Справа № 357/1708/23
У Х В А Л А

17 лютого 2023 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000737 від 11.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

про арешт тимчасово вилученого майна,-

У С Т А Н О В И В:

15.02.2023 у провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000737, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивоване тим, що 10.02.2023 близько 14:33 год. по спецлінії «102» надійшло повідомлення про те, що 10.02.2023 о 14:32 год. на автодорозі між с. Самгородок та с. Мовчанівка, що на території Білоцерківського району, Київської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі одного автомобіля.

Цього ж дня, під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: Київська область, Білоцерківський район, між селами Самгородок та Мовчанівка стало відомо, що водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21150» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі зі сторони с. Мовчанівка в напрямку с. Самгородок, що на території Білоцерківського району, Київської області, на відстані 2 км. до с. Самгородок здійснив виїзд на ліве узбіччя по напрямку свого руху з подальшим наїздом на перешкоду у вигляді пенька, після чого відбулось перекидання автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ВАЗ-21160» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Сквирської ЦРЛ.

11.02.2023 відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000737.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 24.07.2020, автомобіль марки «ВАЗ-21150» д.н.з. НОМЕР_1 , загальний легковий седан-В, сірого кольору, номер кузова « НОМЕР_3 » належить на праві власності ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

11.02.2023, вказаний автомобіль по кримінальному провадженні визнаний речовим доказом.

З метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення перетворення і відчуження, у відповідності до ст. 170 КПК України, необхідно накласти арешт майна на автомобіль марки «ВАЗ-21150» д.н.з. НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями утвореними в ході досліджуваного ДТП, який був вилучений слідчим в ході огляду місця події проведеного 10.02.2023.

На даний час по кримінальному провадженні необхідно призначити інженерно-технічну експертизу з метою встановлення технічного стану автомобіля марки «ВАЗ-21150» д.н.з. НОМЕР_1 , і використати його при проведенні слідчого експерименту.

В свою чергу, повернення даного автомобіля може призвести до його приховування, пошкодження, знищення або псування, та у подальшому унеможливить використання як речового доказу у кримінальному провадженні, унеможливить проведення необхідних судових експертиз з ними, в тому числі інженерно-технічних експертиз та слідчого експерименту.

Враховуючи вищевикладене та те, що з метою повного та неупередженого розслідування вказаного кримінального провадження та з`ясування обставин, що мають значення для досудового розслідування, необхідно провести інженерно-технічну експертизу при цьому дослідивши автомобіль марки «ВАЗ-21150» д.н.з. НОМЕР_1 , який є речовим доказом та несе на собі інформацію про обставини скоєного кримінального правопорушення, а тому необхідно накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 не прибув, натомість подав до суду заяву, якою просив проводити розгляд клопотання у його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі.

Володілець майна ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не прибув, натомість надіслав до суду заяву, якою просить проводити розгляд клопотання у його відсутності, проти накладення арешту не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі прокурора та володільця майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання та додані копії документів, вважаю, що останнє підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що до теперішнього часу жодній особі повідомлення про підозру не оголошено, тобто арешт на майно, яке тимчасово вилучене в ході обшуку є майном особи, яка не є підозрюваними, обвинуваченими у даному кримінальному провадженні, тобто є третьою особою, а тому з клопотанням про арешт майна третьої особи до слідчого судді повинен звертатися прокурор.

Крім цього слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна, яке було вилучено 10.02.2023 (п`ятниця), у перший робочий день 13.02.2023 (понеділок) було направлено на адресу суду поштовим зв`язком та отримано судом 15.02.2023. Таким чином, достеменно встановлено, що прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше робочого дня після вилучення майна, в порядку, передбаченим ч. 5 ст. 171 КПК України.

У відповідності до п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно, що підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення або ж одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або є предметом кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За викладеного, вилучений під час обшуку автомобіль вважається тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000737 від 11.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

10.02.2023 в період часу з 16 год. 3 хв. по 18 год. 40 хв. старшим слідчим слідчого відділу Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, за адресою: Київська область, Білоцерківський район, ділянка дороги між селами Самгородок та Мовчанівка на відстані 2 км до с. Самгородок, під час якого виявлено автомобілем марки «ВАЗ-21150» д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив наїзд на пеньок на лівому узбіччі по напрямку руху та має механічні пошкодження. Вказаний автомобіль вилучено на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів, що розташований на 4 км автомобільної дороги Біла Церква-Володарка в Київській області.

Постановою слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 11.02.2023 тимчасово вилучений автомобіль визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та передано на відповідальне зберігання до майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів, що розташований на 4 км автодороги R17 зі сполученням м.Біла Церква-м.Володарка.

Отже у слідчого судді існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати що вказане майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами у справі.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання та метеріали кримінального провадженняприходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучене під обшуку майно може бути використанне як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя зазначає, що у разі ненакладення арешту на тимчасово вилучене майно, воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або передано іншій особі, для чого слід забезпечити наявність вилученого майна, так як відсутність майна, яке являється речовим доказом у справі, може перешкодити кримінальному провадженню, і тільки у випадку накладення арешту на вказане майно може бути виконане завдання щодо забезпечення доведення факту вчинення кримінального правопорушення. Обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до … наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, втручання у власність (користування) це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критерії в правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Таким чином, на переконання слідчого судді, з метою запобігання можливості приховування, знищення або перетворення речових доказів у кримінальному провадженні, на даному етапі кримінального провадження досліджені матеріали свідчать про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси користувача майна для забезпечення збереження речових доказів, тому слідчий суддя доходить висновку про накладення арешту на майно шляхом заборони володіння, користування та розпорядження ним. Прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

За викладених обставин клопотання прокурора слід задовольнити.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 98, 100, 167, 170-173, 175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за № 0000737, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 10.02.2023 під час огляду місця події за адресою: Київська область, Білоцерківський район, між селами Самгородок та Мовчанівка, на відстані 2 км до с. Самгородок, майно, а саме: автомобіль марки «ВАЗ-21150» д.н.з. НОМЕР_1 загальний легковий седан-В, сірого кольору, номер кузова « НОМЕР_3 », який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 24.07.2020 належить на праві власності ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та який перебуває у володінні/користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на відповідальному зберіганні на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів, що розташований на 4 км автомобільної дороги «Біла Церква-Володарка» на території Київської області, шляхом накладення заборони володіння, користування та розпорядження вказаним майном.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_9