печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову від 02.07.2022 старшого слідчого в ОВС головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №000134, -

В С Т А Н О В И В :

21.07.2022 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , яка передана слідчому судді 25.07.2022, постанову від 02.07.2022 старшого слідчого в ОВС головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №000134.

В обґрунтування доводів скарги захисник посилається на те, що він звернувся до слідчого з клопотаннями про проведення допиту ОСОБА_6 , в якості свідка. Проте, своєю постановою від 02.07.2022 слідчий відмовив у задоволенні вказаного клопотань, про що виніс постанову, яку особа, що подала скаргу вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, як наслідок її незаконності та необґрунтованості, та просить зобов`язати слідчого вчинити дії вказані в клопотанні.

Адвокат в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд скарги у її відсутність, вимоги підтримала та просила задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином, заяв, клопотань до суду не подано.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000134 від 30.07.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2,3,4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст.358, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205-1, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

В даному кримінальному провадженні вручені повідомлення про підозру, а саме: ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 ККУ; ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 ККУ; ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 ККУ; ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 ККУ.

01.07.2022 до ГСУ Національної поліції надійшли клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , за № 6408, 6410, 6411, 6414, 6416, 6418 про допит в якості свідка гр. ОСОБА_6 .

Постановою від 02.07.2022 старшого слідчого в ОВС головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

При дослідженні матеріалів провадження та клопотання сторони захисту, за результатами якого прокурором прийнято рішення про відмову у його задоволенні, встановлено, що викладені в клопотанні вимоги відносяться до слідчих дій в розумінні ст. 220 КПК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відтак, вказана скарга подана уповноваженою особою, у визначений законом спосіб, з дотримання строків на звернення до слідчого судді з метою оскарження такого рішення.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмови, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Зі змісту постанови вбачається, що в обґрунтування відмови в задоволенні клопотань, слідчий вказав, що адвокат не зазначив, які саме відомості може повідомити свідок та яке значення її покази будуть мати для досудового розслідування та судового розгляду.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, які викладені в постанові та вважає, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, так як постанова містить зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття, їх обґрунтування, які в судовому засіданні стороною захисту спростовано не було.

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, стороною захисту не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити, з залишенням оскаржуваної постанови в силі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову від 02.07.2022 старшого слідчого в ОВС головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №000134.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1