Справа № 128/2377/22
Провадження №11-кп/801/1179/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 02.11.2022, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Судове рішення мотивоване тим, що судом не встановлено таких ґрунтовних даних, які свідчать, що процес виправлення засудженого ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість заміни покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього дію ст. 82 КК України, замінивши йому невідбуту частину призначеного покарання на більш м`яке, а саме обмеження волі. Апелянт вказує, що має одинадцять заохочень, стягнення погашені, позитивно характеризується за місцем відбування покарання, став на шлях виправлення і заслуговує на заміну покарання.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас поліпшувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість поліпшення його правового становища.
Умовами застосування заміни не відбутої частини покарання більш м`яким є те, що засуджений: відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі; він став на шлях виправлення; фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Як вбачається із матеріалів справи, наразі ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 12.07.2019 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України у виді 5 років позбавлення волі.
Засуджений відбув більше двох третин строку призначеного покарання. за весь період відбування покарання ОСОБА_7 загалом характеризується позитивно, неодноразово заохочувався, з другої половини 2021 року не порушував режим відбування покарання, накладені стягнення погашені, що свідчить про тенденцію до виправлення останнього.
При цьому засуджений ОСОБА_7 досить короткий проміжок часу був офіційно працевлаштований при відсутності перешкод для здійснення трудової діяльності. Засуджений ОСОБА_7 був залучений до праці лише в ті місяці, які передували настанню строку, після відбуття якого можливе його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким.
ОСОБА_7 раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, звільнявся умовно-достроково та повторно вчиняв злочини протягом невідбутого строку покарання, належних висновків не зробив та знову вчинив умисні корисливі злочини, в тому числі із застосуванням насильства. Тобто застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання не сприяло процесу виправлення та відмови від протиправної поведінки в подальшому.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 правильно та об`єктивно врахував особу засудженого, його поведінку за весь час відбування покарання та дійшов вірного висновку про відсутність переконливих доказів, які б свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, та обґрунтовано відмовив у заміні покарання на більш м`яке.
Клопотання розглянуто судом першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, досліджено необхідні матеріали провадження та особової справи.
Суд першої інстанції взяв до уваги дані, які позитивно характеризують засудженого, а також дані, які висвітлюють його негативну поведінку. Такий комплексний підхід є правильним та свідчить про об`єктивність та безсторонність суду.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 02.11.2022, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4