Справа № 182/1113/18
Провадження № 1-кс/0182/401/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2023 м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2017 за № 0003038 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Генічеськ Херсонської області, громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживав у АДРЕСА_2 , не має судимості,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2017 за № 0003038 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Доводи клопотання

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження (об`єднані), відомості про вчинені кримінальні правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2017 за № 0003038 за ознаками кримінальних правопорушень /злочинів/, передбачених ч. 2 ст. 194; ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.

Органом досудового розслідуванням встановлено, що 19.07.2017 приблизно о 22:50 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на знищення чужого майна шляхом підпалу, на ґрунті особистих неприязних стосунків, прийшов до будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , в якій знаходиться ветеринарна клініка ПП «Кондратюк», власником якої є ОСОБА_6 , маючи при собі в руках металеву каністру наповнену невстановленим нафтопродуктом, який придбав напередодні з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

Так, 19.07.2017 приблизно о 22.50 год. ОСОБА_5 перебуваючи у вищезазначеному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, що є загально небезпечним способом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою металевої каністри, в якій знаходилась рідина, яка згідно висновку судової експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів № 1/8.4/2985 від 22.11.2017 містить нафтопродукт, встановити конкретний вид якого не вдалося можливим з причин фізико-хімічних змін їх складу у процесі випаровування, облив двері та фасад ветеринарної клініки за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_6 , та за допомогою сірників підпалив їх, внаслідок чого сталася пожежа, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 52 711,13 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 194 КК України умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Окрім цього, у невстановлені слідством дату, час та місці у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на умисне знищення або пошкодження шляхом підпалу майна ветеринарної клініки ПП «Кондратюк».

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , 20.07.2017 приблизно о 14:00 год., прийшов до ветеринарної клініки ПП «Кондратюк», за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь вул. Електрометалургів, 210, де діючи з прямим умислом, спрямованим на знищення чужого майна, шляхом підпалу усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на вулиці біля входу підійшов до автомобіля «Toyota Camry» номерній знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , та облив його зі спеціально підготовленої пластмасової ємкості рідиною, яка згідно висновку експертизи дослідження нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів № 1/8.4/2984 від 29.09.2017 містить органічний розчинник, до складу якого входять спирти, естери оцтової кислоти, насичені та ароматичні вуглеводні, після чого за допомогою сірників, які мав при собі, намагався підпалити його.

Однак злочині дії ОСОБА_5 були помічені ОСОБА_7 , яка викликала на допомогу працівників клініки та почала кричати на ОСОБА_5 , після чого останній, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме знищення шляхом підпалу автомобіля «Toyota Camry» номерній знак НОМЕР_1 , вартість якого складає 33 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 20.07.2017 складає 856 155,30 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України незакінчений замах на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

На думку слідчого ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень /злочинів/, передбачених ч. 2 ст. 194; ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 10-ти років. Останній повною мірою усвідомлюючи невідворотність покарання, перетнув кордон України в сторону рф, так згідно відомостей з ІСП «Аркан», ОСОБА_5 виїхав до рф 09.08.2017, що свідчить про переховування останнього від органу досудового розслідування та суду, тобто наявний ризик переховування від органу досудового розслідування та суду. Також наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 скоєно два кримінальних правопорушення протягом нетривалого проміжку часу, а отже є цілком обґрунтований ризик вчинення нових кримінальних правопорушень. Є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам.

28.03.2023 ОСОБА_5 оголошено про зміну підозри та нову підозру. У зв`язку з тривалим часом не з`явлення ОСОБА_5 до органів досудового розслідування, виїздом останннього за межі території України, що свідчить про переховуванням підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, 28.03.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України зупинено. Постановою слідчого від 28.03.2023 ОСОБА_5 оголошено у розшук. 28.03.2023 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук. З урахуванням викладеного, слідчий просить обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав, просив задовольнити клопотання у повному обсязі.

Оцінка та висновки слідчого судді

Заслухавши думку прокурора, дослідивши надані копії матеріалів, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За інкриміновані ОСОБА_5 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 194; ч. 3 ст. 15, ч 2 ст. 194 КК України можливе призначення покарання у виді позбавлення волі від 3-х до 10-ти років, що відповідає законодавчо передбаченим підставам для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні /ч. 1 ст. 194 КПК України/.

Згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Щодо набуття ОСОБА_5 процесуального статусу підозрюваного у межах даного кримінального провадження

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003038 (об`єднані матеріали досудового розслідування) 20.07.2017, за фактом умисного пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу /ч. 2 ст. 194 КК України/, а також за фактом незакінченого замаху на умисне знищення чужого майна, вчиненого шляхом підпалу /ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України/.

18 серпня 2017 року в рамках даного кримінального провадження слідчим за погодженням з прокурором складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. У зв`язку із відсутністю відомостей про місцезнаходження ОСОБА_5 та неможливістю вручення йому повідомлення про підозру особисто, воно було надіслано останньому у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 135 КПК України: - за місцем реєстрації ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем фактичного мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 .

28 березня 2023 року постановою прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 було об`єднано в одне провадженні під єдиним № 0003038 матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2023 за № 0000370 та матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2017 за № 0003038.

28 березня 2023 року в рамках кримінального провадження (об`єднаного), слідчим за погодженням з прокурором складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 та повідомлення про нову підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194; ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

З наданих копій матеріалів вбачається, що у день складання та підписання повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у зв`язку з неможливістю безпосереднього вручення їх ОСОБА_5 внаслідок не встановлення органом досудового розслідування фактичного місцезнаходження останнього у зв`язку із тимчасовою відсутністю його за останньою відомою адресою місця проживання та перебуванням його за межами території України, з огляду на отриману органом досудового розслідування оперативну інформацію, відповідно до якої ОСОБА_5 покинув територію України та перебуває на території рф, стороною обвинувачення вжито заходів для вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру ОСОБА_5 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень наступним способом:

- вручено керівникові ОСББ «Діамант-114» - організації, що здійснює обслуговування будинку за відомим місцем мешкання ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , про що складено відповідні розписки.

З протоколу допиту ОСОБА_8 , як свідка від 28.03.2023 вбачається, що у квартирі АДРЕСА_4 проживав ОСОБА_5 . У 2017 році останній виїхав, куди саме йому невідомо.

Що стосується місця реєстрації ОСОБА_5 , то м. Генічеськ Херсонської області де зареєстрований останній, знаходиться під тимчасовою окупацією, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

За таких обставин слідчий суддя переконаний, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, а тому відносно нього може вирішуватися питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо наявності обґрунтованої підозри

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 19.07.2017; актом про пожежу від 20.07.2017; звітом щодо ймовірної причини пожежі, яка виникла 19.07.2017 у ветеринарній клініці ПП ОСОБА_6 ; протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 20.07.2017; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_6 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколами допиту свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; висновком судової експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів № 1/8.4/2985 від 22.11.2017; висновком судової експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів № 1/8.4/2984 від 29.09.2017; постановами слідчого про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Підозра ОСОБА_5 повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, відповідно до яких «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, дослідивши надані копії матеріалів у своїй сукупності, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194; ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Зважаючи на вказане, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду копій матеріалів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім вищезазначених кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин. Вказане, на переконання слідчого судді, може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Наявність ризиків, та їх обґрунтованість

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується /частина 1 статті 177 КПК України/.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик переховування слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки підозрюваного.

Так, інкриміновані підозрюваному ОСОБА_5 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 194; ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, є тяжкими злочинами. За вчинення вказаних кримінальних правопорушень передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком від 3-х до 10-ти років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Згідно відомостей отриманих з Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України «АРКАН», ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , востаннє 09.08.2017 о 21:36 год. виїхав з території України через пункт пропуску Гоптівка на автомобілі на територію російської федерації, дані щодо в`їзду останнього на територію України відсутні.

Фактичне перебування за межами України та відсутність на території України протягом тривалого часу свідчать про існування реальної можливості переховування підозрюваного від суду та органу досудового розслідування за кордоном з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Вказана обставина у сукупності з іншими обставинами цього кримінального провадження дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду на даному етапі кримінального провадження.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

На обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчим у клопотанні зазначено, що підозрюваний скоїв два кримінальних правопорушення протягом незначного часового проміжку.

З огляду на те, що ОСОБА_5 наразі обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних, кримінальних правопорушень /злочинів/, існування даного ризику не виключається.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук

Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу /ч. 6 ст. 193 КПК України/.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного слідчий суддя, серед іншого, також зобов`язаний встановити наявність достатніх підстав вважати, що такий підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Разом з тим Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку /ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України/.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Вказана норма права не відокремлює оголошення особи в державний, міждержавний чи міжнародний розшук. Тобто, підставами для оголошення підозрюваного в розшук (державний, міждержавний, міжнародний) є відсутність під час досудового розслідування відомостей про його місцезнаходження або перебування такої особи за межами України та неявка без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик.

Згідно відомостей отриманих з Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України «АРКАН», ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , востаннє 09.08.2017 о 21:36 год. виїхав з території України через пункт пропуску Гоптівка автомобілем на територію російської федерації, дані щодо його в`їзду на територію України відсутні.

ОСОБА_5 на неодноразові виклики до органу досудового розслідування не з`являється.

28 березня 2023 року постановою слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 оголошено в розшук, у зв`язку із переховуванням від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Постановою слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 28 березня 2023 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук, оскільки його достовірне місцеперебування невідоме, він перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклики.

Постанова про оголошення особи в міжнародний розшук є належним доказом та достатньою підставою вважати підозрювану особу такою, що оголошена в міжнародний розшук в розумінні вимог ст. 281 КПК України.

Таким чином, факт оголошення особи у розшук (міжнародний розшук як один з різновидів розшуку) підтверджується постановою слідчого. Вказана умова в даному випадку дотримана.

Виходячи з положень ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України, кримінальний процесуальний закон жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведеністю факту перебування особи у міжнародному розшуку каналами Інтерполу, але визначає необхідність оголошення такого розшуку, що в даному випадку і було здійснено слідчим СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області постановою про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного від 28 березня 2023 року.

Відсутність відомостей про скерування слідчим постанови про оголошення у міжнародний розшук підозрюваного до організації Інтерпол, як і відсутність інформації в організації Інтерпол про розшук певної особи, не свідчить про те, що підозрюваний не оголошений у міжнародний розшук, оскільки з наявністю/відсутністю такої інформації КПК України не пов`язує можливість/неможливість оголошення особи у розшук (міжнародний розшук).

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 є особою, яка оголошена в міжнародний розшук, що дає підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у його відсутність.

Обґрунтована підозра, доведені стороною обвинувачення ризики, оголошення ОСОБА_5 в міжнародний розшук дають підстави для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Саме такий запобіжний захід є необхідним на даний час, оскільки жоден із більш м`яких не може запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України і встановленим у даному кримінальному провадженні.

Щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 за його відсутності.

З урахуванням вищевстановлених обставин кримінального правопорушення та наданих слідчим доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ОСОБА_5 дій, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням обґрунтованих підстав вважати, що підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук, враховуючи положення ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 за його відсутності.

Таким чином, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

В силу приписів ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є тотожним поняттю застосування такого, тому у разі затримання ОСОБА_5 питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде повторно розглядатися судом у встановленому законом порядку.

Також слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Керуючись статтями 176-178, 183-184, 193, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2017 за № 0003038 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Генічеськ Херсонської області, громадянину України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_2 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень /злочинів/, передбачених ч. 2 ст. 194; ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України у кримінальному проваджені № 0003038 від 20.07.2017 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку, про що постановляється ухвала.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1