691/21/19
1-кп/703/123/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла в режимі відеоконференції з ДУ "Черкаський слідчий ізолятор" об`єднане кримінальне провадження від 12.09.2018 під №0000455 та від 28.09.2018 під №0000475 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городище Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.05.2018 Городищенським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, після закінчення іспитового строку від призначеного покарання не звільнений, покарання не відбуте,

- 14.12.2022 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.255-1 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна, основне покарання відбуте частково,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_9 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого кримінального правопорушення та маючи не зняту і не погашену в законному порядку судимість на шлях виправлення не став та знову скоїв корисливі кримінальні правопорушення.

Так він, 12 вересня 2018 року близько 16 год. 00 хв. діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно, з метою заволодіння чужим майном через вікно проник до середини будинку, який належить ОСОБА_10 та розташований за адресою: АДРЕСА_2 , із якого викрав дві металеві батареї на 6 секцій, одну металеву батарею на 10 секцій, одну металеву батарею на 12 секцій, після чого залишив будинок і територію домоволодіння та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Відповідно до висновку товарознавчої експертизи №8-873 від 16.11.2018 року вартість однієї секції металевої батареї становить 58 гривень 33 копійки, вартість однієї металевої батареї на 6 секцій становить - 349 гривень 98 копійок, вартість однієї металевої батареї на 10 секцій становить - 583 гривень 30 копійок, вартість однієї металевої батареї на 12 секцій становить - 699 гривень 96 копійок. Так, своїми умисними діями ОСОБА_9 заволодів майном, що належить ОСОБА_10 на загальну суму 1983 гривень 22 копійки.

Указані дії обвинуваченого ОСОБА_9 судом кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Він же, 27 вересня 2018 року близько 18 годин 00 хвилин, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав належний ОСОБА_11 електричний подовжувач на дві розетки із мідним гнучким дротом ПВС 3x2,5, довжиною 23 метри ЗО сантиметрів, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №8/849 від 26.10.2018 року становить 540 грн. 61 коп., який він попередньо помітив біля вхідних дверей веранди будинку, після чого викраденим електричним подовжувачем залишив територію домоволодіння, однак розпорядитися викраденим майном не зміг, оскільки був виявлений ОСОБА_11 .

Указані дії обвинуваченого ОСОБА_9 судом кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно.

Він же, 08 жовтня 2018 року близько 13 годин 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей проник до середини будинку звідки повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, із підсобного приміщення будинку, викрав належну ОСОБА_12 бензопилу марки «РСЖЕБТА» ГА-458 червоного кольору, вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи №8/850 від 26 жовтня 2018 року, станом на 08 жовтня 2018 року становить 1600 гривень, після чого залишивши територію домоволодіння викраденою бензопилою розпорядився на власний розсуд.

Указані дії обвинуваченого ОСОБА_9 судом кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Він же, 19 жовтня 2018 року, близько о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 шляхом пошкодження вхідних дверей проник до середини вказаного будинку звідки повторно умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, викрав належні ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 227 гривень, після чого залишивши територію домоволодіння викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд спричинивши потерпілій ОСОБА_13 збитків на вказану суму.

Указані дії обвинуваченого ОСОБА_9 судом кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Він же, 19 жовтня 2018 року, близько о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 шляхом пошкодження вхідних дверей проник до середини вказаного будинку звідки умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, викрав паспорт громадянина країни НЕ731730 та закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданих на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Указані дії обвинуваченого ОСОБА_9 судом кваліфіковані за ч.3 ст.357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Він же, 07 листопада 2018 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 де тимчасово проживав, діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка, шляхом зловживання довірою, заволодів мобільним телефоном марки Ergo F182, який належить ОСОБА_14 , та відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 8/975 від 21.12.2018 року оцінений в 248 гривень 33 копійки, після чого мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_14 матеріальної шкоди на вказану суму.

Указані дії обвинуваченого ОСОБА_9 судом кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Він же, 08 листопада 2018 року близько 11 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , де тимчасово проживав, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, викрав завірений секретарем Мліївської сільської ради договір дарування від 11 липня 1986 року, технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_6 , нотаріально посвідчений договір дарування від 9 липня 2003 року ВАМ №220721, технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_5 , які є офіційними документами та відповідно до складеного заповіту належать ОСОБА_14 .

Указані дії обвинуваченого ОСОБА_9 судом кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винуватим себе у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому щиро розкаювався. Надав суду показання, якими повністю підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, які зазначені в обвинувальних актах. Зокрема підтвердив, що в зазначених в обвинувальних актах час та місці дійсно вчинив крадіжки майна потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , а також і замаху на крадіжку майна ОСОБА_11 . Крім того підтвердив заволодіння шляхом зловживання довірою мобільним телефоном, належним потерпілому ОСОБА_14 та викрадення належних останньому документів на нерухоме майно, як і викрадення паспортів, належних ОСОБА_13 . Більша частина викраденого майна повернута потерпілим. Запевнив суд, що у повній мірі усвідомив неправомірність своїх дій та жалкує щодо вчиненого.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у судове засідання не з`явилися, з цивільними позовами не зверталися, однак подали до суду заяви, в яких просили судовий розгляд проводити за їх відсутності. Заслухавши думки учасників судового провадження, зважаючи на можливість з`ясування всіх обставин під час судового розгляду за відсутності в судовому засіданні потерпілих, судом, відповідно до приписів ст.325 КПК України, вирішено проводити судовий розгляд без участі потерпілих.

Ураховуючи, що обвинувачений ОСОБА_9 та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, а саме, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, окрім даних, що характеризують обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, при визначенні покарання ОСОБА_9 суд приймає до уваги: характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст.12 КК України, класифікуються як: за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України нетяжкі злочини; за ч.3 ст.185 КК України тяжкий злочин; за ч.1 та ч.3 ст.357 КК України - кримінальні проступки; обставини вчинення кримінальних правопорушень, які не потягли за собою тяжких наслідків; відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, виявляє жаль з приводу вчиненого та засуджує свою поведінку; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення проти власності та вчинив кримінальні правопорушення у період іспитового строку, тим самим не виправдав надану йому судом довіру щодо можливості його виправлення без ізоляції від суспільства; досудову доповідь працівника Черкаського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області, відповідно до якої, виправлення ОСОБА_9 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб), застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Як обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_9 положень ст.69 та ст.75 КК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно ч.2 ст.49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Відповідно до ч.3 ст.49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Враховуючи, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2022 року, який набрав законної сили 16 січня 2023 року, у справі №711/6236/21, ОСОБА_15 визнано винним у вчиненні в період часу з 18 травня 2020 року по 21 липня 2021 року кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1 та ч.2 ст.307 КК України, які, відповідно до вимог ст.12 КК України, класифікуються як особливо тяжкий та тяжкий злочини, підстави для звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.3 ст.357 КК України, на підставі ст.49 КК України, відсутні.

За вказаних обставин суд призначає ОСОБА_9 покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення воді та у межах санкцій ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1, 3 ст.357 КК України у виді обмеження волі і вважає, що такі покарання є необхідними і достатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Ураховуючи, що ОСОБА_9 вчинив декілька кримінальних правопорушень, які передбачені різними статтями Особливої частини КК України, покарання йому слід призначити у відповідності до вимог ч.1 ст.70 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень.

Крім того, приймаючи до уваги, що ОСОБА_9 після постановлення щодо нього вироку Городищенським районним судом Черкаської області від 14 серпня 2018 року, який набрав законної сили 09 липня 2018 року, у справі №691/497/18, але до повного відбуття покарання за цим вироком під час іспитового строку вчинив нові кримінальні правопорушення, суд визначає йому покарання за правилами ч.1 ст.71 та ч.3 ст.78 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за новим вироком.

При цьому, остаточне покарання ОСОБА_9 суд визначає у відповідності до ч.4 ст.70 КК України, оскільки після постановлення вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2022 року, який набрав законної сили 16 січня 2023 року, у справі №711/6236/21, відносно ОСОБА_9 , встановлено, що він винен ще й у інших кримінальних правопорушеннях, які вчинені ним до постановлення вказаного вироку.

Початок відбування покарання за даним вироком ОСОБА_9 , з урахуванням вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2022 року слід рахувати з 15 грудня 2022 року.

Під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2018 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого обчислюється з 17 грудня 2022 року, тобто з дня фактичного взяття його під варту, та який у подальшому ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2020 року було змінено на запобіжний захід у виді домашнього арешту, внаслідок чого ОСОБА_9 19 березня 2020 року було звільнено з-під варти.

Крім того, відповідно до вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2022 року у справі №711/6236/21, ОСОБА_9 зараховано у строк покарання його утримання під вартою з 08 вересня 2021 року по 14 грудня 2022 року включно.

Таким чином, з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_9 слід зарахувати у строк відбування покарання його утримання під вартою у даному кримінальному провадженні, тобто з 17 грудня 2022 року і до 19 березня 2020 року, а також його утримання під вартою у кримінальному провадженні, за результатами розгляду якого постановлено вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2022 року, тобто з 08 вересня 2021 року по 14 грудня 2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У відповідності до ч.4 ст.70, ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_9 у строк остаточно призначеного покарання слід зарахувати частково відбуте ним покарання за попереднім вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2022 року у справі №711/6236/21, з 15 грудня 2022 року по день проголошення даного вироку 25 січня 2023 року.

Враховуючи, що дія запобіжного заходу застосованого щодо ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні закінчилася, та приймаючи до уваги, що за даним вироком ОСОБА_9 вирішено призначити покарання у виді обмеження та позбавлення волі, суд вважає, що, з метою належного виконання цього вироку, щодо ОСОБА_9 , до набрання даним вироком законної сили, слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Цивільних позовів у кримінальному провадженні не заявлено.

У відповідності до вимог ст.124 КПК України, з ОСОБА_9 на користь держави слід стягнути процесуальні витрати на проведення судових експертиз у загальній сумі 3289 гривень 00 копійок.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.349, 369-371, 374 КПК України, ст.12, 65, 66, 67, 70, 71, 72, 78, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим покаранням, ОСОБА_9 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч.1 ст.71, ч.3 ст.78 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 14.05.2018 року у справі №691/497/18, яким його було засуджено за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, та визначити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2022 року у справі №711/6236/21, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років 1 (один) місяць з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 , з урахуванням вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2022 року, обчислювати з 15 грудня 2022 року.

На підставі ч.4 ст.70, ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк остаточно призначеного покарання частково відбуте ним покарання за попереднім вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2022 року у справі №711/6236/21, з 15 грудня 2022 року по день проголошення даного вироку 25 січня 2023 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк остаточно призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 17 грудня 2018 року по 19 березня 2020 року та з 08 вересня 2021 року по 14 грудня 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 3289 грн. 00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- бувший у використанні килим розміром 6х4 м, металеві батареї на 10 та 12 секцій повернути за належністю потерпілій ОСОБА_10 , звільнивши останню від зобов`язань за зберігальною розпискою після набрання вироком законної сили;

- електроподовжувач на дві розетки - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_11 , звільнивши останнього від зобов`язань за зберігальною розпискою після набрання вироком законної сили;

- бензопилку «Фореста» FA-45S повернути за належністю потерпілій ОСОБА_12 , звільнивши останню від зобов`язань за зберігальною розпискою після набрання вироком законної сили;

- договір дарування від 11.07.1986, два технічних паспорти на житлові будинки, договір дарування від 09.07.2003, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_14 , звільнивши останнього від зобов`язань за зберігальною розпискою після набрання вироком законної сили;

- паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_13 , звільнивши останню від зобов`язань за зберігальною розпискою після набрання вироком законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1