У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання виконувача обов`язки начальника Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)» про приведення у відповідність вироку щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Виконувач обов`язків начальника Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)» звернувся до суду із клопотанням, за яким просить:

-привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 1617-VIII, вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 26.09.2014 щодо ОСОБА_4 , відповідно до якого останнього засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, та ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 20.04.2021, відповідно до якої звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання скасовано та направлено останнього для відбування покарання згідно з вироком;

-зарахувати строк перебування в Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)» в строк відбування покарання.

В обґрунтування клопотання заявник зазначив наступне.

У державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)» перебуває ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 26.09.2014 за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 20.04.2021 звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 скасовано та направлено останнього для відбування покарання згідно з вищевказаним вироком.

Надалі, 01.07.2020, набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, яким внесено зміни до санкції статті, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України та встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Отже, починаю чи з 01.07.2020 санкція передбачена ч. 1 ст. 185 КК України взагалі не передбачає такого виду покарання як позбавлення волі, яке було призначене ОСОБА_4 згідно з вищезазначеним вироком.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджений відповідно до вироку Свалявського районного суду від 26.09.2014 за ч. 1 ст. 185 ЮС України до 2 років позбавлення волі зі звільнення на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, яке у подальшому ухвалою Свалявського районного суду від 20.04.2021 було скасовано з направленням його для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік за ч. 1 ст. 185 КК України в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України № 2617-VIII, призначена вироком міра покарання перевищує межу чинної санкції, а тому наявні підстави для вирішення судом питання пом`якшення засудженому покарання.

Представник заявника в судовому засідання клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджений просив задовольнити клопотання та пом`якшити йому раніше призначене покарання.

Заслухавши всіх присутніх, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом (ч. 1 ст. 539 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Як зазначено у ч. 3, 5 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Як вбачається з матеріалів справи, за вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 26.09.2014 року у справі № 306/2436/14-к ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України призначивши два роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу обрано особисте зобов`язання.

За ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 03.11.2022 року у справі № 306/2436/14-к було відмовлено засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на подання заяви про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами в кримінальному процесі та у відкритті провадження про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами в кримінальному процесі.

За ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 20.04.2021 року у справі № 306/830/18 клопотання Свалявського РВ філії ДУ Центр пробації в Закарпатській області було задоволено.

Звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) скасовано.

Направлено засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) для відбування покарання, призначеного йому вироком Свалявського районного суду від 26.09.2014 року у виді позбавлення волі строком на два роки.

За ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 14.03.2022 року у справі № 306/830/18 було апеляційну скаргу, яку подав засуджений ОСОБА_4 , залишено без задоволення. Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 квітня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишено без зміни.

Згідно протоколу затримання особи від 11.07.2022 року ОСОБА_4 було затримано 11.07.2022 року о 09 год. 15 хв.

За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.07.2022 року у справі № 308/9319/22 було подання начальника Закарпатської установи виконання покарань (№9) ОСОБА_7 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №1617-VIIІ вироку та ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_4 повернуто для належного оформлення, оскільки в поданні не конкретизовано, які саме питання необхідно вирішити під час виконання вироку суду, а відтак неможливо встановити підсудність даного подання.

За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2022 року у справі № 308/11683/22 подання виконувача обов`язків начальника Закарпатської установи виконання покарань (№9) полковника внутрішньої служби ОСОБА_8 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №1617-VIIІ вироку та ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_4 також було повернуто для належного оформлення, тому, що не конкретизовано, які саме питання необхідно вирішити під час виконання вироку суду.

Як зазначено у ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до п. 119 п. 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ, який набув чинності 01.07.2020 року, було у Кримінальному кодексі України (Відомості Верховної Ради України, 2001 р., № 25-26, ст. 131): у статті 185: в абзаці другому частини першої слова "від п`ятдесяти до ста" замінено словами "від однієї тисячі до трьох тисяч", а слова "або позбавленням волі на строк до трьох років" - словами "або обмеженням волі на строк до п`яти років".

Після набуття чинності зазначеним законом ч. 1 ст. 185 КК України виглядає наступним чином: Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Тоді як за вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 26.09.2014 року у справі № 306/2436/14-к, з урахуванням ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 20.04.2021 року у справі № 306/830/18, засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було направлено для відбування покарання, призначеного йому вироком Свалявського районного суду від 26.09.2014 року у виді позбавлення волі строком на два роки, що не відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України у редакції, яка діє із 01.07.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ, який набув чинності 01.07.2020 року, вироку Свалявського районного суду Закарпатської області від 26.09.2014 року у справі № 306/2436/14-к, та ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 20.04.2021 року у справі № 306/830/18, відповідно до яких ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, та направлено відбувати реально це покарання, - шляхом зниження, призначеної засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міри покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у два роки позбавлення волі, що перевищує санкцію нового закону, до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону, а саме арешту на строк 6 (шість) місяців, оскільки у цьому випадку йдеться про заміну покарання у виді позбавлення волі, а санкція ч. 1 ст. 185 КК України у редакції, що діяла станом на 11.07.2014 року дату вчинення кримінального правопорушення, у попередній редакції, не передбачала взагалі покарання у виді обмеження волі, тому, замінюючи покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за можливе застосувати не обмеження волі, а інше, менш суворе, покарання, яким у даному випадку є арешт на строк до шести місяців.

Відбуте засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання, у період з 11.07.2022 року з 09 год. 15 хв. зарахувати з перерахуванням за правилами, встановленими п.п. а п. 1 ч. 1 статті 72 КК України, із розрахунку один день позбавлення волі за один день арешту.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання виконувача обов`язки начальника Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)» про приведення у відповідність вироку щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ, який набув чинності 01.07.2020 року, вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 26.09.2014 року у справі № 306/2436/14-к, та ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 20.04.2021 року у справі № 306/830/18, відповідно до яких ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, та направлено відбувати реально це покарання, - шляхом зниження, призначеної засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міри покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у два роки позбавлення волі, що перевищує санкцію нового закону, до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону, а саме арешту на строк 6 (шість) місяців.

Відбуте засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання, у період з 11.07.2022 року з 09 год. 15 хв. зарахувати з перерахуванням за правилами, встановленими п.п. а п. 1 ч. 1 статті 72 КК України, із розрахунку один день позбавлення волі за один день арешту.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_9 ОСОБА_10