Справа № 133/465/22
Ухвала
Іменем України

"09" листопада 2022 р. м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000443 від 01 грудня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю учасників провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції з ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1»),

захисника: адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

Калинівським районним судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.
Від прокурора Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_4 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 днів, без визначення розміру застави, яке обгрунтоване тим, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином, будучи раніше неодноразово засудженим за скоєння умисних злочинів, востаннє 13.10.2021 Калинівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 296 КК України, вчинив злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, без будь-яких явних причин та підстав, а тому розуміючи невідворотність покарання може ухилятися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значеннядля встановлення обставин кримінального правопворшення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Просить продовжити строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, оскільки застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вказаним ризикам.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 подане клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Заперечив в задоволенні усного клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечили в задоволенні клопотання прокурора, заявили усне клопотання щодо зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Захисник адвокат ОСОБА_5 зазначив, що прокурором недоведено існування ризиків, передбаченихз ст. 177 КПК України, його підзахисний тривалий час утримується під вартою, разом з тим, в зв`язку з неявкою в судові засідання учасників кримінального провадження, розгляд справи затягується, сама по собі наявність попередніх судимостей у обвинуваченого не може слугувати підставою для застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що дає суду підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення судового засідання, призначеного на 09.11.2022 у її відсутність.
Розглянувши клопотання сторін кримінального провадження, заслухавши їх думки, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу, так само як і для його застосування, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч. 3ст. 331 КПК України суд першої інстанції, незалежно від наявності клопотань, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме до спливу продовженого строку, повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
З огляду на те, що завершити розгляд кримінального провадження судом до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 встановленого ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 23.09.2022, а саме, до 21.11.2022 є неможливим, ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, на думку суду, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість кримінальних правопорушень, в скоєнні яких він обвинувачується, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.
Суд приймає до уваги стадію даного судового провадження, в межах якого обвинувачений та всі свідки на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинуваченого від суду, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого.
Також суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному провадженні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпала, а ризики, які послужили підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшилися.
Вирішуючи питання щодо строку продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги те, що у кримінальному провадженні не допитані всі свідки, обвинувачений, не досліджені речові докази, а також бере до уваги розумність строків кримінального провадження та приходить до висновку про продовження дії запобіжного заходу на строк 60 днів, що буде виправданим та відповідатиме Закону.
Враховуючи особу обвинуваченого, обставини кримінальних правопорушень, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, не визначає розмір застави.
Керуючись ст.ст.177,178,183,199,331,369,370,392 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, терміном на 60 (шістдесят) днів, до 07 січня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Усне клопотання ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт залишити без задоволення.

Копію ухвали направити обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілій та уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена в частині продовження строків тримання під вартою в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 11.11.2022 о 09 год 10 хв

Суддя ОСОБА_1