УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року

м. Київ

справа № 686/3944/22

провадження № 51-264 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року про відмову у відкритті провадження,

встановив:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на вказане судове рішення, у якій заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. В обґрунтування клопотання заявник вказує, що в оскаржуваній ухвалі судом апеляційної інстанції зазначено строк її оскарження, який не узгоджується із вимогами кримінального процесуального закону, внаслідок чого йому було повернуто попередню касаційну скаргу, подану в межах невірно зазначеного в ухвалі строку.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Колегія суддів вважає, що наведені ОСОБА_4 у клопотанні обставини завадили йому своєчасно подати касаційну скаргу в передбачений законом строк з незалежних від нього причин, при цьому Суд враховує незначний час, який минув з дати завершення строку та вжиття заявником розумних заходів з метою реалізації свого права на касаційне оскарження у межах строку, а тому вважає за необхідне поновити строк на касаційне оскарження.

Зі змісту оскарженої ухвали слідує, що ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, про відмову у визнанні потерпілим в межах кримінального провадження № 0000084 від 28 травня 2021 року.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року, на підставі

ч. 4 ст. 399 КПК України, відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді. Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу апеляційного суду скасувати, оскільки вважає її постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, долучену до неї копію судового рішення та інші матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження)».

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 глави 26 КПК України.

Перелік ухвал слідчих суддів, які під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, передбачений ч. 3 ст. 307, ч. 1, 2 ст. 309 КПК України.

Так, за приписами ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Скарги на інші ухвали слідчого судді, відповідно до положень ч. 3 ст. 309 КПК України, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

З наявних у касаційному суді матеріалів вбачається, що ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, про відмову у визнанні потерпілим в межах кримінального провадження № 0000084 від 28 травня 2021 року.

Відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , суддя апеляційного суду дійшов обґрунтованого висновку, що ухвала слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2022 року є рішенням, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому діяв відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і суд касаційної інстанції.

Разом з цим, Верховний Суд зазначає, що нормами чинного КПК України не передбачено апеляційне оскарження як ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк, так і ухвали слідчого судді прийнятої за результатами розгляду скарги на рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Окрім цього, колегія суддів зауважує, що предметом оскарження за скаргою до слідчого судді була бездіяльність яка полягає у залишенні без реагування клопотання про залучення потерпілим та зобов`язання розглянути вказане клопотання. Згідно доданих до касаційної скарги матеріалів, за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_4 від 12 липня 2022 року, постановою слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, від 21 липня 2022 року відмовлено у визнанні його потерпілим, яка у подальшому скасована ухвалою слідчого судді.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про постановлення слідчим суддею ухвали не передбаченої КПК України, що дає право на її апеляційне оскарження, з посиланням на правові позиції касаційного суду є безпідставними, з огляду на те, що оскаржувана до апеляційного суду ухвала слідчого судді постановлена за наслідками розгляду скарги, передбаченої ч. 1 ст. 303 КПК України.

Щодо доводів заявника про порушення його права на доступ до правосуддя внаслідок відмову у відкритті апеляційного провадження, Суд зазначає, що встановлюючи обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, законодавець керується такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

В ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд, відповідно доводи ОСОБА_4 в цій частині є неспроможними.

З урахуванням викладеного, Верховний Суд вважає, що обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність їх перевірки за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги, доданої до неї копії судового рішення та інших матеріалів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити, поновити строк на касаційне оскарження ухвали Хмельницького апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року про відмову у відкритті провадження.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року про відмову у відкритті провадження.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3