Справа № 201/1767/23
Провадження № 1-кс/201/601/2023
УХВАЛА

01 березня 2023 року Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність ВП№5 Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області щодо поданої заяви про вчинення злочину,

установив:

У провадження слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність ВП№5 Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області щодо поданої заяви про вчинення злочину.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, прийшов до такого висновку.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень. Реалізація вказаного завдання здійснюється, з поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів чи осіб з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на його оскарження, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема: рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно з ч. 1 ст. 50 КПК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

З матеріалів скарги вбачається, що на підтвердження своїх повноважень адвокатом ОСОБА_2 долучено, зокрема копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_3 .

Згідно з ч.ч.1-3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути, зокрема, ордер.

При цьому, ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Так, згідно з п.п.12.4. Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги нова редакція, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 (із змінами), ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Крім того, у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2020 року у справі №911/2636/19 вказано, що Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок, що в разі надання адвокатом правової допомоги в суді в ордері має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду. При цьому, Велика Палата Верховного Суду не визнає ордер документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, якщо в графі "Назва органу, в якому надається правова допомога" зазначено, що адвокат надає правову допомогу: 1) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності і підпорядкування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18), 2) у всіх органах, установах, організаціях та підприємствах, а також судах у всіх без винятку справах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/939/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №9901/939/18 викладено висновок про те, що, «якщо в ордері не зазначено конкретної назви суду, у якому адвокат надає правову допомогу, такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги».

Разом з тим копія ордеру, яка долучена адвокатом ОСОБА_2 до матеріалів скарги на підтвердження своїх повноважень щодо надання правової допомоги, представництва інтересів ОСОБА_3 у Жовтневому районному суді міста Дніпропетровська, не містить назву саме цього суду, натомість у даній графі зазначено назви інших судів та органів досудового розслідування.

Тому, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до висновку, що скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність ВП№5 Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області щодо поданої заяви про вчинення злочину, слід повернути особі, яка її подала.

За змістом положень ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє особу на звернення до слідчого судді в порядку, передбаченого ст.ст. 303-304 КПК України, із відповідною скаргою.

Керуючись ст.ст.1, 9, 50, 303, 304, 309 КПК України, ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність ВП№5 Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області щодо поданої заяви про вчинення злочину - повернути особі, яка її подала.

Відповідно до ч.7 ст.304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, встановленому КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1