№ 187/764/18
№ 1-кп/207/24/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області області у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4

за участі прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000393 від 26.07.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с.Нюненьга Нікольського району Вологодської області, українця, громадянина України, не працюючого, освіта не повна середня, одруженого, на військовому обліку не перебуває, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 25.07.2017 близько 22 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку ОСОБА_11 , розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , під час сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, в результаті раптово виниклого умислу, спрямованого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , тримаючи в правій руці штик-ніж, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання смерті потерпілого, розуміючи настання тяжких наслідків, умисно наніс ОСОБА_11 вказаним штик-ножем не менше 17 ударів по голові (точну кількість ударів під час досудового розслідування не встановлено), чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з численними уламковими переломами кісток мозкового та лицевого черепу, ушкодженням оболонок головного мозку, яка ускладнилась крововиливами під оболонки та речовину головного мозку, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, стосовно живих осіб, а саме: численні, у кількості сімнадцяти, забійні рани по лівій половині обличчя, в лівій лобно-скронево-тім`яній ділянці, в потиличних ділянках, темно-червоні крововиливи в м`яких тканинах голови відповідно вищевказаним ранам; численні уламкові переломи кісток мозкового та лицевого черепу з ушкодженням твердої та м`якої мозкової оболонок, вогнищеві крововиливи в товщі твердої мозкової оболонки, розповсюджений крововилив під твердою мозковою оболонкою в області лівої півкулі, масивні крововиливи під м`якою мозковою оболонкою з розповсюдженням у підлеглі шари речовини головного мозку, забій головного мозку, крововиливи в речовину головного мозку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №83-Е від 24.08.2017 смерть ОСОБА_11 настала від відкритої черепно-мозкової травми з численними уламковими переломами кісток мозкового та лицевого черепу, ушкодженням оболонок головного мозку, яка ускладнилась крововиливами під оболонки та речовину головного мозку, яка ускладнилось крововиливами під оболонки та речовину головного мозку.

Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обвинувачений ОСОБА_9 на досудовому слідстві свою вину в скоєнні злочину визнав, але в судовому засіданні категорично заперечував свою причетність у скоєнні злочину, свою вину не визнав та показав, що проживає по АДРЕСА_2 разом з дружиною та двома малолітніми дітьми. 16.04.2018 він перебував вдома. Приблизно о 6 годині ранку приїхали працівники Петриківського відділення поліції, затримали його та доставили до відділку поліції. Пізніше туди приїхали працівники Новомосковського відділу, які завели його в підвал. Там до нього застосували фізичне насильство, одягли кайданки на руки, стягнули ременем ноги, били, викручували руки та статеві органи, потім поклали його на підлогу та стрибали на ньому, від чого у нього луснув лівий бронх, перекривали кисень та примушували зізнатися у вбивстві ОСОБА_11 . Він цього не робив, тому не погоджувався. Тортури відносно нього продовжувались, але він тримався. Тоді працівники поліції стали погрожувати, що постраждає його сім`я. Після цього він погодився визнати вбивство і його підняли до слідчого, а перед цим його в підвалі підготували, що і як розказувати. Разом з цим всі ті покази, які він надавав слідчому не відповідають дійсності, так як вони надані за вказівкою працівників поліції. Після допиту у слідчого його повезли додому для проведення обшуку, де працівники поліції забрали сокири, телефони та особисті речі, в яких він, на їх погляд, міг бути в липні 2017 року.

17.04.2018 його повезли до лікарні робити знімок легенів, так як у нього луснув бронх та йому дали направлення у м.Дніпро.

20.04.2018 приблизно о 6 годині ранку його вивезли на ділянку будинку, де з ним проводили слідчий експеримент, та він все показав, як йому до цього наказали розповісти оперативні працівники поліції, які його до цього привозили на цю ділянку.

Начальник оперативної частини Петриківського ВП наказав йому знайти свідка, тому він зателефонував своєму двоюрідному брату ОСОБА_12 та попросив його, щоб він послухав працівників поліції, що вони йому розкажуть і надав такі ж самі покази.

20.04.2018 йому було вручено підозру. До цього часу він взагалі не бачив свого адвоката. У відділку поліції він перебував з 16.04.2018 по 20.04.2018, коли йому повідомили про підозру у вбивстві, а ввечері перевезли у Дніпровський ізолятор. Саме під впливом тортур та погроз на адресу сім`ї він погодився визнати себе винуватим у вбивстві.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала: потерпілий був її братом, він проживав в АДРЕСА_3 сам, спілкувалися вони переважно у телефонному режимі і якщо бачилися, то в основному ОСОБА_11 приїжджав до неї. Що стосується неї, то вона останній раз була у брата десь п`ять років назад. Брат був добрий, спокійний, спиртним не зловживав.

У брата є дорослі діти та онуки. Вони на похоронах не були, приїхали через два тижні, після того як поліція їх розшукала та повідомила їм про смерть батька. ОСОБА_7 з ними не підтримувала зв`язки.

В липні 2017 року їй зателефонували та повідомили, що в брата горить будинок, що його тіло поки що не знайшли і що приїхали пожежники. Вона приїхала до села приблизно о 14:00годин, коли вже пожежу загасили, а тіло забрали. Ніяких сторонніх предметів у будинку нею виявлено не було.

Обвинуваченого раніше не бачила, в телефонному режимі її брат не згадував дану особу. Він казав, що відносини з усіма добрі, що до нього всі гарно відносяться.

Брат ніколи не скаржився, що хтось йому заздрив чи хтось неприязно відносився до нього. Він завжди казав, що йому пощастило із сусідами. Їй відомо, що він мав друга на ім`я ОСОБА_13 , який працював трактористом, а також він товаришував з дівчатами з роботи.

Клопотання на відшкодування збитків вона не заявляла. Також потерпіла зазначила, що вона не думає, що обвинувачений ОСОБА_9 зробив цей злочин, так як він значно молодший від її брата і вони не могли товаришувати та мати спільні теми для спілкування та взагалі йому це не могло бути потрібно. Претензій матеріального характеру вона ні до кого не має.

При додатковому допиті 03.11.2022 року потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що передивившись відео зі слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 , яке досліджувалося в судовому засіданні, вона розуміє точно, що ОСОБА_9 не вбивав її брата, а відео слідчого експерименту сфабриковане, так як після поховання її брата на поминки прийшов сусід її брата по вулиці та повідомив, що він бачив її брата 25.07.2017 року об 11 годині вечора напередодні ночі вбивства. Він підійшов до брата, привітався, в будинку горіло світло, грало радіо, а брат курив на порозі будинку. Окрім цього її брат був великого зросту, не менше 180см та за статурою був кремезним чоловіком, важив орієнтовно 100 кг., мертве тіло ще важче, тому обвинувачений ОСОБА_9 , який худорлявий та невеликого зросту, фізично не зміг би його самостійно підняти та перенести до спальні, де його знайшли, так як відстань між кухнею та спальнею, де знайшли тіло її брата метрів п`ятнадцять, це під силу було зробити чотирьом чоловікам, а не одному ОСОБА_9 . Вважала, що відео зі слідчим експериментом з ОСОБА_9 є не правдивим та сфабрикованим. Крім того крові на кухні взагалі не було, по вулиці також не було слідів крові, їх ніхто не бачив.

В судовому засіданні були допитані свідки, на показання яких сторона обвинувачення посилається в обґрунтування винуватості ОСОБА_9 , а саме:

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що обвинувачений є її чоловіком. Вони з двома малолітніми дітьми ОСОБА_16 , 2005 року народження та ОСОБА_10 , 2016 року проживали за адресою: АДРЕСА_2 . Чоловік дуже порядна людина, до дітей відносився з любов`ю, фізичну силу до неї та дітей не застосовував, допомагав по господарству. Алкогольні напої не вживав, конфліктів з сусідами не мав. Працював в Козацькому хуторі «Галушківка» сторожем.

16.04.2018 приблизно о 05год 30хвилин ранку до їх будинку приїхали чотири працівника поліції. Її чоловік ОСОБА_17 вийшов у двір та почав з ними розмовляти. Їй сказали винести його одяг, оскільки вони його забирають до Петриківського відділення поліції. На її запитання, чому його забирають, їй не відповіли. Близько 14 години вона поїхала до Петриківського відділення поліції, щоб дізнатися, де її чоловік. Вона зверталася до чергового, який сидів на пропуску, і він їй повідомив, що чоловік у слідчого і його скоро відпустять. Вона чекала близько 2 годин, а потім побачила, що вийшов її чоловік у супроводі працівників поліції, вони пройшли повз неї на стоянку, сіли в два автомобілі та кудись поїхали. Через де якийсь час їй зателефонувала донька та повідомила, що до них додому приїхали працівники поліції з чоловіком. Вони зайшли в будинок, відкрили шафу та забрали речі чоловіка. Вона повернулась додому та побачила, як два незнайомі чоловіка виходили з її будинку, на подвір`ї також стояли працівники поліції, один з них щось писав, її чоловік та дві сусідки, які щось підписали. Їй ніхто не представився та посвідчення не показували. Потім вже разом з нею два працівники поліції знову увійшли до будинку та попросили показати речі чоловіка, вона показала. Вони побачили три старих мобільних телефони та попросили їх віддати і вона віддала їм ці мобільні телефони. В коридорі вони побачили старі порвані штани чоловіка, які також забрали. Окрім цього вони забрали дві сокири з подвір я. Чоловіка примусили переодягнутися, а той одяг, що був на ньому забрали. Протокол не складали. Ніяких документів їй не надавали. Їй сказали, що чоловік підозрюється у вбивстві, яке відбулось в липні 2017 року. Сказали, щоб вона приготувала чоловіку поїсти на наступний день, оскільки його забирають.

Наступного дня 17.04.2018 вона привезла їжу для чоловіка у відділ поліції та віддала черговому. На її питання що стосувались перебування в поліції чоловіка, ніхто не відповідав. Телефон чоловіка також не відповідав, хоча був ввімкнений, йшли гудки. Тоді вона зателефонувала на 102, запитувала, чому утримують її чоловіка, черговий повідомив, що до неї перетелефонують. Потім їй зателефонував слідчий та сказав, щоб вона більше не дзвонила на 102, бо з чоловіком проводяться слідчі дії.

19.04.2018 вона знову пішла до відділення поліції, але черговий їй сказав, що її чоловіка не відпустять. Вона зателефонувала до адвоката, який повідомив, що її чоловіка не випустять. В цей же день вона зустрілась в Петриківці з адвокатом, який повідомив, що її чоловік підозрюється у вбивстві ОСОБА_11 та ще в якійсь бійці. Адвокат також повідомив, що буде слідчий експеримент.

20.04.2018 приїхав адвокат і вони з ним поїхали на слідчий експеримент. На слідчому експерименті чоловік щось показував біля будинку в с.Гречане, але що саме, вона не чула, в сам будинок, де все сталося чоловіка не заводили.

Разом з цим вона впевнена, що її чоловік невинуватий, так як в ніч вбивства він був вдома, вони разом ночували.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_16 , яка в присутності психолога ОСОБА_20 показала, що у 2017-2018 в АДРЕСА_2 проживала з мамою, молодшим братом та вітчимом ОСОБА_9 . Вітчима було затримано у них на подвір`ї вранці 16.04.2018 працівниками поліції. Вона розуміла, що то була поліція, оскільки вони були одягнуті у форму, о котрій годині - сказати не може, проте зазначає що було дуже рано, оскільки на вулиці було темно. Потім ввечері поліція знов приїхала з вітчимом і почала обшук. Вдома була лише вона та її молодший брат (два з половиною роки), мами вдома не було. Працівники поліції спочатку зайшли, оглянули будинок, вітчим перевдягнувся вдома, тоді вони забрали "речі", які він зняв із себе. Куди вони упакували речі - вона не бачила. Потім усі вийшли, крім двох працівників поліції, які почали її запитувати, як вона живе та як до неї ставляться. Питали її, чи не було якихось медалей у вітчима. Вона сказала, що вітчим ОСОБА_21 відноситься до неї добре, що вони не сваряться, він її завжди проводжав до школи і забирав зі школи, що ніяких медалей у них не було. Через деякий час приїхала мама і вже при мамі працівники поліції почали проводити "повний обшук". Шукали медалі, але у них їх не було (стала плакати). Пояснила, що плаче, тому що пригадала, як їм було спокійно, вони ніколи не сварилися, жили добре. Вона сумує за тим часом. Далі повідомила, що поліцейських було приблизно 5-6 осіб, з будинку забрали 3 телефони і одяг вітчима, в якому він приїхав. Після цього ОСОБА_23 поїхав з ними до поліції і більше вона його не бачила, додому вітчим не повертався. Зі слів матері він знаходився у поліції.

Це був понеділок. У них через поминальні дні у школі понеділок був вихідний.

Думка психолога: дитина просто сумує за часом, коли з ними проживав її вітчим ОСОБА_21 . Зараз через процес, який відбувається, вона переживає, тому що не знає, чим все закінчиться, а вона хоче щоб ОСОБА_21 повернувся додому, а також вона дуже переживає, тому що думає, що від неї щось залежить.

Зауваження психолога щодо допиту немає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснив, що ОСОБА_23 є його двоюрідним братом. В квітні 2018 року його брата було затримано працівниками поліції. На прохання брата, якому погрожували, він вимушений був надати показання, які не відповідають дійсності. Йому сказали, що він буде свідком у справі, де вбили «полковника». Сказали, що ОСОБА_23 вже надав показання. Насправді він не був свідком тих подій. З ним «працював» якийсь чоловік, він був з поліції, але йому не представлявся. Це відбувалось в кабінеті працівників поліції.

В той день він йшов у відділенні поліції по своїй справі, закритій по примиренню двох сторін, і ОСОБА_21 попросив його бути свідком. Він не бачив, як його били, але бачив, як ОСОБА_21 підіймався по сходам та втрачав свідомість. ОСОБА_23 покликав його та сказав йому, коли він був у відділенні поліції, щоб він був свідком про вбивство «полковника», якого він не знає, і не знає де він живе, десь кілометрів 7 від нього (поліцейські возили його туди). Які слідчі дії з ним проводились, він не знає. Біля якогось будинку його знімали на відео, саме де він не знає. Адресу він не пам`ятає. Він там щось показував та розказував, як йому говорили працівники поліції, але що саме - не пам`ятає. На нього тиснули працівники поліції. Щоб отримати зачитані прокурором покази йому працівники поліції казали: "якщо не будеш свідком - будеш такий самий, як він" (показує на обвинуваченого). Працівники поліції погрожували, створювали на нього тиск. В правоохоронні органи він не звертався. Здійснювався саме психологічний тиск, не били. Протокол допиту він не читав, сказали підписати і він підписав. Протокол слідчого експерименту він також підписав. Спочатку його завели в кабінет, де знаходився ОСОБА_23 і він попросив його підписати все, що кажуть працівники поліції, для того, щоб він залишився живим. Він погодився, після чого працівники поліції повідомили, що він має казати. Окрім цього, його з ОСОБА_25 возили до будинку, де трапилось вбивство, казали, що і як розповідати.

Також свідок пригадав, що 16.04.2018 їх із братом привезли на АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_23 , він сидів у машині, а ОСОБА_21 виходив з автомобіля та з працівниками поліції заходив до свого будинку, потім вони всі повернулись та ОСОБА_21 разом з ним та працівниками поліції поїхали назад до поліції. Це було в день затримання ОСОБА_21 ввечері.

Чи викликали його на допит до 17 квітня 2018 року, він не пам`ятає. Що робити та що казати на слідчому експерименті йому сказали працівники поліції. На слідчому експерименті на подвір`я та в будинок не заходили, були лише на вулиці, на дорозі. Також свідок повідомив, що насправді свідком вбивства він не був, він взагалі ніколи не був у цьому будинку та у дворі. Він до брата в той день не ходив, ніякий труп не бачив, брат не прохав його щось підпалити. Брат йому не розказував, що когось побив. Він давав покази під тиском. Все, що там написано, придумане. Протокол слідчого експерименту не відповідає дійсності. Де він знаходився в кінці липня 2017 року, не пам`ятає. На той час користувався телефоном - НОМЕР_1 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснив, що він з 2016 року стоїть на центральному ринку в м. Кам`янське, скуповує раритетні речі із СРСР. Приблизно в серпні 2017 до нього підійшов чоловік, який представився ОСОБА_21 та запропонував купити у нього три нагородні медалі, повідомив, що документи він донесе, але більше не з`явився. Він взяв медалі наче 50,60,70-річчя перемоги над фашизмом, описати їх не зміг. Він заплатив за медалі гроші в сумі 150 грн. Приблизно через 2 місяці, десь у жовтні 2017 року до нього прийшли працівники поліції і повідомили, що у нього є три медалі, які мають відношення до вбивства. Звідки вони знали, що він купив ці медалі, йому не відомо, він про це нікому не розповідав. В той же день його викликали працівники поліції, він приїхав з медалями та написав добровільну згоду на вилучення медалей. Було проведено його допит та впізнання особи, яка продала йому медалі. На впізнанні було 3 особи, він впізнав молодого чоловіка по тату на шиї, тому що татуювання він не сприймає. Впізнав його, можливо, по круглому обличчю, просто запам`ятав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показав, що є директором приватного підприємства «Дом і сад». Людей з села знає вибірково, потерпілого не знав. ОСОБА_14 знає протягом трьох років, він працює у нього охоронцем, якихось претензій до нього не було. В плані дисципліни до нього ніколи не було ніяких зауважень, сварок не вчиняв ні на робочому місті, ні поза межами, алкоголем не зловживає. Будь-яких агресивних дій ОСОБА_9 ні до кого з оточуючих не проявляв. В поминальний день 16 квітня 2018 року до нього зателефонувала жінка ОСОБА_14 та повідомила, що чоловіка не буде на роботі, бо його затримала поліція. На роботі ОСОБА_17 не з`явився, це було вперше. Запам`ятав день 16 квітня 2018 року, так як це припадало на поминальний понеділок і коли йому телефонувала дружина ОСОБА_14 , він був на кладовищі зі своєю мамою. Про смертельний випадок, що стався у селі, знає з чуток. Чи був знайомий ОСОБА_17 з потерпілим не знає. Вважає, що ОСОБА_23 не міг скоїти вбивство, оскільки ніякої агресії ОСОБА_23 ніколи не виявляв, був урівноваженим та адекватним.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 показала, що працює в поліції прибиральницею, її попросили працівники поліції бути понятою при слідчому експерименті за участю брата обвинуваченого. Там був присутній слідчий, два працівники поліції, вона та один із братів, з яким проводився слідчий експеримент. Перед тим, як їхати до будинку потерпілого, вони подивились відео, на якому брат обвинуваченого ( ОСОБА_24 ) розповідав про все, що йому відомо по вчиненому злочину. На представленому відео було зображено місце скоєння злочину, як свідок ОСОБА_24 заходить в будинок та показує як виявляє труп людини. Потім вони поїхали з цим же братом на теж місце, яке їй щойно показали на відео. Коли вони зі всіма цими особами приїхали в с.Гречане, то вони не заходили на подвір`я будинку та в сам будинок, свідок просто їм розказував, як він зайшов в цей будинок, виявив на підлозі лежачу людину без ознак життя, хотів викликати швидку допомогу, але його брат ОСОБА_21 сказав, що вже пізно. При цьому ОСОБА_29 розповіла, що свідок ОСОБА_24 розказував, що ніяких тілесних ушкоджень на тілі потерпілого він не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 показав, що працював на посаді Начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Петриківського району (Військовий комісаріат). До нього звернулися працівники Петриківського відділення поліції з запитом про перебування чи не перебування на обліках Петриківського військомату офіцера запасу ОСОБА_11 . Він здійснив перевірку і у нього справді була архівна справа на підполковника у відставці ОСОБА_11 . В присутності двох понятих протоколом було вилучено справу, зроблено копії першого аркуша, який називали "послужний", на якому зазначають дату народження, де вчився, військова спеціальність, трудова діяльність на цивільних і службових посадах, також є розділ "участь у бойових діях" і список військових нагород, а також фотографія у період проходження служби з нагородами. Наскільки він пам`ятає, там було 3 нагороди - ювілейні медалі Збройним силам радянського союзу за 50,60 та 70 років. Медалі ідентифікаційних ознак, номерів не мали. На самих медалях не було ніяких відмінностей. Якби йому дали такі медалі, він не міг би стверджувати, що вони належать певній визначеній особі, оскільки до медалей йшла пам`ятка з прізвищем, номером наказу Міністра оборони, датою нагородження. Таким чином зазначені медалі неможливо ідентифікувати, тобто по медалям взагалі не можна сказати, кому вони були вручені. На території Петриківського району може бути до 50 людей, які також мають такі нагороди. Ними за часів СРСР нагороджувались кадрові офіцери і "сверхсрочники", якщо підписували контракт на 5 років. Працівники поліції медалі, які фігурують у даній справі, йому не пред`являли, їх цікавив тільки документ, який був у нього. Особисто з ОСОБА_11 він не знайомий.

Протокол вилучення особистої справи ОСОБА_11 на дослідження суду не надавався та судом не досліджувався.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 показала, що мешкає в АДРЕСА_4 разом із своїм співмешканцем, не працює, домогосподарка. Приблизно влітку в 2018 чи 2017 році (минулим літом) її співмешканець до дому не повернувся. Вона думала, що він десь випиває. Після опівночі, приблизно в 00:00 годин вона вирішила поїхати його пошукати. Взяла велосипед та поїхала його шукати по селу Гречане . Вона була твереза. Телефону в неї не було з собою, він лежав вдома. На якійсь вулиці, якій саме не пам`ятає, тому що їхала "на своїй волні», побачила ОСОБА_14 ще з однією особою, це був чоловік. Вони виходили з якогось двору, як потім з`ясувалось, де згорів чоловік. Вона проїжджала по дорозі повз калитки цього двору, на відстані приблизно 3 метри. Вони виходили з двору, а вона якраз проїжджала. Було видно, вона глянула на них і поїхала далі. Чи було у осіб, які виходили тоді, щось у руках вона не бачила, тому що вона не придивлялась, проїхала і все. Там не було забору, просто хата і забору немає. Десь через пару днів після цього її допитував працівник поліції, прийшов якийсь працівник поліції і почав балакати до неї, допитував її.

Одразу після вбивства ОСОБА_11 вона не з`явилася до поліції для надання показів, тому що про вбивство не знала, а дізналась вже коли чутки пішли по селу. Вона не знала, що його там вбили, а дізналась, що там був підпал, спалили хату, від сусідки. Це було може на 2-й чи 3-й день.

Обвинуваченого знає багато років, він алкоголем не зловживає, не агресивний, на нього сусіди не скаржились і нічого поганого не чула про нього.

В селі Шульгівка Петриківського району проживає її син. На 25.07.2017 вночі вона не була в с.Шульгівка.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_33 пояснила, що десь років п`ять тому назад вона скуплялася в магазині неподалік Петриківського відділення поліції. До неї підійшли працівники поліції та попросили бути понятою при проведенні слідчого експерименту. Іншим понятим був її співмешканець ОСОБА_34 . Чому на відео слідчого експерименту поруч з нею у якості другого понятого знаходиться інший чоловік, а саме ОСОБА_35 , а не її співмешканець ОСОБА_36 пояснити не може. Свідок ОСОБА_37 зазначила, що пригадати, що саме пояснювала особа під час слідчого експерименту вона не може, так як не пам`ятає.

З-поміж визначених ч. 2 ст. 84 КПК процесуальних джерел доказів, важливу роль в доказуванні відіграють показання - відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту свідком щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження (ч. 1 ст. 95 КПК).

Оцінка належності, допустимості, достовірності показань свідка та інших процесуальних джерел доказів здійснюється перед прийняттям й обґрунтуванням процесуальних рішень.

В ході судового розгляду справи, обґрунтовуючи вину ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, сторона обвинувачення послалась на наступні докази, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

- витяг з ЄРДР № 0000393 від 26.07.2017 року (т.1, а.с.7);

- заява ОСОБА_38 про дозвіл працівникам Петриківського відділення поліції на проведення огляду домоволодіння по АДРЕСА_3 , де мешкав її брат ОСОБА_11 (т.1, а.с.11);

- протокол огляду місця події з фото таблицею від 26.07.2017, а саме, домоволодіння по АДРЕСА_3 , де виявлено труп ОСОБА_11 та вилучено фрагмент тканини з РБК, фрагмент обгорілої подушки, запальничку білого кольору, обгорілу банківську картку та штик-ніж зі столу в кухонній кімнаті, сміття з пожежі. До протоколу долучена схема місцевості району (т.1, а.с.12-37);

- протокол огляду трупа ОСОБА_11 від 26.07.2017, схема до нього та фото таблиця (т.1, а.с.38-44);

- копія Форми 1 на померлого ОСОБА_11 (т.1, а.с.45);

- акт про пожежу від 26.07.2017 щодо обстеження домоволодіння померлого ОСОБА_11 та звіт про причину виникнення пожежі від 26.07.2017 (т.1, а.с.47-48);

- характеризуючи дані на померлого ОСОБА_11 ( т.1, а.с.62-72);

- ухвала суду про надання дозволу на огляд місця події, а саме домоволодіння ОСОБА_11 від 27.07.2017 (т.1, а.с.75);

- копія лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_11 відповідно до якого причина смерті ОСОБА_11 : крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку; множинні переломи черепу та кісток обличчя, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом (т.1, а.с.76);

- заява ОСОБА_38 про залучення її в якості потерпілої (т.1, а.с.77);

- копія паспорту ОСОБА_38 (т.1, а.с.81);

- ухвала суду про надання дозволу на огляд місця події (т.1, а.с.99);

- протокол огляду місця події від 27.07.2017 з фото таблицею (т.1, а.с.100-107);

- витяг з ЄРДР (т.1, а.с.135);

- витяги з реєстру речових прав на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_3 (т.1, а.с.205-206);

- висновок судово-медичної експертизи №83-Е від 24.08.2017, відповідно до якого встановлено час смерті ОСОБА_11 , виявлені у нього тілесні ушкодження та причини його смерті (т.2, а.с.93-97);

- висновок судово-криміналістичної експертизи №968-МК від 18.09.2017, відповідно до якого встановлено, що травми ОСОБА_11 могли бути заподіяні як обуховою частиною вилученого під час огляду місця події від 26.07.2017 штик-ножем так і іншим предметом зі схожими конструктивними особливостями, при неодноразовій дії (т.2, а.с.106-110);

- висновок судової пожежної-технічної експертизи №35/10.8/321від 31.08.2017, відповідно до якого встановлено, що пожежа у будинку АДРЕСА_3 могла виникнути, у тому числі, через занесення джерела запалювання (т.2, а.с.113-116);

- висновок судової пожежної-технічної експертизи №1/8.4/2706 від 12.10.2017, відповідно до якого встановлено, що на наданому на дослідження пожежному смітті чорного кольору (з постанови слідчого «смітті після пожежі вилученому 26.07.2017 під час огляду місця події в коридорі та спальній кімнаті будинку по АДРЕСА_3 слідів нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів не виявлено, в межах чутливості застосування методів дослідження (т.2, а.с.160-163);

- заява ОСОБА_26 про видачу співробітникам Петриківського ВП нагородних медалей (т.4, а.с.4), відповідно до якої 19.04.2018 добровільно видав працівникам поліції три медалі «70 лет Вооруженных сил СССР», «50 лет Вооруженных сил СССР», «60 лет Вооруженных сил СССР», які він купив на початку серпня 2017 року у хлопця на ім`я ОСОБА_39

- протокол огляду предмету від 19.04.2018, а саме медалей, виданих свідком ОСОБА_26 з фото таблицею та постанова про долучення їх до матеріалів кримінального провадження (т.4, а.с.5-8), відповідно до якого 19.04.2018 у період часу з 13.00год до 13.40 год. слідчим у присутності ОСОБА_26 оглядались видані ним медалі.

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 19.04.2018 за участю ОСОБА_26 та ОСОБА_9 , схема до нього та фото таблиця (т.4 а.с.9-10). Відповідно до протоколу до слідчої дії були залучені ОСОБА_40 , ОСОБА_41 та ОСОБА_42 , в ході якого ОСОБА_26 упізнав ОСОБА_9 як особу, яка на початку серпня 2017 року продала йому три медалі «70 лет Вооруженных сил СССР», «50 лет Вооруженных сил СССР», «60 лет Вооруженных сил СССР»

- протокол слідчого експерименту від 20.04.2018 року за участю свідка ОСОБА_24 (т.4, а.с.19-23);

- протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 як свідка (т.4, а.с.24-37);

- характеризуючи дані на ОСОБА_9 (т.4, а.с.38-42);

- повідомлення про підозру ОСОБА_9 від (т.4, а.с. 45-46);

- протокол роз`яснення ОСОБА_9 права на захист від 20.04.2018 (т.4 а.с.47);

- договір про надання правової допомоги ОСОБА_9 від 20.04.2018 (т.4, а.с.50-51);

- пам`ятка про права та обов`язки ОСОБА_9 (т.4, а.с.54-55);

- ухвала слідчого судді Петриківського районного суду від 20.04.2018 про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою (т.4 а.с.62-63);

- висновок судово-психіатричної експертизи ОСОБА_9 (т.4 а.с. 70-72);

- протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 як підозрюваного з фото таблицею та диском про відео фіксацію слідчої дії від 20.04.2018 (т.4, а.с.107-117);

- висновок судово-медичної експертизи №83-36-Е від 07.06.2018 про те, що тілесні ушкодження у ОСОБА_11 могли утворитися за обставин, встановлених під час проведення слідчого експерименту з ОСОБА_9 (т.4, а.с.121-125);

- копія журналу запрошених, затриманих та відвідувачів Петриківського ВП (т.4, а.с.153-157);

- копія висновку ГУНП в Дніпропетровській області від 13.09.2018 про проведення службового розслідування за заявою адвоката про незаконне затримання (т.6, а.с.146-147).

Доказами в кримінальному провадженні, відповідно до статті 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч.1). Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч.2).

Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ є допустимим, відповідно до частини 1 статті 86 КПК України, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Докази є недопустимими, відповідно до частини 1 статті 87 КПК України, якщо вони отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Недопустимими, відповідно до частини 3 статті 87 КПК України, є докази, що були отримані: з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні (п.1); після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень (п.2).

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення - частина 2 статті 86 КПК України.

В ході судового розгляду справи судом досліджені надані стороною обвинувачення докази, а саме:

- витяг з Державного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 26.07.2017 17:30:39 до реєстру внесені відомості про те, що 26.04.2017 під час огляду приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , після гасіння пожежі виявлено труп ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з тілесними ушкодженнями у вигляді відкритих ран. Кримінальне провадження зареєстровано за №0000393 за кваліфікацією: ст.115 ч.1 КК України (т.1, а.с.7).

- заява ОСОБА_38 про дозвіл працівникам Петриківського відділення поліції на проведення огляду домоволодіння по АДРЕСА_3 , де мешкав її брат ОСОБА_11 (т.1, а.с.11).

- протокол огляду місця події з фото таблицею від 26.07.2017, проведений слідчим СВ Петриківського ВП ОСОБА_43 а саме, оглянуте домоволодіння по АДРЕСА_3 , де у спальній кімнаті виявлено труп ОСОБА_11 та вилучено фрагмент тканини з РБК, фрагмент обгорілої подушки, запальничку білого кольору, обгорілу банківську картку, сміття з пожежі та штик-ніж зі столу в кухонній кімнаті. До протоколу долучена схема місцевості району (т.1, а.с.12-37).

Згідно ч. 3 ст. 104 КПК України вступна частина протоколу повинна містити відомості зокрема про всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання), описова частина протоколу повинна містити відомості про послідовність дій.

Частина 5 ст. 105 КПК України передбачає, що додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також посвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.106 КПК України до складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.

Верховний суд, встановивши, що при проведенні обшуку приймали участь кілька оперативних працівників, передбачені законом відомості про них відсутні, в протоколі наявні відомості лише про місце вилучення предметів та не міститься відомостей про послідовність всіх дій під час проведення обшуку, а також взагалі відсутні будь-які відомості щодо упакування вилучених предметів зробив правовий висновок у справі № 591/4742/16-к від 02 вересня 2020 року, що протокол обшуку є недопустимим доказом.

Відповідно до ч.5 ст.237 КПК України при проведенні обшуку(огляду) дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

В протоколі, в супереч вимогам ч.5 ст.237 КПК України, не зазначено про огляд та належне опечатування вилучених речей, в тому числі, штик-ножа, який надалі був предметом дослідження судово-криміналістичної експертизи.

Матеріали кримінального провадження, надані суду, не містять протоколу огляду вилучених при огляді місця події речей.

- протокол огляду трупа ОСОБА_11 від 26.07.2017, схема до нього та фото таблиця (т.1, а.с.38-44), відповідно до якого на трупі виявлені тілесні ушкодження.

- копія Форми 1 на померлого ОСОБА_11 (т.1, а.с.45), яким підтверджується особа загиблого.

- акт про пожежу від 26.07.2017 щодо обстеження домоволодіння померлого ОСОБА_11 та звіт про причину виникнення пожежі від 26.07.2017 (т.1,а.с.47-48), відповідно до якого пожежу виявлено о 04.40 год 26.07.2017 місцевим населенням в будинку АДРЕСА_1 . Пожежею знищено житловий будинок на площу приблизно 40 м.кв., майно, речі домашнього вжитку. Загиблий на місці події - ОСОБА_11 ,1954 року народження. Відповідно до акту осередок пожежі знаходиться в кімнаті житлового будинку. Версія виникнення горіння внаслідок підпалу свого підтвердження не знайшла. Найбільш ймовірною причиною пожежі є загоряння від джерела відкритого вогню.

Відповідно до зазначеного Акту обстеження проведено не за адресою проживання ОСОБА_11 , який мешкав в будинку АДРЕСА_5 , що підтверджується дослідженим судом витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого ОСОБА_11 мав на праві власності будинок АДРЕСА_3 (т.1, а.с.205-206) та характеристикою з місця проживання, відповідно до якої ОСОБА_11 мешкав за адресою АДРЕСА_3 (т.1, а.с.63).

- висновок судової пожежної-технічної експертизи №35/10.8/321від 31.08.2017, відповідно до якого встановлено, що пожежа у будинку АДРЕСА_3 могла виникнути, у тому числі, через занесення джерела запалювання (т.2, а.с.113-116).

Відповідно до ч.10 ст.101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

Висновок судової пожежної-технічної експертизи №35/10.8/321від 31.08.2017 не містить категоричного висновку щодо причин пожежі та носить характер припущення, а тому суд не може розцінювати такий висновок як доказ навмисного підпалу. Крім того, сам висновок за відсутності інших належних та допустимих доказів, не свідчить про причетність ОСОБА_9 до підпалу.

- висновок судової пожежної-технічної експертизи №1/8.4/2706 від 12.10.2017, відповідно до якого встановлено, що на наданому на дослідження пожежному смітті чорного кольору (з постанови слідчого «смітті після пожежі вилученому 26.07.2017 під час огляду місця події в коридорі та спальній кімнаті будинку по АДРЕСА_3 слідів нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів не виявлено, в межах чутливості застосування методів дослідження (т.2, а.с.160-163);

- характеризуючи дані на померлого ОСОБА_11 ( т.1, а.с.62-72);

- ухвала суду про надання дозволу на огляд місця події (т.1, а.с.75);

- копія лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_11 відповідно до якого причина смерті ОСОБА_11 : крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку; множинні перелому черепу та кісток обличчя, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом (т.1, а.с.76);

- заява ОСОБА_38 про залучення її в якості потерпілої (т.1, а.с.77);

- копія паспорту ОСОБА_38 (т.1, а.с.81);

- ухвала суду про надання дозволу на огляд місця події (т.1, а.с.99);

- протокол огляду місця події від 27.07.2017 з фото таблицею (т.1, а.с.100-107);

- витяги з реєстру речових прав на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_3 (т.1 а.с.205-206), яким підтверджується право приватної власності будинку загиблому;

- висновок судово-криміналістичної експертизи №968-МК від 18.09.2017, відповідно до якого встановлено, що травми ОСОБА_11 могли бути заподіяні як обуховою частиною вилученого під час огляду місця події від 26.07.2017 штик-ножем так і іншим предметом зі схожими конструктивними особливостями, при неодноразовій дії (т.2, а.с.106-110);

- заява ОСОБА_26 (т4.,а.с.4) відповідно до якої він звернувся до Слідчого Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітану ОСОБА_44 про добровільну видачу трьох медалей: «70 лет Вооруженных сил СССР», «50 лет Вооруженных сил СССР», « 60 лет Вооруженных сил СССР », які він купив на початку серпня 2017 року у хлопця на ім`я ОСОБА_21 . Заява написано власноруч та датована 19.04.2018;

- протокол огляду предмету від 19.04.2018, а саме медалей, виданих свідком ОСОБА_45 з фото таблицею та постанова про долучення їх до матеріалів кримінального провадження (т.4, а.с.5-8), відповідно до якого 19.04.2018 у період часу з 13.00год до 13.40 год. слідчим у присутності ОСОБА_26 оглядались видані ним медалі.

Зазначеною в даних документах інформацією щодо часу проведення процесуальних дій спростовуються показання свідка ОСОБА_26 в судовому засіданні, а саме, свідок стверджує, що працівники поліції прийшли до нього приблизно через 2 місяці після придбання медалей у хлопця на ім`я ОСОБА_21 і повідомили, що у нього є три медалі, які мають відношення до вбивства. Звідки вони знали, що він купив медалі, йому не відомо. Тоді ж проведено його допит та впізнання особи, яка продала йому медалі Тобто, свідок наполягає, що медалі були вилучені працівниками поліції щонайбільше в жовтні 2017 та допитали його в тому ж році.

Матеріали кримінального провадження не містять процесуальних документів про вилучення медалей в установлений законом спосіб у 2017 році.

Відповідно до Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Петриківського відділення поліції 19.04.2018 року ОСОБА_26 в приміщення не заходив(т.4,а.с.156 зворотня сторона аркушу), тому проведення будь-яких слідчих дій за участю свідка в цей день та складання відповідних процесуальних документів викликає об`єктивний сумнів в їх достовірності.

В ч. 2 ст. 91 КПК України на законодавчому рівні визначено, що доказування у кримінальному провадженні - це здійснювана у встановленому законом порядку діяльність, що полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Статтею 92 КПК України законодавець визначив суб`єктами доказування обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні слідчого та прокурора, а у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення - потерпілого (п. 4 ч. З ст. 56 КПК).

Обов`язок доказування слідчим та прокурором обставин, вказаних в ст. 91 КПК - це вимога закону. Вона означає, що слідчий та прокурор зобов`язані зібрати, процесуально фіксувати, перевіряти і оцінювати докази, обґрунтовувати ними наявність обставин, перерахованих у ст. 91 КПК. До обов`язку цих суб`єктів також входить спростування доводів сторони захисту щодо доведення обставин і предмета доказування.

За обставин наявних суперечностей показань свідка ОСОБА_26 про час, місце та обставини подій із складеними процесуальними документами у вигляді прийняття заяви про видачу медалей, протоколу огляду медалей, за відсутності протоколу про вилучення зазначених медалей суд позбавлений можливості встановити їх походження, час та місце вилучення та приходить до висновку про неналежність зазначених доказів.

При цьому також суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_30 - начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Петриківського району про те, що зазначені медалі «70 лет Вооруженных сил СССР», « 50 лет Вооруженных сил СССР », « 60 лет Вооруженных сил СССР » ідентифікаційних ознак не мають, номерів на них не було та на самих медалях не було відмінностей, кому вони видавались не вказано, а отже ідентифікувати їх будь-яким чином не можливо, відповідно достовірно стверджувати про те, що свідок ОСОБА_26 видав працівникам поліції медалі, належні покійному ОСОБА_11 не виявляється можливим, через недоведеність зазначеного факту.

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 19.04.2018 за участю ОСОБА_26 та ОСОБА_9 , схема до нього та фото таблиця (т.4 а.с.8-10). Відповідно до протоколу слідча дія проведена 19.04.2018 з 11.20 год до 11.50 год. До слідчої дії були залучені ОСОБА_40 , ОСОБА_41 та ОСОБА_46 .

Відповідно до ст.228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол.

Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи. Особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі.

Із фото таблиць до протоколу вбачається, що для впізнання, всупереч вимогам ст.228 КПК України, залучені особи різного віку, статури, зросту та зовнішності. Зазначаючи про те, що ОСОБА_26 опитаний про зовнішній вигляд і прикмети особи, самого опису таких прикмет протокол не містить конкретного описання зовнішності особи, за виключенням наявності татуювання «з правого боку у вигляді «язика полум`я».

Проте, обвинувачений в судовому засіданні стверджував про те, що до проведення впізнання він, будучи затриманим 16.04.2018, перебував в кабінеті слідчого, до якого завели ОСОБА_26 та візуально вказали на нього, що є грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону. За таких обставин суд констатує порушення порядку та процедури проведення впізнання та визнає протокол впізнання за участю свідка ОСОБА_26 неналежним та недопустимим доказом.

Висновок суду підтверджуються показаннями в судовому засіданні обвинуваченого та інформацією, із дослідженого судом Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Петриківського відділу поліції отриманого на адвокатський запит захисника, ОСОБА_47 прибув до Петриківського відділу поліції 19.04.2018 о 14 год.00 хв.; ОСОБА_48 прибув до Петриківського відділу поліції 19.04.2018 о 14год.00хв.; ОСОБА_49 прибув до Петриківського відділу поліції 19.04.2018 о 17год.15хв.; ОСОБА_9 19.04.2018 до відділку взагалі не заходив (т.4, а.с156 зворотня сторона аркушу). З урахуванням таких даних одночасна участь зазначених осіб в приміщенні відділу поліції на проведенні впізнання з 11год. 20 хв. по 11.50 год неможлива, що викликає обґрунтований сумнів щодо дотримання вимог закону при проведенні слідчої дії.

За таких обставин суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_26 щодо обставин продажу йому саме обвинуваченим ОСОБА_9 нагородних медалей на початку серпня 2017 року, а складені процесуальні документи визнає неналежними та такими, що не можуть бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_9 відповідно до ч.1 статті 87 КПК України.

- протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 у якості свідка з фото таблицею від 20.04.2018 (т.4 а.с.24-36). Відповідно до протоколу слідчий експеримент проводився в період часу з 10 год.25хв. по 11год.16хв. за участю 2 понятих, старшого інспектора-криміналіста та спеціаліста.

Відповідно до ч.3 ст.87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Суд приходить до висновку про недопустимість протоколу слідчого експерименту, проведеного з ОСОБА_9 як зі свідком, виходячи з того, що слідча дія проведена 20.04.2017 з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону за участю ОСОБА_9 , який перебував в статусі свідка.

Судом досліджений протокол слідчого експерименту від 20.04 2018 (т.4 а.с.107-117), проведений в той же день з 17 год.55хв. до 18год.31хв. за участю ОСОБА_9 як підозрюваного в ході якого ОСОБА_9 пояснив, що ввечері 25.07.2017 року близько 21-22 години він проходив повз будинку ОСОБА_11 та помітив його у дворі. ОСОБА_11 запропонував йому зайти до нього в гості. У нього з собою була пляшка і він запропонував ОСОБА_11 випити, але той відмовився. Сам дістав пляшку, поставив на стіл, ОСОБА_11 дістав закуску. Так як ОСОБА_11 не пив, то він зателефонував своєму двоюрідному братові та сказав, щоб він приходив до кладовища по вулиці Шевченка в с.Гречане. Він налив собі рюмку та випив. Після цього вони з ОСОБА_11 почали розмовляти в грубій формі, почали скандалити, ОСОБА_11 почав ображати його в грубій формі та вдарив його кулаком правої руки в обличчя. Після цього він схопив зі столу ніж за лезо , в цей час ОСОБА_11 наніс йому ще удар, а він у відповідь наніс удар ОСОБА_11 . Між ними почалася перепалка, він схопив ОСОБА_11 за верхній одяг і вони впали таким чином, що він опинився лежачи на спині, а ОСОБА_11 , сидячи на ньому та наносив йому удари по обличчю. Він викрутився, перебрав ніж у праву руку та почав наносити удари ОСОБА_11 ножем в голову, по тулубу, всього наніс близько 30 ударів. Він показав на будинок та ліву сторону домоволодіння і пояснив, що там знаходиться кухня, де він пив горілку та відбувалася бійка. Після того, як ОСОБА_11 перестав пручатися, він переніс його в іншу кімнату. В цей час йому зателефонував брат і він сказав йому зачекати, а сам знайшов у будинку мішок, пакети та почав збирати цінні речі в будинку. Потім виніс мішки на двір, підійшов до брата. Разом з братом зайшов до будинку. Коли брат побачив людину в крові на ліжку, то хотів викликати швидку, але він сказав, що вже все, він «переборщив». Після цього він ще виніс пакети, вийшов з братом на вулицю, сказав йому, щоб він нічого нікому не розповідав. Потім він зайшов у будинок, розкидав ганчір`я по підлозі і підпалив, зачекав доки розгориться та вийшов з будинку. На подвір`ї він забрав мішок з пакетами та заховав їх у кущах, після чого пішов додому, де спалив свій верхній одяг у плиті, обмився. Пізніше десь через пару тижнів повернувся до викрадених речей, взяв їх у спортивну сумку та відвіз їх на маршрутному таксі на барахолку на правому березі м.Кам`янське, де все розпродав

Всупереч вимогам ст.104 КПК України протокол не підписаний всіма учасниками слідчої дії, а саме, відсутній підпис спеціаліста та не зазначено повних даних всіх учасників слідчої дії.

Відповідно до ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста.

Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу. Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

В постанові Верховного суду у справі №740/3597/17 від 14.09.2020 міститься правовий висновок, в якому зазначено, що при проведенні слідчого експерименту участь підозрюваного, обвинуваченого не може виявлятися виключно в формі повідомлення відомостей про фактичні дані, які мають значення для кримінального провадження.

Слідчий експеримент, здійснений у такій формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів та випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, має розцінюватись як повторний допит, що не може мати в суді доказового значення з огляду на ч.4 ст.95 КПК України, згідно з якою суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду №708/813/17 від 02.12.2020, № 740/3597/17 від 14.09.2020.

При проведенні слідчого експеримента органи досудового розслідування не дотримались вимог закону, та, замість перевірки та уточнення показань на місці події, вдалися до фактичного допиту ОСОБА_9 . Не були перевірені слідчі версії та реальне існування конкретних фактів, можливості чути, бачити події за певних умов та в подальшому зробити висновок про правдивість наданих раніше показань.

Як вбачається з протоколу та долучених до нього фото таблиць, сама слідча дія проводилась поза межами будинку та двору, на дорозі в інших умовах. Не перевірені обставини нанесення ударів ОСОБА_11 обвинуваченому за столом кухні, тобто, в сидячому положенні; не перевірена фізична можливість перенесення потерпілого з приміщення кухні до спальної кімнати; не перевірені обставини підпалу будинку; не визначено місця знаходження знарядь підпалу.

Відповідно до узагальненої практики Верховного Суду, вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК України до наданих сторонами доказів, суд має виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих Конституцією та кримінальним процесуальним законом. Якщо суд визнає доказ недопустимим з посиланням на ч. 1 ст. 87 КПК, він має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 16.04.2018, був фактично затриманий працівниками поліції за підозрою в скоєнні вбивства без оформлення протоколу затримання. Органами досудового слідства порушені конституційні права ОСОБА_9 , а саме, право на свободу та особисту недоторканність (ст.29 Конституції України), право на захист (ст.59 Конституції України) та ст.20 КПК України. Державою декларується, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Наслідком його незаконного затримання та примусової участі у слідчому експерименті є подальше його притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні обвинувачений спростував свою причетність до скоєння злочину, посилаючись на те, що був безпідставно затриманий працівниками поліції без будь-яких законних підстав 16.04.2018; протокол затримання 16.04.2018 не складався; утримувався в приміщенні поліції на протязі 5 днів; піддавався тортурам та психологічному тиску з боку працівників поліції, залякуванню та погрозам розправи над своєю сім`єю. Зазначені показання були надані зі слів працівників поліції, які змусили його розповідати про обставини, які фактично не відбувалися. В період незаконного знаходження у відділку поліції працівники поліції привозили його разом з братом ОСОБА_24 до будинку ОСОБА_11 , якого він раніше не знав, з ним не спілкувався та, відповідно, не знав адресу його проживання. Його брат ОСОБА_24 до нього 25.07.2017 не телефонував та на місці події разом з ним не був. Сприймаючи погрози працівників поліції як реальні, він попросив брата надати покази, які скажуть працівники поліції.

Окрім цього у судовому засіданні свідок ОСОБА_33 пояснила, що була понятою при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_9 . Іншим понятим був її співмешканець ОСОБА_50 . При цьому відповідно до протоколу слідчого експерименту (т.4, а.с.107) понятими зазначені ОСОБА_37 та ОСОБА_35 .

Більш за це, відеозапис протоколу слідчого експерименту з ОСОБА_9 як з підозрюваним не відкривався стороні захисту та не був долучений до матеріалів кримінального провадження. При цьому як стверджує захисник обвинуваченого на досудовому слідстві будь-якого диску в матеріалах справи не було та сторона захисту з ним не знайомилась, що також підтверджується актом від 02.03.2020 року (т.6, а.с.190) про те, що при дослідженні відеодоказів у судовому засіданні 02.03.2020, а саме диску про проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_9 від 20.04.2018 року запис відсутній на диску у томі №4 на ар.с.118. Диск з відеозаписом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_9 був наданий прокурором суду лише 11.07.2022 року під час судового засідання, що зафіксовано відеозаписом судового засідання за 11.07.2022р. та досліджений судом того ж дня у судовому засіданні.

Окрім цього, на зазначеному відео відсутні поняті на місці виїзду.

Надаючи оцінку показанням ОСОБА_9 як послідовним, суд вважає їх достовірними, а також враховує наявні інші докази в їх сукупності та вважає, що вони підтверджуються наступними доказами:

Судом досліджений висновок судової психологічної експертизи №3404/3405/20-27 від 04.12.2020, призначеної та проведеної на підставі ухвали суду, із застосуванням Електронної поліграфної системи «Рубікон-2», відповідно до якої ОСОБА_9 виявив стійкі фізіологічні реакції та психологічні ознаки достовірності його свідчень, які дозволяють стверджувати, що він не причетний до вбивства ОСОБА_11 . Він ніколи не заходив до домоволодіння ОСОБА_11 ; не вживав алкоголь разом з ОСОБА_11 , не сварився з ним, не наносив будь-яким предметом йому тілесні ушкодження; не виносив речі із хати та в подальшому не позбавлявся їх; не підпалював хату потерпілого та не знищував докази; не володіє будь-якою інформацією відносно причетних до злочину осіб. Результати аналізу фізіологічних реакцій дають підстави для висновку про достовірність показів ОСОБА_9 про те, що на час досудового розслідування він само оговорив себе та надав неправдиві показання під дією фізичного та психічного тиску з боку працівників поліції (т.7, 43-49).

Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Петриківська Центральна лікарня» Петриківської селищної ради №69 від 20.01.2020 та наданої копії Журналу реєстрації амбулаторних хворих за 2017-2018р., отриманих на адвокатський запит захисника, ОСОБА_9 після обстеження 17.04.2018 в цей же день о 13.00 був доставлений працівниками поліції для флюорографічного обстеження до кабінету №27 (т.7, а.с.62-63).

Відповідно до повідомлення Новомосковського відділу поліції Петриківського відділення поліції та наданого Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Петриківського відділу поліції ОСОБА_9 перебував у приміщенні Петриківського ВП: 16.04.2018 в період часу з 07.40 по 09.50; з 10-20 по 12.30; з 14.30 по 16-40; з 17-10 по 19.30. Метою прибуття до слідчих, оперативників зазначено: проведення бесіди. 20.04.2018 з 17-15 по 19-00 після чого вибув до ІТТ м.Дніпро. Також повідомляється, що ОСОБА_9 в порядку ст.208 КПК України не затримувався.

Суд критично ставиться до інформації, наданої Петриківським ВП про епізодичне перебування ОСОБА_9 та ОСОБА_24 в приміщенні відділу поліції, оскільки в ній відсутні дані за 17.04. та 18.04.2018 року; відсутні записи перебування ОСОБА_24 в приміщенні 19.04.2018, хоча 19.04.2018 року за участю останнього проводився слідчий експеримент у кабінеті №207 з 13.45год. (т.4, а.с.19) з наступним виїздом на місце пригоди. На підставі інших доказів в сукупності, які наведені нижче, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_9 був затриманий 16.04.2018.

Відповідно до повідомлення Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Дніпропетровській області № 12/8-773 від 28.01.2020, отриманою на адвокатський запит захисника, 17.04.2018 о 15.32 з абонентського номеру телефону НОМЕР_2 , яким користувалась ОСОБА_15 , надійшло повідомлення на «102» про те, що 16.04.2018 її чоловіка ОСОБА_9 забрали до Петриківського відділення поліції та запитувала, коли його випустять (т.7,а.с.59).

Судом досліджений адвокатський запит захисника від 10.05.2018 до органу досудового розслідування в порядку ст.220 КПК України, доручення слідчого та Довідка щодо обробки технічної інформації УОТЗ ГУНП в Дніпропетровській області на виконання доручення слідчого( т.4, а.с.128-136.).

Судом досліджена ухвала суду, якою задоволено клопотання захисника про отримання тимчасового доступу до речей та документів, а саме, до інформації з ПрАТ «Київстар», протокол тимчасового доступу та диск із інформацію про телефонні з`єднання обвинуваченого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_24 (т.6 т., а.с.127, 152)

Відповідно інформації, отриманої на підставі протоколу тимчасового доступу до даних оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» по абонентському номеру НОМЕР_3 , яким, відповідно до рапорту о/у СКП Петриківського ВП ОСОБА_51 (т.4 а.с.84), користувався ОСОБА_9 в 2018 році, в період 6:00год. 16.04.2018 по 20:00год 20.04.2018 ОСОБА_9 фіксувався базовими станціями, що охоплювали АДРЕСА_6 , тобто приміщення Петриківського відділення поліції (т.6, а.с.152).

Оглядом відомостей про телефонні з`єднання судом встановлено, що на період з 18:00год. 25.07.2017 по 10:00год. 26.07.2017 (час скоєння злочину) з абонентського номеру НОМЕР_1 , яким, відповідно до рапорту о/у СКП Петриківського ВП ОСОБА_51 (т.4 а.с.84), користувався свідок ОСОБА_24 , вихідні дзвінкі не здійснювались. Зазначеним підтверджуються показаннями ОСОБА_9 та ОСОБА_24 , наданими в судовому засіданні про те, що вони на досудовому слідстві надавали покази за вказівкою та під тиском працівників поліції.

В результаті дослідження інформації в Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених під № 401, 402, 404, 405, 407 та 408 (т.4, а.с.154) за 16.04.2018 в приміщенні одночасно перебували ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_24 , що підтверджують показання зазначених осіб про те, що вони зустрічались в приміщенні Петриківського відділення поліції та саме там обвинувачений попросив ОСОБА_24 підтвердити все, що скажуть працівники поліції.

- протокол проведення слідчого експерименту, проведений 19.04.2018 з 13 год.45хв. до 15год.10 хв. заступником начальника СВ Петриківського ВП ОСОБА_52 за участю свідка ОСОБА_24 , двох понятих ОСОБА_36 і ОСОБА_29 та спеціаліста ОСОБА_53 . Застосовувалась відео запис із застосуванням відеокамери та фотографування.

Слідчий експеримент розпочато в приміщенні Петриківського ВП в кабінеті №207, де свідок надав пояснення про те, що в 15-20 числах липня 2017 року під вечір йому зателефонував двоюрідний брат ОСОБА_9 та запропонував йому зустрітись по АДРЕСА_3 , що вони і зробили. Потім ОСОБА_9 запропонував йому зайти до одного з будинків, адресу не пам`ятає, де він побачив, що на підлозі лежав чоловік без ознак життя. Прізвища даного чоловіка він не знає, знає лише кличку «полковник». Він перевірив пульс чоловіка, але пульс не відчувався. Він запитав у ОСОБА_54 , що це таке, на що той відповів, що трішки «перестарався», однак тілесних ушкоджень на чоловікові він не бачив, оскільки на подвір`ї сутеніло, а освітлення в приміщенні будинку не було ввімкнене. ОСОБА_9 попрохав його надати допомогу у виносі 2 мішків з якимось майном, але що це було за майно він не бачив, що той і зробив, перемістивши дані мішки у кущі у дворі даного домоволодіння. Потім він вийшов за двір, а ОСОБА_9 зайшов до будинку і в цей час він побачив, що ОСОБА_9 підпалив якусь ганчірку, але чим саме підпалив не помітив. Він розсердився і пішов додому.

Потім ОСОБА_24 запропонував всім учасникам слідчого експерименту прослідувати на АДРЕСА_3 , де запропонував зупинитися з правого боку будинку АДРЕСА_3 на відстані близько 50 метрів та пояснив, що в цьому місті він зустрівся з ОСОБА_9 , потім запропонував прослідувати до двору даного домоволодіння АДРЕСА_3 , яке на час слідчого експерименту огороджене зліва дерев`яною огорожею, з правого боку бетонною, по центру наявні металеві ворота з металевою хвірткою, які знаходяться в зачиненому положенні.

Знаходячись поблизу воріт домоволодіння, ОСОБА_24 пояснив, що він зайшов у двері будинку, в приміщенні будинку на підлозі знаходився чоловік без ознак життя, але в якій частині будинку - зліва чи справа від дверей, уточнити не зміг. Після чого пояснив, що він перевірив пульс у чоловіка, він був відсутній, ніяких ушкоджень не бачив, оскільки на подвір`ї були сутінки, а в приміщенні будинку освітлення не було. Він запитав у ОСОБА_9 чи викликати швидку допомогу, на що той відповів, що не потрібно. Потім вказав на зарослі дерев, які розташовані зліва від воріт, пояснивши, що саме в це місце вони перенесли мішки. Потім ОСОБА_24 розташувався знову напроти хвіртки воріт та пояснив, що саме в це місце він вийшов з двору, а ОСОБА_9 пішов до будинку і в цей час він побачив, як ОСОБА_9 підпалив чимось ганчірку, але в якій частині будинку уточнити не зміг, побачив лише полум`я у вікнах. Він пішов від даного домоволодіння.

На який саме носій здійснюється відео запис в протоколі не зазначено.

В ході судового розгляду було встановлено, що в матеріалах справи при направленні її до суду був відсутній диск з відеозаписом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_24 . Захисник ОСОБА_8 пояснила, що вона та її підзахисний - обвинувачений ОСОБА_9 взагалі такого відео не бачили та в порядку ст.290 КПК України такий доказ їм не відкривався. Як встановлено судом диск з відеозаписом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_24 не був долученим до слідчого експерименту з ОСОБА_24 (т.4 а.с. 19-23), а був направлений прокурору лише 17.07.2019 вих№503/2802 заступником начальника СВ Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_55 відповідно до супровідного листа від 17.07.2019, а вже потім зазначений диск було надано прокурором суду 23.06.2020 року (т.6, а.с.209-210), тому суд приходить до висновку щодо недопустимості такого доказу.

Фактично відомості в зазначеному протоколі слідчого експерименту повністю співпадають із попереднім протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 17.04.2018 та дублюють показання ОСОБА_24 . Будь-які дії з боку свідка з метою перевірки його показань не здійснювались. Не зважаючи на вимогу законодавця та позиції Верховного суду щодо умов проведення слідчого експерименту, відповідно до яких важливою умовою проведення слідчого експерименту є його проведення в умовах, максимально наближених до тих, у яких у минулому відбувалася досліджувана дія чи подія.

Недотримання цієї умови розцінюється як порушення вимог кримінального процесуального закону, що спричиняє втрату доказового значення одержаних даних.

Суд прийшов до висновку, про те, що слідчий експеримент проведено з грубим порушенням вимог ст. 240 КПК України. Слідчий експеримент проведено у світлу годину доби; свідок перебував не на місці події, а за межами домоволодіння та двору. Фактично свідок повторно надавав показання. Як вбачається з протоколу слідчого експерименту жодних дій на перевірку певних обставин не здійснював: до будинку не заходив взагалі;не зазначав час доби, коли відбувалися події; не зміг зазначити, де саме лежало тіло загиблого; не здійснював будь-яких дій та не показував, як несли мішки, якої вони були ваги, де саме залишили; це були кущі чи дерева. Не перевірили, чи міг він бачити дії ОСОБА_9 щодо підпалу будинку з місця свого розташування біля воріт; не зазначив подальші дії ОСОБА_9 . Відповідно до протоколу огляду місця події 26.07.2017 труп виявлено в спальні. Окрім цього, в ході слідчого експерименту проведеного з підозрюваним ОСОБА_9 останній пояснив, що в лівій стороні домоволодіння знаходиться кухня, де він пив горілку та відбувалася бійка, а після того, як ОСОБА_11 перестав пручатися (тобто помер), він переніс його в іншу кімнату (тобто в спальню, яка знаходиться в правій стороні будинку). Також ОСОБА_9 зазначав, що брат (тобто свідок ОСОБА_24 ) побачив людину в крові на ліжку. Разом з цим в ході слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_24 останній вказав про розташування трупу в коридорі будинку на підлозі та зазначив, що тілесних ушкоджень не помітив.

Свідок ОСОБА_29 , яка зазначена в протоколі слідчого експерименту в якості понятої, допитана в судовому засіданні, пояснила, що фактично працівники поліції показали їй відеозапис з показами свідка ОСОБА_24 в кабінеті приміщення Петриківського відділення поліції, де вона працювала прибиральницею.

ОСОБА_24 в судовому засіданні 03.06.2019 відмовився від своїх показань та наполягав на тому, що не був свідком подій, пов`язаних із вбивством «полковника» ОСОБА_11 . Його брат також не міг скоїти вбивство. Покази на досудовому слідстві надавав за проханням обвинуваченого, який зазначив, що мова йде про його життя, та під психологічним тиском та погрозами працівників поліції.

Відповідно ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За змістом передбачених ч. 4 ст. 95 та ч. 2 ст. 23 КПК України КПК України заборон, показання, отримані в ході слідчого експерименту, проведеного слідчим, прокурором під час досудового розслідування й не підтверджені в суді особою, не можуть бути використані для обґрунтування судових рішень.

- висновок судово-медичної експертизи №83-Е від 24.08.2017, відповідно до якого встановлено, що потерпілому спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з численними уламковими переломами кісток мозкового та лицевого черепу, ушкодженням оболонок головного мозку, яка ускладнилась крововиливами під оболонки та речовину головного мозку, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, а саме: численні, у кількості сімнадцяти, забійні рани по лівій половині обличчя, в лівій лобно-скронево-тім`яній ділянці, в потиличних ділянках, темно-червоні крововиливи в м`яких тканинах голови, відповідно вищевказаним ранам; численні уламкові переломи кісток мозкового та лицевого черепу з ушкодженням твердої та м`якої мозкової оболонок, вогнищеві крововиливи в товщі твердої мозкової оболонки, розповсюджений крововилив під твердою мозковою оболонкою в області лівої півкулі, масивні крововиливи під м`якою мозковою оболонкою з розповсюдженням у підлеглі шари речовини головного мозку, забій головного мозку, крововиливи в речовину головного мозку. Смерть ОСОБА_11 настала від відкритої черепно-мозкової травми з численними уламковими переломами кісток мозкового та лицевого черепу, ушкодженням оболонок головного мозку, яка ускладнилась крововиливами під оболонки та речовину головного мозку; описані виявлені у нього тілесні ушкодження та зазначена причина смерті (т.2, а.с.93-97);

- висновок судово-криміналістичної експертизи №968-МК від 18.09.2017, відповідно до якого встановлено, що травми ОСОБА_11 могли бути заподіяні як обуховою частиною вилученого під час огляду місця події від 26.07.2017 штик-ножем так і іншим предметом зі схожими конструктивними особливостями, при неодноразовій дії (т.2, а.с.106-110). Висновок носить характер припущення та не є категоричним. Суд надає оцінку наявним доказам, оцінюючи надані докази в їх сукупності та враховує наступне: штик-ніж було вилучено з місця події в будинку потерпілого. Будь-яких даних про те, що штик-ніж належав або перебував в користуванні ОСОБА_9 матеріали кримінального провадження, досліджені судом, не містять. Слідів, які б вказували на те, що він використовувався саме обвинуваченим, на ньому не виявлено. Висновки судово-криміналістичної експертизи не доводять причетність ОСОБА_9 до скоєння злочину, який йому інкримінується;

- висновок судово-медичної експертизи №83-36-Е від 07.06.2018 про те, що тілесні ушкодження у ОСОБА_11 могли утворитися за обставин, встановлених під час проведення слідчого експерименту з ОСОБА_9 (т.4, а.с.121-125);

Дослідивши матеріали, надані суду в якості доказів, суд прийшов до висновку про те, що протокол огляду місця події з фото таблицею від 26.07.2017, витяг з ЄРДР, заява ОСОБА_38 про дозвіл на огляд домоволодіння, протокол огляду трупа ОСОБА_11 від 26.07.2017, копія Форми 1 на померлого ОСОБА_11 , акт про пожежу від 26.07.2017, копія лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_11 , ухвала суду про надання дозволу на огляд місця події, протокол огляду місця події від 27.07.2017, витяги з реєстру речових прав на нерухоме майно, характеризуючи дані на померлого ОСОБА_11 , висновок судово-медичної експертизи №83-Е від 24.08.2017, висновок судово-криміналістичної експертизи №968-МК від 18.09.2017, висновок судової пожежної-технічної експертизи №35/10.8/321від 31.08.2017, висновок судової пожежної-технічної експертизи №1/8.4/2706 від 12.10.2017 містять інформацію, яка підтверджує факт вбивства ОСОБА_11 , факт пожежі в будинку, але не вказує на винуватість ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого йому злочину.

- висновок судово-психіатричної експертизи ОСОБА_9 відповідно до якої ОСОБА_9 не страждав на психічні розлади.

- повідомлення про підозру ОСОБА_9 від (т.4, а.с. 45-46) та пам`ятка про права підозрюваного не є доказом у справі, оскільки підозра у кримінальному процесі - це ймовірне судження, припущення, попередній висновок про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення.

Фактично це попередній висновок про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, припущення, яке має бути перевірено та оцінено у сукупності зі всіма доказами перш ніж обґрунтувати в обвинувальному акті твердження про вчинення цього кримінального правопорушення конкретною особою.

Повідомлення про підозру не містить фактичних даних, отриманих у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність фактів та обставин, що підлягають доказуванню , та не є доказами відповідно до ст.84 КПК України.

Матеріали кримінального провадження не містять протоколу затримання ОСОБА_9 в порядку ст.208 КПК України у період з 16.04.2018 по 20.04.2018. Відповідно до ухвали слідчого судді Петриківського районного суду від 20.04.2018 про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою зазначено, що дана ухвала діє, починаючи з 20 квітня 2018 року (т.4 а.с.62-63). Разом з цим факт незаконного затримання та перебування ОСОБА_9 у Петриківському ВП у період з 16.04.2018 по 20.04.2018 підтверджується наступними належними та допустимими доказами: показаннями дружини обвинуваченого - ОСОБА_15 , яка була очевидцем затримання чоловіка вранці 16.04.2018; довідкою Комунального некомерційного підприємства «Петриківська Центральна лікарня» Петриківської селищної ради №69 від 20.01.2020, відповідно до якої 17.04.2018 о 13.00 ОСОБА_9 був доставлений до медичного закладу для флюорографічного обстеження працівниками поліції; для флюорографічного обстеження до кабінету №27; Журналом обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Петриківського відділу поліції про те, що ОСОБА_9 перебував у приміщенні Петриківського ВП: 16.04.2018 в період часу з 07.40 по 09.50; з 10-20 по 12.30; з 14.30 по 16-40; з 17-10 по 19.30.год.; повідомленням Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Дніпропетровській області № 12/8-773 від 28.01.2020, відповідно до якого 17.04.2018р. від ОСОБА_15 надійшло повідомлення на «102» про те, що 16.04.2018 її чоловіка ОСОБА_9 забрали до Петриківського відділення поліції та запитувала, коли його випустять; показаннями свідка ОСОБА_27 , відповідно до яких, 16 квітня 2018 року до нього зателефонувала жінка ОСОБА_9 та повідомила, що чоловіка не буде на роботі, його затримала поліція; показаннями свідка - неповнолітньої ОСОБА_16 , яка в присутності психолога ОСОБА_20 показала, що вітчима було затримано у них на подвір`ї вранці 16.04.2018 працівниками поліції, які потім повернулись разом з ОСОБА_21 , провели обшук, шукали медалі, забрали 3 телефони і одяг ОСОБА_21 . Потім ОСОБА_21 поїхав з ними і більш не повертався; інформацією, отриманою на підставі протоколу тимчасового доступу до даних оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» по абонентському номеру НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_9 в 2018 році, в період 6:00год. 16.04.2018 по 20:00год 20.04.2018 ОСОБА_9 фіксувався базовими станціями, що охоплювали АДРЕСА_6 , тобто приміщення Петриківського відділу поліції; висновком судової психологічної експертизи №3404/3405/20-27 від 04.12.2020, якою підтверджується правдивість показань обвинуваченого щодо інкримінованого йому злочину.

Згідно ч.3 ст.62 Конституцій України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.

Згідно ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння, як отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; порушення права особи на захист.

Пунктом 125 рішення Європейського суду з прав людини від 25.05.1998 р. у справі «Курт проти Туреччини» передбачено, що недокументування таких відомостей, як дата, час і місце затримання особи, її ім`я, підстави для затримання та ім`я особи, яка здійснює затримання, має вважатися таким, що суперечить вимозі законності і самій меті ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що протокол затримання ОСОБА_9 в момент його фактичного затримання 16.04.2018 не складався, а офіційні документи про його затримання складені 20.04.2018, тобто матеріали кримінального провадження містять недостовірні відомості щодо часу затримання ОСОБА_9 з метою приховати незаконне утримання на протязі тривалого часу та покази обвинуваченого щодо застосування до нього в цей період жорстокого поводження суд вважає, що мале місце порушення ст.ст.3, 8 Конвенції, в зв`язку із чим докази, отримані в цей період визнаються судом недопустимим на підставі ч.1 та п.2,3 ч.2 ст.87 КПК України.

Судом досліджений Висновок ГУНП в Дніпропетровській області від 13.09.2018 (т.6, а.с.146-147) про проведення службового розслідування за заявою адвоката про незаконне затримання та постанова про закриття кримінального провадження від 30 квітня 2021 року (т.7, а.с.102-106). Зазначені документи не є доказами у кримінальному провадженні в сенсі ст.84 КПК України.

Відповідно ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Суд, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не причетний до вбивства ОСОБА_11 , оскільки був безпідставно та незаконно затриманий працівниками поліції та, в результаті застосування фізичного насилля, погроз на його адресу та на адресу членів його родини, обмовив себе, сприймає як достовірні та такими, що підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, показаннями потерпілої ОСОБА_7 та свідків: ОСОБА_15 , ОСОБА_24 , неповнолітнього свідка ОСОБА_16 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 та ОСОБА_56 .

Оцінюючи показання свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_31 , наданих в судовому засіданні, суд констатує їх суперечливість та непослідовність, а також вважає можливою зацікавленість у їх наданні, тому вони несуть значний ризик їх недостовірності.

Свідок ОСОБА_31 не змогла зазначити час зазначених подій, очевидцем яких вона була; назву вулиці, де відбувались події, вона не пам`ятає. Твердження свідка про те, що «біля будинку не було забору», спростовуються фото таблицями, долученими до протоколів огляду місця події від 26.07.2017, слідчого експерименту за участю ОСОБА_57 та ОСОБА_24 , де зображений паркан та наявні металеві ворота з металевою хвірткою. Відповідно до показань, через три дні після події її допитував працівник поліції. Свідок не змогла пояснити суду, чому вона тоді не розказала про відомі їй обставини поліцейському. За матеріалами кримінального провадження її було допитано 19.04.2018.

Відповідно до досліджених судом протоколу тимчасового доступу, опису речей та документів, які були вилучені на підставі ухвали суду від 30.10.2018, та інформації, що міститься на диску, абонентський номер телефону НОМЕР_4 , яким користувалась свідок ОСОБА_58 , ввечері 25.07.2017(20:42:30) фіксувався в смт.Петриківка; 21:08:45. - в с.Шульгівка Петриківського району, де, як вона пояснила, проживав її син. Останній дзвінок був здійснений саме о 21:08:45 (т.5, а.с.246-248). Суд, оцінюючи зазначений доказ та наявні суперечності в показаннях свідка ОСОБА_58 критично відноситься до її показів, які викликають сумнів в тому, що 25.07.2017 вона перебувала на місті події.

Свідок ОСОБА_26 наполягав, що події за його участі відбувались в серпні 2017 року. Він взяв медалі наче 50,60,70-річчя перемоги над фашизмом, але описати їх не може. Через 2 місяці до нього прийшли працівники поліції. В той же день його викликали працівники поліції, він приїхав з медалями та написав добровільну згоду на вилучення медалей. Було також проведено наживо впізнання ОСОБА_9 за його участю. Стверджує, що на впізнанні було 3 особи, він впізнав молодого чоловіка по тату на шиї, просто його запам`ятав.

Зазначені показання суперечать дослідженим судом доказам в їх сукупності, а саме, в частині часу таких подій, зазначеному в заяві про видачу медалей, протоколі проведення впізнання та даними Журналу обліку відвідувачів, про що зазначено вище.

В зв`язку із зазначеним, суд вважає показання свідків такими, що не можуть бути використані як докази винуватості обвинуваченого без підтвердження їх іншими доказами, а тому суд визнає показання свідків ОСОБА_58 та ОСОБА_26 недопустимими.

Належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження обвинуваченого, сторона обвинувачення не надала.

Державне обвинувачення, відповідно до п.3 ч.1 ст.3 КПК України, є процесуальною діяльністю прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Частиною першою статті 92 КПК України обов`язок доказування винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, покладається на слідчого та прокурора.

Змагальність сторін, відповідно ч.1 ст.22 КПК України, передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків .

За таких обставин суд вимушений приймати рішення за наявних в нього доказах.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. Тобто, досудове розслідування має бути незалежним та неупередженим.

Суд вважає, що в даному кримінальному провадженні цих вимог не було дотримано.

За таких обставин суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст115 КК України, не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, в зв`язку із чим він підлягає визнанню невинуватим на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку із недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, та виправданню.

Суд вважає, що речовими доказами слід розпорядитись відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370-374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України визнати невинуватим на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, та виправдати.

Речові докази:

-штик-ніж, металеву кувалду та папери щодо участі у розіграші призів у книжковому клубі та інших закладах, запальничку, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Петриківського ВП (ВП № 10), - знищити.

-три медалі: «50 лет Вооруженных сил СССР», «60 лет Вооруженных сил СССР», «70 лет Вооруженных сил СССР», які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Петриківського ВП (ВП № 10), - звернути на користь держави.

Судові витрати, які складають вартість судових експертиз, віднести за рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3