печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000370, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2021, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286- 1 КК України, клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_6 під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Печерського районного суду м. Києва на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження № 0000370 від 01.05.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286- 1 КК України.

На стадії судового розгляду до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який ухвалою суду від 05.10.2022 продовжено до 03.12.2022.

Прокурор у судовому засіданні звернувся із клопотанням про продовження строків тримання ОСОБА_6 під вартою. Вказане клопотання обґрунтовував тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені раніше, на час судового засідання продовжують існувати.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість та формальність. Так, зазначили, що ОСОБА_6 перебуває під вартою 1 рік та 6 місяців, що фактично вказує на відбування покарання останнім. Окрім того, вказали, що відповідно до практики ЄСПЛ, час - це той чинник, що мінімізує ризики. Адвокати зазначили, що клопотання прокурора не містить жодних доказів неможливості застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу більш м"якого, ніж тримання під вартою. Просили врахувати суд наявність міцних соціальних зв"язків у ОСОБА_6 (родина, друзі), те, що він ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивні характеристики останнього. З урахуванням викладеного, просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію своїх захисників та зазначив, що продовження його тримання під вартою відбувається формально та несправедливо, проти моралі, оскільки ризики відсутні, він сам є постраждалим, оскільки потрапив в дорожньо-транспортну пригоду та втратив близьку людину, а потерпілий є особою, яка бажає нажитись на чужому горі.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію прокурора та просив врахувати, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення саме під час втечі від патрульної поліції з метою уникнення адміністративної відповідальності. За час судового провадження обвинувачений ОСОБА_6 фактично так і не визнав своєї вини, не усвідомив значення своїх дій, від яких настала смерть людини.

Заслухавши думку учасників провадження, додатково дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд надходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, характеризується підвищеною суспільною небезпекою, оскільки фактично посягає на життя, здоров`я невизначеного кола осіб, в даному конкретному випадку - спричинив смерть людини.

Окрім того, суд враховує практику ЄСПЛ, зокрема рішення по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, де Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Натомість, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, на час затримання не працював.

Поряд із тим, вказані дані про особу обвинуваченого не нівелюють ризиків переховування від суду, вчинення іншого правопорушення, зокрема, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого не убезпечила його від неодноразового притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху.

За обставинами справи, з огляду на досліджені в провадженні докази, зокрема показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , подія, з приводу якої ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення, сала місце під час ухилення ОСОБА_6 від автомобіля патрульної поліції, що його переслідував у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху, що свідчить про існування ризику переховуватись також і від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, уникаючи кримінальної відповідальності.

З огляду на стадію кримінального провадження дійсно є нівельованим ризик незаконного впливу на свідків, проте з урахуванням викладеного вище, ризик переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (зокрема шляхом нявки в судове засідання) з метою уникнення кримінальної відповідальності, залишаються актуальним та мають такий ступінь ймовірності, що робить неможливим запобігання їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу та обґрунтовують наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України суд при продовженні застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вбачає підстав для визначення щодо нього застави як альтернативного запобіжного заходу.

На підставі ст. ст. 177, 183, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_6 під вартою - задовольнити.

Продовжити до 27 січня 2023 року включно застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На ухвалу суду може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1