Справа № 761/6314/23
Провадження № 1-кп/761/2578/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

провівши підготовче судове засідання в режимі відеоконференції у залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 15 лютого 2023 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Київське Новомиколаївського району Запорізької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.114-2 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м. Києва 21 лютого 2023 року надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Ухвалою від 22 лютого 2023 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

З огляду на вимоги закріплені ст. 32, 314, 615 КПК України, в ході підготовчого судового засідання судом було поставлено на обговорення питання щодо підсудності даного обвинувального акту Шевченківському районному суду м. Києва.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечував проти направлення обвинувального акту до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо звернення з поданням до Верховного Суду про направлення кримінального провадження з одного до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, мотивуючи це тим, що, на його думку, вказане кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Києва, оскільки місто Кам`янське Дніпропетровської області, за словами прокурора перебуває під обстрілами військ російської федерації, і суд фактично не працює. Також в ході підготовчого судового засідання прокурор оголосив письмове клопотання про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду.

Захисник ОСОБА_5 підтримав думку прокурора, щодо недоцільності передачі обвинувального акту до іншого суду, вказуючи на те, що такий суд знаходиться у прифронтовій зоні, де судові засідання не відбуваються. При вирішенні питання щодо обрання стосовно його підзахисного запобіжного заходу - поклався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_2 при виріщенні вказаних питань поклався на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження та заслухавши думку прокурора, приходить до наступного висновку.

Під час підготовчого судового засідання суд вирішує питання, передбачені частиною 3 статті 314 КПК України.

Одним з питань є направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, дане питання підлягає першочерговому вирішенню, оскільки судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Під "судом" у практиці ЄСПЛ розуміється будь-який юрисдикційний орган, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Фраза "суд встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Цей орган має бути встановлений законом - суд утворений безпосередньо на підставі закону; суд діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції; суд діє в законному складі.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, "суд" має завжди бути "встановленим законом". Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів, адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений леґітимності, яка вимагається в демократичному суспільстві для вирішення питань щодо можливого притягнення осіб до кримінальної відповідальності.

Отже, інститут територіальної юрисдикції безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_2 обвинувачується у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, їх ідентифікації на місцевості, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою надання такої інформації представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, який, відповідно до формулювання обвинувачення, яке викладено в обвинувальному акті, ОСОБА_2 вчинив за адресою яка зазначена на а.с. 18, що територіально відноситься до юрисдикції Баглійського районного суду м. Дніпродзежинська.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, надалі Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України № 341/2022 від 22.05.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, а Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Частиною 9 статті 615 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні під час дії воєнного стану кримінального правопорушення на території міста Кам`янське Дніпропетровської області, а отже розгляд цього обвинувального акту не відноситься до юрисдикції Шевченківського районного суду м.Києва.

При цьому, суд звертає увагу, що як прокурор, так і захисник під час підготовчого судового засідання не заперечували, що вказане кримінальне провадження має розглядатись за місцем вчинення кримінального правопорушення, вказуючи неможливість здійснення правосуддя Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, як на єдину підставу для розгляду вказаного кримінального провадження Шевченківським районним судом м. Києва. Однак такі твердження прокурора та захисника про неможливість розгляду вказаного кримінального провадження Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, не знайшли свого відображення у матеріалах, які надані суду.

Так, суд зауважує, що ні прокурор, ні захисник не надали жодних доказів на підтвердження своїх доводів про неможливість здійснення правосуддя Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, водночас ст. 22 КПК України покладає саме на сторони кримінального провадження обов`язок самостійно обстоювати свої правові позиції, права, свободи і законні інтереси засобами, передбаченими цим Кодексом.

Крім того, законодавцем передбачена можливість існування об`єктивних обставин, які унеможливлюють здійснення правосуддя певним судом, зокрема і у випадку проведення військових дій, які можуть становити загрозу для життя здоров`я учасників судових проваджень.

Так, положеннями ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Разом з тим, жодних відомостей про існування рішення Вищої ради правосуддя чи розпорядження Голови Верховного Суду, про зміну територіальної підсудності судових справ, що розглядаються Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, станом на день проведення підготовчого судового засідання, суду надано не було.

Більш того, вказані обставини додатково підтверджується і відомостями, що містяться на офіційному сайті «Судова влада», на якому так само відсутні повідомлення, про припинення здійснення правосуддя Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, натомість у розділі «Список справ, призначених до розгляду» зазначено, що на 09 березня 2023 року, а також і в подальші дні в Баглійському районному суді м. Дніпродзержинська призначені судові засідання, що свідчить про здійснення вказаним судом правосуддя станом на день проведення підготовчого судового засідання у вказаному кримінальному провадженні, а також відсутність підстав вважати, що таке здійснення правосуддя Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська може припинитись у майбутньому.

В контексті даного питання судом також враховується і офіційна інформація від уряду України щодо визначення районів бойових дій на території України. Так зі змісту актуального на день проведення підготовчого судового засідання у вказаному кримінальному провадженні, офіційного переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, з урахуванням змін внесених наказом Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 20 лютого 2023 року №56 - населені пункти, що розташовані в Кам`янському районі Дніпропетровської області, зокрема і місто Кам`янське, в якому розташовано Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська, не вважаються територіальними громадами, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації (блокуванні), більш того, відповідно до вказаного переліку м. Кам`янське не вважається і територією можливих бойових дій.

При цьому суд нагадує учасникам, що Збройні Сили України продовжують гідно захищати територію України, зокрема і місто Кам`янське Дніпропетровської області. При цьому від офіційних представників Збройних Сил України заяв про існування реальних ризиків проведення найближчим часом повномасштабних бойових дій у середмісті міста Кам`янське Дніпропетровської області, де розташований Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська, що створює безпосередню небезпеку життю та здоров`ю учасників даного кримінального провадження, не було. При цьому суд безумовно наголошує, що об`єктивних підстав критично сприймати позицію військово-політичного керівництва України щодо оперативної ситуації в місті Кам`янське Дніпропетровської області чи підстав піддавати сумнівам компетентність та реальну спроможність Збройних Сил України щодо захисту території України, зокрема і міста Кам`янське Дніпропетровської області - не існує, суд повністю довіряє Збройним Силам України та закликає до такої ж довіри і інших учасників провадження.

Враховуючи ці обставини суд приходить до висновку, що ні прокурором, ні захисником не доведено існування обставин, які б давали підстави для стверджування про неможливість розгляду даного кримінального провадження Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, як станом на день проведення підготовчого судового засідання, так і станом на день звернення прокурора до суду з даним обвинувальним актом.

Враховуючи викладене, обвинувальний акт слід вважати таким, що надійшов до Шевченківського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності, визначеною ч.9 ст. 615 КПК України як на час надходження до суду обвинувального акту, так і на час прийняття судом рішення у підготовчому судовому засіданні. Отже зазначений обвинувальний акт не підлягає розгляду у Шевченківському районі м. Києва.

Згідно з п.4 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Аналізуючи наведене вище, з метою недопущення порушення територіальної підсудності кримінального провадження, з урахуванням вимог ст.ст. 615 КПК України, є достатні підстави для направлення обвинувального акту до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо звернення з поданням до Верховного Суду про направлення кримінального провадження з одного до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

При вирішенні клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_2 судом враховується, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю обвинувачення та вагомістю доказів на підтвердження таких ризиків, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

Надаючи оцінку ризику переховуватись від суду, суд враховує, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, крім того, враховуючи, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні в умовах повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України особливо тяжкого корисливого злочину на користь російської федерації, представники якої на теперішній час вчиняють особливо тяжкі злочини та військові операції на території України, суд вважає існуючим ризик того, що обвинувачений, використовуючи обставини ведення бойових дій та збройної агресії російської федерації на території України, діяльність іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених і керованих та фінансованих Російською Федерацією, що зумовлює тимчасову неконтрольованість окремих територій Українирозуміючи невідворотність покарання за діяння, у разі доведення його вини в ході судового розгляду, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування, суду, зокрема у російській федерації.

Під час оцінки ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, судом береться до уваги той факт, що метою вчинення обвинуваченим протиправних дій, відповідно до формулювання обвинувачення, було отримання грошової винагороди за надання представникам рф допомоги в збройному конфлікті та збройній агресії проти України, тому є підстави вважати, що обвинувачений, розуміючи, що представники рф можуть забезпечити його переховування на території рф чи тимчасово окупованих територіях, буде вважати, що єдиним способом уникнути кримінальної відповідальності за вчинення вказаних протиправних дій є доведення своїх злочинних намірів до кінця, продовжить кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, та вчинить інші протиправні дії, на користь іноземної держави - рф, яка вчиняє широкомасштабну збройну агресію проти України.

З огляду на наведені обставини, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_2 в разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, в сукупності такі обставини свідчать, що застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_2 .

Таким чином, суд вважає доведеним наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор.

У зв`язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що матеріали кримінального провадження містять достатньо обґрунтувань необхідності обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжного заходу на час судового провадження.

Вирішуючи питання щодо необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, відомості щодо соціальних зв`язків ОСОБА_2 , те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, водночас стороною обвинувачення обґрунтовано доведено, що такі обставини не переважають можливих ризиків неправомірної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України

При вирішенні питання щодо можливості визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, суд враховує наведене, а також фактичні обставини кримінального правопорушення, його наслідки, те, що в Україні введено воєнний стан у зв`язку із нападом збройних сил російської федерації, в інтересах представників якої, за винагороду, ОСОБА_2 вчиняв, згідно обвинувального акту, поширення інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, їх ідентифікації на місцевості, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, ту обставину, що збройна агресія з боку російської федерації призвела до загибелі багатьох людей, а також підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України щодо високого ступеню ризику ухилення обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідка, та можливістю вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням в тому числі даних про особу обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні для обвинуваченого ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження №0000151 від 15 лютого 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.114-2 КК України - направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо звернення з поданням до Верховного Суду про направлення кримінального провадження з одного до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на час судового провадження.

Визначити строк дії ухвали в частині обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 07 травня 2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали в частині обрання запобіжного заходу - покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`яти дні з дня її оголошення - в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 10 березня 2023 року о 13 год. 15 хв.

Суддя: ОСОБА_1