Справа № 162/751/22
Провадження № 1-кп/162/35/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

(в режимі відеоконференції)

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2022 року за №0000532, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Дробишеве Лиманського району Донецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працевлаштованого, одруженого, раніше судимого вироком Краснолиманського міського суду Донецької області 08.10.2001 року, за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, згідно ст.70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст.45, 104 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Краснолиманського міського суду Донецької області 27.07.2007 року, за ч.3 ст.185, ч.4 ст.189, згідно ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, звільненого 19.11.2014 року по відбуттю строку покарання; вироком Краснолиманського міського суду Донецької області 05.12.2016 року, за ч.3 ст.185, КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці; вироком Краснолиманського міського суду Донецької області 09.06.2017 року, за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.129, ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та штрафу в сумі 850 грн., на підставі ст.81 КК України звільнений умовно-достроково з місь позбавлення волі, з невідбутим терміном покарання 11 місяців 13 днів,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України)

ВСТАНОВИВ:

До Любешівського районного суду Волинської області 24 січня 2023 року надійшло клопотання прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого щодо ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на термін 60 днів.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім повного визнання вини ОСОБА_5 у скоєному, його вина в інкримінованому діянні повністю підтверджується зібраними доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_4 про скоєння крадіжки; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 ; протоколом обшуку; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України; протоколами допиту свідків; протоколом пред`явлення речей для впізнання; висновком судової товарознавчої експертизи; протоколами дослідження інформації відеозапису та іншими доказами в сукупності.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 10 листопада 2022 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 06 січня 2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 02 січня 2023 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 30 днів з правом застави до 31 січня 2023 року включно.

На даний час наявні ризики не зменшилися та продовжують мати місце.

Обвинувачений ОСОБА_5 перебуває в шлюбі не тривалий час, проживає з дружиною, однак на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштований, у зв`язку із чим немає будь-яких доходів для задоволення своїх матеріальних потреб, ніде не навчається, в минулому притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини і, будучи раніше судимий вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 09.06.2017 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 125 КК України та 30.06.2021 будучи повідомленим слідчим СВ ВП № 3 Краматорського РУП про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000162 від 25.05.2021, на шлях виправлення не став та вчинив новий тяжкий злочин.

ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин в умовах воєнного стану в Україні.

Відтак, тяжкість покарання та спосіб життя обвинуваченого свідчить про наявність, передбачених ст. 177 КПК України, ризиків, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вказаних ризиків.

Всі вищевказані факти свідчать про вперте небажання ОСОБА_5 дотримуватись правил та норм поведінки в суспільстві та про наявність, передбачених ст. 177 КПК України, ризиків, що ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_5 раніше вчиняв корисливі та насильницькі злочини, що свідчить про відсутність моральних якостей та психологічних установок на дотримання вимог діючого правопорядку, впевненості у безкарності своїх дій.

За таких обставин постає необхідність у продовженні відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки лише вказаний захід, може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , не може запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останнього.

Беручи до уваги викладене вище, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала з наведених у ньому підстав та зазначила, що на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики, зазначені в клопотанні, зокрема те, що обвинувачений може переховуватися від суду, чинити незаконний вплив на потерпілого та свідків, а також продовжити злочинну діяльність.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив щодо продовження тримання його під вартою. Вказав, що має дружину та постійне місце проживання, що свідчить про міцні соціальні зв`язки. Також заперечив щодо впливу на потерпілого і свідків, оскільки особисто з ним не знайомий. Просить обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти клопотання та вказав, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений, має постійне місце проживання. Жодних нових аргументів про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у клопотання прокурора немає. ОСОБА_5 не намагається уникнути відповідальності та готовий нести призначене йому покарання. У зв`язку з цим просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши зміст клопотання, дослідивши наданні матеріали досудового розслідування, приходжу до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно до положень статей 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Аналіз доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Із клопотання про продовження строку запобіжного заходу та доданих до нього матеріалів суддя вбачає достатньо підстав для переконання, що заявлені органом досудового розслідування ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на цей час не зменшилися, що в свою чергу є підставою для продовження щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, немає, оскільки ОСОБА_5 , незважаючи на наявність у нього постійного місця проживання та нетривалих соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення. Тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , обставини, за яких він був скоєний, вказують на існування цілком реальних ризиків, що застосування до нього іншого, окрім як тримання під вартою, запобіжного заходу надасть йому можливість переховуватися від суду, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Одночасно суддя вважає, що на даний час існують ризики впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків, в даному кримінальному провадженні, що може зашкодити об`єктивному розгляду справи.

Разом з цим, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони й відповідно до українського законодавства, в Україні запроваджено воєнний стан, за дії якого тимчасово можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини та громадянина, що є додатковим ризиком, обставиною, яка обґрунтовує необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, обставин вчиненого ним злочину, суд вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів та лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.

Частиною 1 статті 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Частиною 6 статті 615 КПК України передбачено, що у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважаться продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги обставини вчинення обвинуваченим злочину, ступінь його тяжкості та покарання, що йому загрожує у випадку визнання його винуватим у його вчиненні, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд задовільняє подане прокурором клопотання та продовжує застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів з дня постановлення ухвали по 27 березня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись статтями 177, 178, 183, 331, 369, 372, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів, який рахувати з часу винесення ухвали по 27 березня 2023 року включно.

Вручити обвинуваченому, прокурору копію ухвали та направити її до Державної установи "Маневицька виправна колонія (№42)".

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 30 січня 2023 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_7