Справа № 569/4480/23
УХВАЛА

про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для його участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

16 березня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчої судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Непийводи ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для його участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000024 від 25 березня 2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 15 лютого 2021 року між Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_5 , на добровільній основі укладено Контракт про проходження останнім військової служби на посадах осіб рядового складу терміном на 3 (три) роки, після чого ОСОБА_5 прийнятий на військову службу за контрактом.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15 лютого 2021 року № 33 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду зовнішнього пілота (оператора) безпілотних літальних апаратів розвідувальної роти військової частини.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без відповідного дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначається Президентом України в рішенні про її проведення.

Згідно Указів Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року та №15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні оголошена часткова мобілізація, заходи якої тривають на даний час.

Рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України. На даний час відповідних рішень Президентом України не приймалося.

Разом із тим, солдат ОСОБА_5 у порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, 15 лютого 2022 року близько 09 год. 00 хв. самовільно залишив місце табірного збору військової частини НОМЕР_1 на базі військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) та перебував поза межами військової частини, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , про своє місцезнаходження до органів військового управління не заявляв, проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував.

20 березня 2022 року (більш точний час досудовим слідством не встановлено) солдат ОСОБА_5 самостійно прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_3 припинивши вчинення продовжуваного злочину, виявив бажання проходити військову службу.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, 15 лютого 2022 року близько 09 год. 00 хв. самовільно залишив місце табірного збору військової частини НОМЕР_1 на базі військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) та перебував поза межами військової частини, про своє місцезнаходження до органів військового управління не заявляв, проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував до 20 березня 2022 року, після чого самостійно прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_3 , припинивши вчинення продовжуваного злочину, виявив бажання проходити військову службу, чим вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.

16 листопада 2022 року військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_5 у зв`язку із не встановлення місця перебування останнього, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у спосіб передбачений КПК України.

16 листопада 2022 року підозрюваного військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Прокурор у клопотанні вказав, що станом на момент внесення даного клопотання, солдат ОСОБА_5 повторно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , про своє місце перебування ОСОБА_5 командирів (начальників), а також правоохоронні органи не повідомив, та продовжує ухилятись від військової служби без будь - яких поважних причин, у зв`язку з чим ОСОБА_5 продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та достатніми доказами, а саме: допитами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які повідомили, що солдат ОСОБА_5 15 лютого 2022 року під час перебування особового складу військової частини НОМЕР_1 на Рівненському загальновійськовому полігоні ( АДРЕСА_1 ) без будь - яких без поважних причин самовільно залишив розташування вказаної військової частини, обов`язки військової служби не виконував до 20 березня 2022 року. В подальшому, 30.03.2022 солдат ОСОБА_5 повторно залишив місце несення служби у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 та по теперішній час місце знаходження ОСОБА_5 не відоме.

Допитом свідка ОСОБА_9 від 09 серпня 2022 року встановлено, що її син ОСОБА_5 додому приїздив останній раз у лютому 2022 року, надалі останній раз спілкувалася в телефонній розмові десь у червні 2022 року, місце перебування ОСОБА_5 їй не відоме. У червні 2022 року їй стало відомо про самовільне залишення її сином розташування військової частини, коли прийшла повістка про виклик до військової частини на його ім`я.

Наказами та повідомленнями військової частини НОМЕР_1 , з яких вбачається, що солдат ОСОБА_5 15 лютого 2022 року самовільно залишив місце табірного збору військової частини НОМЕР_1 на базі військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) та перебував поза межами вказаної військової частини, обов`язки військової служби не виконував до

20 березня 2022 року. З 30.03.2022 місце перебування ОСОБА_5 їй не відоме.

Відповідно до повідомлення Балтської міської ради Одеської області від 22 квітня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , за вказаною адресою не проживає з 2019 року. На даний час місце проживання міській раді не відоме.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а іншого більш м`якого покарання санкцією цієї статті КК України не передбачено, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, а також для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий клопотання просив задоволити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задоволити з викладених у ньому підстав.

Відповідно до ст. 188 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутись з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Частиною 4 вищевказаної статті передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що у рамках кримінального №0000024 від 25 березня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, 16 листопада 2022 року військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_5 у зв`язку із не встановлення місця перебування останнього, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у спосіб передбачений КПК України.

На даний час місце перебування ОСОБА_10 не відоме, а тому 16 листопада 2022 року підозрюваного військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 281 КПК України оголошено у розшук.

Вищевказані докази вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий у своєму клопотанні та прокурор при його розгляді довели, про існування обставин, передбачених п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 189 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, переховується від органів досудового слідства, у зв`язку з чим оголошений у розшук, ухиляється від явки до слідчого, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що вказує на ризики передбачені пунктами 1,5 частини 1 статті 177 КПК України і для забезпечення його явки для розгляду даного клопотання, є достатні підстави для надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , для його участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178,183,187-190,372 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задоволити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Садове Арбузинського району Миколаївської області, зареєстрованого (останнє відоме місце проживання) за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням строку дії ухвали на 6 місяців.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Садове Арбузинського району Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду.

Копію ухвали для виконання направити до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області та для контролю прокурору Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_11