КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на мобільний телефон «IPhone 11 Pro Max», IMEI НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлений та вилучений 16 листопада 2022 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування та розпорядження, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя вказав, що з метою збереження речових доказів та забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 ,подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна - мобільного телефону «Iphone 11 ProMax» ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

Представник вважає, що оскаржувану ухвалу було постановлено із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що в оскаржуваній ухвалі у вступній частині зазначено процесуальний статус ОСОБА_6 - особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт; процесуальний статус адвоката ОСОБА_5 - представник особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт. Водночас, клопотання прокурора про арешт майна не містить відомості щодо процесуального статусу ОСОБА_6 - він є підозрюваним, або ж він є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт; не зазначено, чи було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

Аналогічна ситуація з майном - мобільним телефоном «Iphone 11 ProMax». Клопотання прокурора не містить відомостей щодо процесуального статусу такого майна та порядку, в якому прокурор звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт вказаного майна - в порядку арешту тимчасово вилученого майна, а бо ж у порядку арешту майна, яке не є тимчасово вилученим.

Представник стверджує, що клопотання про арешт майна не містить обгрунтування необхідності арешту мобільного телефону.

Апелянт звертає увагу, що викладена прокурором у його клопотанні фабула та кримінально-правова кваліфікація кримінального правопорушення, а також узагалі інформація про наявність факту і події кримінального правопорушення, не відповідають дійсним обставинам справи і нормам матеріального права.

У зв`язку з відсутністю достатніх даних про наявність факту і події кримінального правопорушення, безпідставним є і твердження про наявність на вилученому телефоні ОСОБА_6 слідів вчинення кримінальних правопорушень, а отже накладення арешту на вказаний мобільний телефон є безпідставним та необгрунтованим.

В судове засідання власник майна, представник власника майна та прокурор повторно не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у їх відсутність.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що представником власника майна не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000123 від 27 січня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 361, ч. 3 ст. 362 КК України.

Здійснення досудового розслідування у вказаному провадженні доручено слідчим Головного слідчого управління Національної поліції України.

16 листопада 2022 року на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем знаходження ТОВ «Український науково-проектний інститут цивільного будівництва» за адресою: АДРЕСА_1, у ході якого серед іншого, виявлено та вилучено: мобільний телефон «IPhone 11 Pro Max» IMEI НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07 грудня 2022 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суд м.Києва з клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон «IPhone 11 Pro Max» IMEI НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлений та вилучений 16 листопада 2022 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування та розпорядження, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року задоволеновказане клопотання прокурора та накладено арешт на мобільний телефон, який належить ОСОБА_6 , із забороною користування та розпорядження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000123, про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, дійшов обгрунтованого висновку, що вищевказане майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти арешт на нього.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч твердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та постановою слідчого СГ ГСУ Національної поліції України ОСОБА_8 від 01 грудня 2022 року визнане речовими доказами (а.с. 38-40).

З урахуванням зазначеного, доводи апелянта про те, що клопотання прокурора про арешт майна не містить відомості щодо процесуального статусу ОСОБА_6 та не зазначено, чи було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_6 не є підставою для скасування ухвали слідчого судді та відмови в арешті майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі представник також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власника майна навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на мобільний телефон «IPhone 11 Pro Max» IMEI НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлений та вилучений 16 листопада 2022 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною користування та розпорядження, з метою забезпечення збереження речових доказів - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 ,- залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/563/2023

Єдиний унікальний номер справи - 757/35711/22

Категорія: ст. 171 КПК України

Слідчий суддя у суді першої інстанції - ОСОБА_9

Доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_1