 від 11.11.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням, ОСОБА_5 08.04.2013 року призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 . В той же день направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.12.2014 року ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги 1 гірсько піхотного відділення 1 гірсько піхотного взводу 3 гірсько піхотної роти 1 гірсько піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року встановлено, що з моменту оголошення рішення про мобілізацію в Україні наступає особливий період.

У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.

Вимоги ст..ст.17, 65 Конституції України, ст..17 ЗУ «Про оборону України», ч.1 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного військовослужбовця захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, ОСОБА_6 , під час проходження військової служби, зобов`язаний захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України; свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги; віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; повинен постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язаний завжди пам`ятати, що за його поведінкою, як військовослужбовця судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України, в цілому.

Натомість ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби.

Так, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , займаючи посаду номера обслуги 1 гірсько піхотного відділення 1 гірсько піхотного взводу 3 гірсько піхотної роти 1 гірсько піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вищевказаних нормативно правових актів, черех особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, 21.04.2017 року, без поважних причин від проходження військової служби, 21.04.2017 рокуЮ без поважних причини до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) не з`явився та був незаконно відсутній на військовій службі до 29.11.2017 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

У судовому засіданні подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 10.03.2023 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_8 а відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні прохає затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого прохала затвердити угоду про визнання винуватості.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 10.03.2023 року вбачається, що прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення за ч. 4 ст.407 КК України, яке ніким не оспорюється, та дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 407 КК України у виді 3-х років позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покласти обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено.

В судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.407 КК України, відноситься до тяжких злочинів, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч.4 ст.407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 березня 2023 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000378 від 11.11.2022 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді 3-х років позбавленя волі. На підставіст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1