Справа № 308/2654/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого суді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Ужгороді, подання старшого інспектора Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженої Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2021 року - 5 (п`ять) років позбавлення волі та звільненої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладеними на неї обов`язками відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1,2 та ч.3 п. 3КК України, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 ,-
ВСТАНОВИВ:
Старший інспектор Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області майор внутрішньої служби ОСОБА_3 , звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженої Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2021 року - 5 (п`ять) років позбавлення волі та звільненої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладеними на неї обов`язками відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1,2 та ч.3 п. 3КК України, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 ,-
Подання мотивовано тим, що 01.02.2022 року на виконання до Ужгородського районного відділу надійшли розпорядження, вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відносно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , де того ж дня був прийнятий до виконання.
Так, 02.02.2022 року працівниками відділу даного громадянина було ознайомлено з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2021 року, роз`яснено права та обов`язки, покладені на нього вироком суду, умови звільнення від відбування покарання та в результаті чого від нього була відібрана підписка, анкета, розписка, із засудженим було проведено профілактичну бесіду про недопущення скоєння ним в подальшому нового злочину, порушень громадського порядку, в яких засуджений власноруч розписався. Також була винесена постанова « Про встановлення днів явки на реєстрацію», згідно якої засуджена ОСОБА_4 , зобов`язана з`являтися на реєстрацію до Ужгородського районного відділу 1 (першу) та 3 (третю) середу кожного місяця. Постанова була оголошена засудженій під розпис та заведений листок реєстрації засудженого.
У поданні вказано на те, що з метою виконання вироку суду, а саме обов`язку,який покладений на засудженого - працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітнього та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду ( ч.3 п.3 ст.76 КК України), 06.04.2022 року ОСОБА_5 , було видано направлення до міського центру зайнятості.
Інспектор зазначає, що 21.04.2022 року з Ужгородського міського центру зайнятості надійшло повідомлення про те, що громадянка ОСОБА_4 , не звертався до ЦЗ.
Так, 04.05.2022 року від засудженої ОСОБА_4 , працівниками Ужгородського РВ було відібрано пояснення, в якому остання пояснила, що не звертався до ЦЗ з метою працевлаштування або реєстрації як безробітнього у зв`язку із тим, що у неї не має бажання працювати і спосіб життя, який вона веде, її повністю влаштовує. В той же день засудженій було винесено застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Із засудженою також було проведено інформаційну бесіду та повторно видано направлення до центру зайнятості, а саме 04.05.2022 року.
20.06.2022 року на адресу Ужгородського РВ з Ужгородського міського центру зайнятості надійшла інформація, що ОСОБА_4 , не зверталася до центру зайнятості за пошуком роботи або реєстрації як безробітньої.
Інспектор зазначає, що у зв`язку із тим що засуджена ОСОБА_4 , не виконує обов`язок суду, а саме працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітнього та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду, тобто ч.3 п.3 ст.76 КК, на підставі ч. 2 ст. 78 КК України, ч. 2,3 ст. 166 КВК України, п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, він вважає за доцільне направити матеріали відносно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення її для відбування покарання, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21,12.2021 року - 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Представник пробації в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд подання за його відсутності, подання підтримує, просить задоволити.
Окрім того до клопотання додано заяву ОСОБА_4 , про розгляд подання без її участі. Остання повідомляє, що подання підтримує. Разом із тим зазначає, що не може працевлаштувтися та не зверталася до центру зайнятості у зв`язку із відсутністю у неї паспорту громадянина України та свідоцтва про народження. Виготовити документи не може у зв`язку із відсутністю коштів, а тому обов`язок суду працевлаштуватися або стати на облік у центр зайнятості виконати не може.
Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд подання за його відсутності, подання підтримує, просить задоволити.
Дослідивши матеріали справи, подання, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з п. 8 ч. 1ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
За змістом ч. 1ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1ст.166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2021 року затверджено угоду про визнання винуватості від 21.12.2021 року укладену між прокурором у кримінальному провадженні за № 0000078 від 24.01.2021, з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_4 , з другої сторони, у присутності захисника обвинуваченої ОСОБА_6 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити узгоджене в угоді покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України: у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 3 (три) роки.
У відповідності зі ст. 76 КК України покладено на засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
01.02.2022 року на виконання до Ужгородського районного відділу надійшли розпорядження, вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відносно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , де того ж дня був прийнятий до виконання.
02.02.2022 року працівниками відділу даного громадянина було ознайомлено з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2021 року, роз`яснено права та обов`язки, покладені на нього вироком суду, умови звільнення від відбування покарання та в результаті чого від нього була відібрана підписка, анкета, розписка, із засудженим було проведено профілактичну бесіду про недопущення скоєння ним в подальшому нового злочину, порушень громадського порядку, в яких засуджений власноруч розписався. Також була винесена постанова « Про встановлення днів явки на реєстрацію», згідно якої засуджена ОСОБА_4 , зобов`язана з`являтися на реєстрацію до Ужгородського районного відділу 1 (першу) та 3 (третю) середу кожного місяця. Постанова була оголошена засудженій під розпис та заведений листок реєстрації засудженого.
З метою виконання вироку суду, а саме обов`язку, який покладений на засудженого - працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітнього та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду ( ч.3 п.3 ст.76 КК України), 06.04.2022 року ОСОБА_5 , було видано направлення до міського центру зайнятості.
21.04.2022 року з Ужгородського міського центру зайнятості надійшло повідомлення про те, що громадянка ОСОБА_4 , не зверталася до ЦЗ.
04.05.2022 року від засудженої ОСОБА_4 , працівниками Ужгородського РВ було відібрано пояснення, в якому остання пояснила, що не звертався до ЦЗ з метою працевлаштування або реєстрації як безробітнього у зв`язку із тим, що у неї не має бажання працювати і спосіб життя, який вона веде, її повністю влаштовує. В той же день засудженій було винесено застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Із засудженою також було проведено інформаційну бесіду та повторно видано направлення до центру зайнятості, а саме 04.05.2022 року.
20.06.2022 року на адресу Ужгородського РВ з Ужгородського міського центру зайнятості надійшла інформація, що ОСОБА_4 , не зверталася до центру зайнятості за пошуком роботи або реєстрації як безробітнього.
Відповідно до правил ч.2ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Приписами глави 3 розділу IХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 року №272/5встановлено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України,Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.
У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 6 ст. 166 КВК України у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , жодного злочину, а також адміністративного правопорушення протягом іспитового строку не вчинила. Відомостей інших до матеріалів подання не надано.
Окрім того, згідно особової справи №40/ЗВП/2022, засуджена постійно, згідно графіку з`являється до органу пробації, для реєстрації, відвідує лекції.
Разом із тим, судом встановлено, що 21.04.2022 року з Ужгородського міського центру зайнятості надійшло повідомлення про те, що громадянка ОСОБА_4 , не зверталася до ЦЗ.
04.05.2022 року від засудженої ОСОБА_4 , працівниками Ужгородського РВ було відібрано пояснення, в якому остання пояснила, що не звертався до ЦЗ з метою працевлаштування або реєстрації як безробітнього у зв`язку із тим, що у неї не має бажання працювати і спосіб життя, який вона веде, її повністю влаштовує. В той же день засудженій було винесено застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Із засудженою також було проведено інформаційну бесіду та повторно видано направлення до центру зайнятості, а саме 04.05.2022 року.
20.06.2022 року на адресу Ужгородського РВ з Ужгородського міського центру зайнятості надійшла інформація, що ОСОБА_4 , не зверталася до центру зайнятості за пошуком роботи або реєстрації як безробітнього.
При цьому слід зауважити, що згідно письмової заяви засудженої, остання зазначила, що не може працевлаштуватися та не зверталася до центру зайнятості у зв`язку із відсутністю у неї паспорту громадянина України та свідоцтва про народження. Виготовити документи не може у зв`язку із відсутністю коштів.
Вказане підтверджується, наявною у матеріалах особової справи витягу із звіту, про осіб які перебувають на обліку центру пробації, серед яких значиться і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд вважає за необхідне вказати на те, що згідно Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого від 19 вересня 2018 р. № 792, п. 4 для взяття на облік у центрі зайнятості особи, які шукають роботу: громадяни України - паспорт громадянина України, е-паспорт, е-паспорт для виїзду за кордон або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або єДокумент (на період воєнного стану).
Однак, як встановлено судом відповідні документи у засудженого відсутні, що об`єктивно, позбавляє ОСОБА_4 , звернутися до центру зайнятості для взяття її на облік, як особу яка шукає роботу.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Крім того, згідно з п. 5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №270/1560 від 19.12.2003 року (з подальшими змінами) невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що неявка засудженої до Ужгородського міського центру зайнятості, її непрацевлаштованість не мала фактично умислу спрямованого на невиконання покладених на засуджену обов`язків. А вказане має під собою об`єктивну не можливість виконання покладених на неї вироком суду обов`язків у вказаній частині, через тимчасову відсутність необхідних документів.
При цьому суд вважає за необхідне констатувати, що інші обов`язки, покладені на ОСОБА_4 , вона виконує добросовісно, інших злочинів, адміністративних правопорушень під час іспитового строку не вчиняла.
Вказане свідчить про те, що у діях засудженої немає умислу ухилятись від відбування покарання та наміру не виконувати обов`язки, встановлені вироком суду.
З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що органом пробації не доведено факт умисного ухилення засудженого від відбування покарання, умисного порушення ним умов призначеного випробування, оскільки причини наведені засудженим суд визнає поважними.
Сам факт невиконання обов`язків, покладених на засудженого вироком суду, а саме: його не працевлаштування, враховуючи оголошення на території України воєнних дій, ще не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання.
Поряд із цим, суд вважає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку не доведено.
Основна мета призначення засудженому покарання з випробуванням - запобігання можливості вчинення нових злочинів, майже досягнута, оскільки протягом іспитового строку засуджений нового злочину не вчинив, а тому направлення ОСОБА_4 , для відбування покарання у вигляді позбавлення волі не є доцільним.
З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що твердження представника органу пробації щодо наявності підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 та направлення її для відбування призначеного судом покарання є необґрунтованими, оскільки при систематичному виконанні обов`язків явки, та інших обов`язків покладених судом, доводи викладені ним в поданні не можуть свідчити про її небажання стати на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою застосування ч. 2 ст. 78 КК України.
При цьому суд враховує незначний термін відбуття іспитового строку особою, з визначених судом 3 (трьох) років, та вважає, що у разі якщо засуджена ОСОБА_4 буде допускати порушення умов відбуття покарання з випробуванням, орган пробації має можливість звернутися з вказаним поданням до суду.
На підставіст.78 КК України, ч.2ст.166 КВК України, керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання старшого інспектора Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженої Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2021 року - 5 (п`ять) років позбавлення волі та звільненої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладеними на неї обов`язками відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1,2 та ч.3 п. 3КК України, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 ,- відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1