В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої/цивільної позивачки ОСОБА_4 ,

обвинуваченого/цивільного відповідача ОСОБА_5 ,

здійснивши в м. Біла Церква у відкритому судовому засіданні судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002440, яке внесене до ЄРДР 29 вересня 2022 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

а також цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , про стягнення збитків,

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпіла/цивільна позивачка ОСОБА_4 ,

обвинувачений/цивільний відповідач ОСОБА_5 , установив таке.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до ст. 1 Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Проте, у період з травня місяця по червень місяць 2022 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 виник умисел на крадіжку майна, що належить ОСОБА_4 , яка проживає у кімнаті АДРЕСА_2 та користується шафкою, що замикається на навісний замок, у спільній кухонній кімнаті будинку АДРЕСА_3 .

Так у період з травня місяця по червень місяць 2022 року, знаючи про відсутність ОСОБА_4 за місцем проживання і що остання залишила ключі від належної їй кімнати та шафки у спільній кухонній кімнаті у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення майна, належного ОСОБА_4 .
Так, у період з травня місяця по червень місяць 2022 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах введеного в Україні воєнного стану, таємно від оточуючих, скориставшись відсутністю власниці та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття ключем замка, розташованого на вхідних дверях, ОСОБА_5 проник до кімнати АДРЕСА_2 , звідки здійснив крадіжку портативної музичної колонки «Music Speaker Q610» вартістю 334 гривні 40 копійок та вафельниці марки «НОМЕ 4U», вартість якої визначити не вдалося, які належать потерпілій ОСОБА_4 .
В подальшому ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив майнової шкоди ОСОБА_4 , на загальну суму 334 гривні 40 копійок.
Продовжуючи свій злочинний умисел, у період з травня місяця по червень місяць 2022 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах введеного в Україні воєнного стану, таємно від оточуючих, скориставшись відсутністю власниці та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття ключем навісного замка, проник до кухонної шафки що знаходиться у спільній кухонній кімнаті гуртожитку, що знаходиться у будинку АДРЕСА_3 , звідки здійснив крадіжку мультиварки марки «Satori» модель «М-41960» вартістю 530 гривень 00 копійок та блендеру марки «ORION» модель «оrb-016» вартістю 524 гривні 50 копійок, які належать потерпілій ОСОБА_4 .
B подальшому ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив майнової шкоди ОСОБА_4 , на загальну суму 1054 гривні 50 копійок.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 належить кваліфікувати, за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане із проникненням у житло та інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, отримавши згоду учасників кримінального провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо обставин, які ними не оспорювалась, оскільки вони розуміли правильно їх зміст, сумнівів у добровільності їх позиції не було, а їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі ч. 4 ст. 349 КПК України, суд допитав обвинуваченого ОСОБА_5 , який визнав, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України та надав покази, які повністю узгоджуються із зазначеними у обвинувальному акті, жалкував про вчинене, просив суворо не карати, зазначав, що вчинив злочин у зв`язку із тяжким матеріальним становищем.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_5 прокурором не заявлялося.

Мотиви призначення покарання.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 23 червня 2020 року, у справі № 171/8/17, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що згідно із ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

Отже, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, перебуває на обліку військовозобов`язаних сержантів і солдатів запасу, як придатний до військової служби, за допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, на обліку у органі з питань пробації не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілої, яка просила призначити не суворе покарання, суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання, визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, неможливе без ізоляції ОСОБА_5 від суспільства і йому необхідно призначити покарання, у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_5 призначене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, часткове відшкодування шкоди, відсутність обтяжуючих обставин, а також те, що кримінальне правопорушення вчинене ним вперше, суд дійшов висновку, про можливість застосування до нього положень ч. 1 ст. 75 КК України та вважає, що на підставі ч. 4 ст. 75 КК України, йому необхідно установити іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, на ОСОБА_5 необхідно покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення без розгляду.

Згідно із цивільним позовом, ОСОБА_4 , з урахуванням уточнення, просила: стягнути із ОСОБА_5 на її користь 4 517 грн. збитків.

Свою вимогу мотивувала тим, що вчинивши злочин ОСОБА_5 завдав їй збитків, у розмірі еквіваленту вартості викраденого майна, на час вирішення справи у суді. Викрадені для неї речі є важливими, оскільки необхідні для догляду за дитиною.

В судовому засіданні, ОСОБА_5 цивільний позов визнав повністю.

Згідно із ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06 листопада 2009 року, розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідно злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінам на час вирішення справи в суді.

Судом установлено, що згідно із наданою інформацією із інтернет-магазину «Розетка», вартість мультиварки «Satori» SM-41960-SSL становить 949 грн., блендеру BOSCH MSM66130 1399 грн., портативної колонки Hopestar H39 IPX6 979 грн., вафельниці CLATRONIC WA 3492 1599 грн., монокуляра-бінокля PANDA 40x60 PRO з нічним баченням з кріпленням-прищепкою для телефону і підставкою 790 грн.
Згідно із ч. 4 ст. 206 КПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 цивільний позов визнав, суд вважає за можливе стягнути із нього збитки, у розмірі вартості мультиварки, портативної колонки, вафельниці, про які зазначено вище, що становить 3 527 грн.

Натомість, у стягненні вартості вищезазначеного монокуляра-бінокля, що становить 790 грн. суд відмовляє, оскільки згідно із доведеним суду обвинуваченням, ОСОБА_5 монокулярів-біноклів не викрадав.

За таких обставин, суд задовольняє цивільний позов ОСОБА_4 частково.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до довідки про витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2651 від 17 жовтня 2022 року витрати на проведення експертизи становлять 210 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, їх необхідно стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, судом не встановлено, оскільки у порядку ст. 331 КПК України, від прокурора клопотань про це не надходило.

Керуючись ст. 124, 174, 177, 331, 368, 374, 381-382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Згідно із ч. 1 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю два роки, який обчислювати, починаючи із 02 грудня 2022 року.

На підставі ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 , виконувати такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 210 грн.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , про стягнення збитків, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , збитки у розмірі 3 527 грн.

В іншій частині цивільного позові, - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з особливостями визначеними ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду Ірина ДУБАНОВСЬКА Київської області