Справа №707/2125/22
Провадження №1-кп/707/192/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001448 від 18.07.2022,у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Худяки, Черкаського району Черкаської області, громадянина України, українця, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 129 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Бобринець, Бобринецького району Кіровоградської області, громадянина України, українця, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні 12.12.2022 прокурор звернулася з письмовими клопотаннями про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в обґрунтування яких посилається на те, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які і раніше були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . На даний час прокурор вбачає стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , наявність вищевказаних ризиків. На підставі викладеного, прокурор просить продовжити кожному із обвинувачених строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти задоволення вказаного клопотання з тих підстав, що наявність вказаних ризиків прокурором не доведена.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення вказаного клопотання з тих підстав, що наявність вказаних ризиків прокурором не доведена.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, метою якого відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначених прокурором в обвинувальному акті кримінальних правопорушеннях за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри або обґрунтованості обвинувачення у розумінні п. 175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» та інших рішень Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.09.2022 до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 30.10.2022 включно.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 17.10.2022 продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 грудня 2022 року включно.
З обвинувального акту видно, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, які є тяжкими злочинами, та ч. 1 ст. 129 КК України який є нетяжким злочином, відповідно до вимог ст. 12 КК України.
Так, про можливість обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) свідчить тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним за вчинені кримінальні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів, після відбуття покарання та звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що обставини з часу застосування до обвинуваченого запобіжного заходу суттєво не змінились, а вищевказані ризики не зменшилися, що унеможливлює скасування або обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 неповнолітньої дитини, знаходження матері дитини на лікуванні та посилання на його працевлаштування газозварником не є достатніми підставами для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ці обставини самі по собі не означають відсутності вищевказаних ризиків щодо поведінки ОСОБА_4 . Вказані обставини свідчать про наявність певних соціальних зв`язків у ОСОБА_4 , проте одна лише наявність таких зв`язків не свідчить про можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу з урахуванням встановлених судом ризиків, тяжкості та наслідків правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи те, що в даному випадку ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування, то суд вважає за доцільне не визначати обвинуваченому розмір застави.

При вирішенні питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд враховує, що ухвалою від 17.10.2022 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів із можливістю внесення застави. 21.10.2022 ОСОБА_9 згідно з квитанцією № 0.0..1 була внесена застава за вказану особу в розмірі 52000 грн., внаслідок чого ОСОБА_5 було звільнено з-під варти і на нього було покладено відповідні обов`язки.
Разом з тим, обвинувачений з часу внесення застави не з`являвся в судові засідання без повідомлення будь-яких причин та порушив три обв`язка, які були покладені на нього судом в разі внесення застави, у зв`язку з чим ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 18.11.2022 ОСОБА_5 було змінено запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів до 16 січня 2023 року включно.
З обвинувального акту видно, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, які є тяжкими злочинами відповідно до вимог ст. 12 КК України.
Так, про можливість обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) свідчить тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним за вчинені кримінальні правопорушення.

Також, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 малолітньої дитини та його захворювання на гепатит В не є достатніми підставами для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ці обставини самі по собі не означають відсутності вищевказаних ризиків щодо поведінки ОСОБА_5 . Вказані обставини свідчать про наявність певних соціальних зв`язків у ОСОБА_5 та про певні захворювання, проте одна лише наявність таких зв`язків чи захворювань не свідчить про можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу. Суду не було надано доказів того, що захворювання на гепатит В не дозволяє особі перебувати під вартою та отримувати належне лікування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що існують суттєві та реальні ризики неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , що унеможливлює обрання йому іншого більш м`якого запобіжного заходу, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

В даному випадку суд вважає за необхідне не визначити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки цей запобіжний захід був ним неодноразово порушений та виявився недієвим.

Керуючись ст. ст. 177, 201, 202, 369, 372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 лютого 2023 року включно.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту постановлення ухвали, тобто з 12 грудня 2022 року.
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 лютого 2023 року включно.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту постановлення ухвали, тобто з 12 грудня 2022 року.
Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченим, захисникам та прокурору.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою діє протягом шістдесяти днів щодо кожного із обвинувачених, тобто до 09 лютого 2023 року включно, та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, обвинуваченим з моменту вручення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1