ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1824/22 Справа № 182/3956/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 16.12.2022 року.

Одночасно підозрюваному ОСОБА_8 встановлено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 208 000 грн. Також слідчим суддею визначено, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_8 застави, у відповідності до ч.5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК), на нього будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора під час досудового розслідування, суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом;

- не відлучатися з м. Нікополя, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом;

- повідомляти слідчого, прокурора під час досудового розслідування чи суд, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_8 строком на два місяці, які починаються з моменту внесення застави.

З матеріалів провадження убачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він, у невстановлений слідством час, місці та за невстановлених слідством обставин з метою подальшого збуту незаконно, умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - «канабіс» та психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін», для подальшого збуту, які незаконно став зберігати за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками поліції.

Так, 19.10.2022 в ході проведення санкціонованого обшуку в період часу з 15:14 год. до 16:37 год. за місцем фактичного мешкання ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 53 (п`ятдесят три) сліп-пакети з подрібненою речовиною зеленого кольору, в 1 (одному) зі сліп-пакетів згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-22/32802-НЗПРАП від 20.10.2022 речовина масою 0,8538 г містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,7512 г, а також вилучено два сліп-пакети з кристалічною речовиною світлого кольору.

Вилучені в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 вищевказані особливо небезпечні наркотичні речовини, обіг яких заборонено - «канабіс», масою 0,7512 г ОСОБА_8 незаконно, умисно придбав та зберігав за місцем свого мешкання з метою подальшого збуту.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК, тобто у незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин з метою збуту, вчинених повторно.

13.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК.

19.10.2022 о 18-53 годині ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК та 20.10.2022 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку незаконністю, необґрунтованістю та невмотивованістю.

Вказує на недоведеність стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки на час звернення до слідчого судді з клопотанням прокурором було надано як доказ єдиний висновок експерта, відповідно до якого встановлено лише у 1 сліп-пакеті наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. Разом з тим, в судовому засіданні ОСОБА_8 пояснював, що вживає наркотичні засоби, має проблеми з наркотиками, на даний час має направлення до лікарні з приводу проходження лікування від 01.10.2022 року, вилучену речовину придбав до подій 08.08.2022 року, а тому при наявності 1 сліп-пакету неможливо стверджувати, що має місце кваліфікація ст. 307 КК. Крім того, слідством не встановлено дату, час та місце придбання вилученого при обшуку майна, а тому неможливо підозрювати ОСОБА_8 у скоєнні злочину повторно. Таким чином, на переконання сторони захисту, ОСОБА_8 може бути пред`явлена підозра лише за ч.1 ст.309 КК, санкція статті якої не передбачає навіть позбавлення волі.

Також в апеляційній скарзі захисник вказує і на відсутність існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК. Аргументує тим, що висновок слідчого судді про можливість ОСОБА_8 переховуватися від суду є не щось іншим, ніж припущенням, оскільки у даному випадку не має жодного посилання на будь-які докази, так як слідством вони надані не були. У той же час навпаки, в оскаржуваній ухвалі зазначається, що раніше відносно ОСОБА_8 обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, але термін дії якого давно закінчився. При цьому, будь-яких порушень обраного запобіжного заходу зі сторони ОСОБА_8 не було.

Щодо ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення у якому він підозрюється зазначає, що останній під час розгляду клопотання зазначав, а іншої версії слідство не надало, що він придбав наркотичний засіб задовго до 07.08.2022 року для власного споживання, після затримання 07.08.2022 року будь-яких кримінальних правопорушень не вчиняв.

Посилаючись на практику ЄСПЛ вказує, що під час судового розгляду прокурором не доведено, а слідчим суддею не вказано, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного чи протидіяти встановленим ризикам.

На підставі вищевикладеного захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2022 року та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, але його неявка, відповідно до приписів ч.4 ст.405 КПК, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч.1ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст.178 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, та санкція ч.2 ст.307 КК, за якою йому повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 КК, всупереч твердженням сторони захисту, підтверджується наведеними в клопотанні слідчого, перевіреними під час судового розгляду слідчим суддею доказами, зокрема: протоколом обшуку від 19.10.2022 року (а.с.6-8); висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів від 20.10.2022 року (а.с.11-16); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19.10.2022 року (а.с.17-18); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 19.10.2022 року (а.с.19-20); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.10.2022 року (а.с.21-22).

Отже, на переконання колегії суддів, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри за ч.2 ст.307 КК.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є неспроможними.

Наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, належним чином мотивовано слідчим суддею у своїй ухвалі.

Зокрема, як зазначив слідчий суддя, про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, у зв`язку із чим, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, вказує той факт, що 07.08.2022 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, у межах якого стосовно нього було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого наразі закінчився. Тобто, після вчинення вказаного кримінального правопорушення у ОСОБА_8 повторно було вилучено більше 50-ти фасованих пакетів з наркотичною речовиною, що свідчить про те, що він продовжує злочинну діяльність.

Таким чином слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.178 КПК, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у цьому злочині, та відомості про особу підозрюваного ОСОБА_8 в їх сукупності, зокрема, його вік та стан здоров`я, репутацію підозрюваного, майновий стан та відсутність судимостей, відсутність родини та утриманців, постійного місця роботи та законних джерел доходів, та дійшов правильних висновків, що інші більш м`які запобіжні заходи, у тому числі цілодобовий домашній арешт, на чому наполягає сторону захисту, не забезпечать його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти встановленим ризикам.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК, недоведеність існування підстав для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність будь-яких обґрунтувань того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Окрім того, доводи захисника ОСОБА_7 щодо невірної правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_8 за вчинений злочин, суд апеляційної інстанції на даній стадії кримінального провадження не розглядає, оскільки ці питання є предметом перевірки суду першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті.

Також слідчий суддя, дотримуючись приписів ч.4 ст.182 КПК, правильно визначив розмір застави, який відповідає обставинам кримінального правопорушення, майновому та сімейному стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених судом ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та є достатньою мірою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК, а також з дотриманням вимог ст.ст.194,196 КПК, дійшов висновку про доцільність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів,та визначенням відповідного розміру застави. Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 є безпідставними та задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2022 року, якою стосовно ОСОБА_8 підозрюваного за ч.2 ст.307 КК, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 16.12.2022 року, та альтернативою внесення застави - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16