Справа № № 585/190/23
Номер провадження 1-кп/585/228/23
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

14 березня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч.1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 . Вказала, що ризики, які раніше встановлені, продовжують існувати, а судовий розгляд кримінального провадження завершити неможливо через об`єктивні обставини. В обґрунтування клопотання вказано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч.1 ст. 162 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків. Ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу залишаються актуальними і на даний час. В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурор вказує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, та усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, може залишити місце мешкання та переховуватися від органів досудового розслідування та суду. В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, прокурор вказує, що ОСОБА_5 усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, може здійснювати незаконний вплив безпосередньо чи через третіх осіб або особисто на свідків, на потерпілу, яка є особою похилого віку, проживає неподалік від місця проживання підозрюваного. В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурор зазначила, що ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за місцем проживання характеризується негативно, схильний до вживання алкоголю та веде антиморальний спосіб життя, не виключаються спроби вчинення інших кримінальних правопорушень, а також не виключає можливості, що останній може повторно вчинити насильницькі дії з метою позбавлення життя потерпілої ОСОБА_6 . Крім того, на час скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_5 не був офіційно працевлаштований, тобто у нього відсутній постійний дохід, що у свою чергу свідчить про відсутність у обвинуваченого стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень, що також дає також обґрунтовану підставу вважати наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, наведеним у вказаному клопотанні.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 до суду не прибули.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, вважала що підстави для продовження запобіжного заходу відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Вислухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного суд приходить до переконання, що клопотання в цілому обґрунтоване і підлягає задоволенню.

Розгляд кримінального провадження на даний час не закінчено. Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу суд вважає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). З огляду на наведене суд, вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує тяжкість злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування пільгових інститутів у відповідній категорії справ. Отже, надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого затримання у невизначеному майбутньому, із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілу та свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних судом. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілого, свідків та дослідження їх судом.

Оцінюючи можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, суд виходить з того, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, у зв`язку з чим не виключаються спроби вчинення інших кримінальних правопорушень. На підставі вищевикладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність зазначених у клопотанні ризиків. Також при вирішенні клопотання враховується, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

В зв`язку з вказаним суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а тому обвинуваченому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181, 184, 193-194,196, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - домашній арешт на шістдесят діб до 16 години 20 хвилин 12 травня 2023 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до Роменського міськрайонного суду за першою вимогою;

2) заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду в період з 19 години до 6 години наступної доби;

3) носити електронний засіб контролю;

4) заборонити спілкування з потерпілою ОСОБА_7 та свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Ухвалу передати на виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено об 11 годині 50 хвилин 17 березня 2023 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1