Справа № 157/357/20 Провадження №11-кп/802/122/23 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження № 0000029 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Волинської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, освіта базова загальна середня, не працевлаштованого, раніше судимого:

1) вироком Сквирського районного суду Київської області від 30 червня 2003 року за ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; на підставі ст. 81 КК України 7 жовтня 2005 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання на підставі постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 вересня 2005 року (невідбутий строк становив 1 рік 10 днів);

2) вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 30 квітня 2009 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2011 року на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково від відбування покарання 14 вересня 2011 року (невідбутий строк становив 1 рік 22 дні);

3) вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2012 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2014 року замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на 11 місяців 17 днів обмеження волі; ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 13 березня 2015 року звільнений умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі на 8 місяців 10 днів;

4) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2015 року та ухвалою апеляційного суду Київської області від 21 вересня 2015 року за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 10 січня 2018 року по відбуттю строку покарання;

5) вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 18 січня 2019 за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки обмеження волі;

6) вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців обмеження волі,

7) вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 28 березня 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 10 місяців обмеження волі;

8) вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 10 червня 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки обмеження волі;

9) вироком Корецького районного суду Рівненської області від 25 липня 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки 1 місяць обмеження волі;

10) вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 03 жовтня 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки 2 місяці обмеження волі,

11) вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 18 серпня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 18 серпня 2020 року, більш суворим за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з 05 березня 2020 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21 листопада 2018 року по 8 жовтня 2019 року.

Вироком вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 17 січня 2020 року близько 21 год. 50 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зайшов через незачинені двері до коридору житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи з прямим умислом та керуючись корисливим мотивом, таємно викрав належні ОСОБА_10 жіночий рюкзак із шкірозамінника чорного кольору вартістю 266 грн. 67 коп. із особистими речами та грошовими коштами в сумі 1000 грн., чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1266 гривень 67 копійок.

Таким чином ОСОБА_7 своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, прокурор подав апеляційну скаргу у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Насамперед прокурор вказує на недотримання судом першої інстанції при ухваленні вироку вимог ч.4 ст.70 КК України. ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, за даним оскарженим вироком до постановлення та набрання законної сили вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 25.05.2021, за яким останнього засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців, та Дубровицького районного суду Рівненської області від 01.10.2021, за яким обвинуваченого засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці.

Крім того суд першої інстанції помилково призначив покарання ОСОБА_7 на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, за які обвинуваченого засуджено вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 18.08.2020, оскільки покарання за вказаним вироком частково складено з покаранням, призначеним вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 01.10.2021, який набрав законної сили.

Прокурор звертає увагу, що при призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції не врахував наявність у останнього не погашених та не знятих судимостей за вироками:

- Андрушівського районного суду Житомирської області від 28.01.2021 за ч.1 ст.162 КК України, яким призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці;

- Рівненського районного суду Рівненської області від 25.05.2021 за ч.2 ст.185 КК України, яким призначено покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців;

- Дубровицького районного суду Рівненської області від 01.10.2021 за ч.2 ст.185 КК України, яким призначено покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці.

Поміж тим, на переконання прокурора, судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому остаточного покарання не враховано того, що останній вчинив нетяжкий корисливий злочин, притягувався неодноразово до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, має непогашену судимість, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, постійного джерела доходу не має, не працює, заподіяні збитки потерпілій повністю не відшкодував, тому вказане свідчить про неможливість виправлення ОСОБА_7 за умови призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців.

На підставі наведеного прокурор просить оскаржений вирок скасувати, постановити новий, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 4 років 5 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених за вироками Рівненського районного суду Рівненської області від 25.05.2021 та Дубровицького районного суду Рівненської області від 01.10.2021, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, зарахувавши у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, частково відбуте покарання за попередніми вироками.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини оскарженого вироку посилання суду про призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Зарічненського районного суду Рівненської області від 18.08.2020. Також доповнити вступну та мотивувальну частину вироку посиланням на врахування не знятих та не погашених судимостей ОСОБА_7 . В решті вирок залишити без змін.

В судове засідання не з`явився потерпілий, який належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду вказаного кримінального провадження, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Учасники кримінального провадження, які з`явилися в судове засідання, не заперечували щодо продовження розгляду кримінального провадження у відсутності потерпілого. Його неприбуття не перешкоджає розгляду кримінального провадження відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, міркування обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та правильності кваліфікації його дій, відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, та ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, а тому на предмет законності та обгрунтованості у цій частині апеляційним судом не переглядаються.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора про те, що при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, на думку суду апеляційної інстанції, є слушними та заслуговують на увагу.

Так суд при призначенні обвинуваченому остаточного покарання, з урахуванням ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 18 серпня 2020 року, більш суворим за даним вироком, остаточно призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців.

Однак, під час апеляційного розгляду встановлено, що в обвинуваченого ОСОБА_7 наявні судимості за вироками Андрушівського районного суду Житомирської області від 28.01.2021 за ч.1 ст.162 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці, Рівненського районного суду Рівненської області від 25.05.2021 за ч.2 ст.185 КК України із призначенням покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців та Дубровицького районного суду Рівненської області від 01.10.2021 за ч.2 ст.185 КК України із призначенням покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяців.

Приписами ч.4 ст.70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду, викладеного в постанові від 25 червня 2018 року у справі № 511/37/16-к (провадження № 51-830 км 18), коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК України, потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч.1 ст.71 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, за яке він засуджений оскарженим вироком вчинене ОСОБА_7 17 січня 2020 року, тобто до ухвалення щодо нього вироків Зарічненського районного суду Рівненської області від 18 серпня 2020 року, Андрушівського районного суду Житомирської області від 28.01.2021, Рівненського районного суду Рівненської області від 25.05.2021 та Дубровицького районного суду Рівненської області від 01.10.2021.

Так вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 25.05.2021 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання виді позбавлення волі на строк один рік. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 28 січня 2021 року, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців.

Вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 01.10.2021 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Зарічненського районного суду від 18 серпня 2020 року остаточно за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років та 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

З огляду на викладене суд першої інстанції при призначенні покарання застосував до обвинуваченого положення ч.4 ст.70 КК України, проте за вироком Зарічненського районного суду від 18 серпня 2020 року, на момент постановлення оскарженого вироку 28 вересня 2022 року, покарання вже було складено з покаранням, призначеним вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2021 року. Аналогічно судом першої інстанції при постановленні вироку не взято до уваги вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 25.05.2021.

За таких обставин суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції згідно положень п.4 ч.1 ст.409 КПК України з ухваленням нового вироку, як передбачено приписами п.1 ч.1 ст.420 КПК України.

Доводи прокурора в частині невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості колегія суддів вважає непереконливими.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України визначено, що більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо (далі Постанова Пленуму №7).

Враховуючи роз`яснення зазначені у Постанові Пленуму №7, призначаючи ОСОБА_7 покарання, апеляційний суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином та є умисним корисливим кримінальним правопорушенням, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі і належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову вчинив новий корисливий умисний злочин, посередньо характеризується за місцем проживання, а також те, що вину у вчиненні злочину визнав повністю, дав суду визнавальні показання, частково відшкодував потерпілій шкоду та просив у судовому засіданні у неї вибачення, хворіє.

Відсутність обставин, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання суд визнав вчинення злочину обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння.

Також апеляційний суд враховує фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого злочину, стан здоров`я обвинуваченого, спосіб викрадення майна та його вартість і ризик небезпеки ОСОБА_7 для суспільства, який згідно з досудовою доповіддю органом пробації оцінено, як середній, думку потерпілої, яка наполягала на призначенні покарання згідно із законом.

Прокурор у своїх доводах не наводить переконливих мотивів необхідності призначення більш суворого виду покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_7 , з урахуванням вказаного вище слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На думку апеляційного суду, саме таке покарання, відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 , та попередження вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Крім того, призначене покарання, на думку суду апеляційної інстанції, відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також не є надто суворим чи м`яким.

Також згідно правил, встановлених ч.4 ст.70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень може визначатися шляхом: поглинення менш суворого покарання більш суворим, часткового складання призначених за окремі злочини покарань, повного їх складання.

Поглинення менш суворого покарання більш суворим означає, що остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається судом у межах більш суворого покарання, призначеного за один із злочинів, що входить у сукупність.

Приймаючи до уваги, що злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_7 , визнається винним, вчинений ним до ухвалення вироків Рівненського районного суду Рівненської області від 25.05.2021 та Дубровицького районного суду Рівненської області від 01.10.2021, тому апеляційний суд в даному випадку застосовує положення ч.4 ст.70 КК України, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

У зв`язку з тим, що покарання призначене даним вироком та вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 01.10.2022 по суворості є меншими, аніж призначене покарання вироком Рівненського районного суду Рівненської області 25.05.2021, апеляційний суд вважає за необхідне на підставі ч.4 ст.70 КК України, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком та вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 01.10.2021 більш суворим покаранням призначеним за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 25.05.2021, покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців, із зарахуванням частково відбутого покарання за вказаними вище вироками, за правилами ст.72 КК України.

Таке покарання, на думку суду апеляційної інстанції, повністю відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, а також принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.374 КПК України, у вступній частині вироку зазначаються прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення, викладені в апеляційній скарзі, про необхідність включення у вступну частину вироку посилання на наявність у ОСОБА_7 судимостей за вироками Андрушівського районного суду Житомирської області від 28.01.2021, Рівненського районного суду Рівненської області від 25.05.2021, Дубровицького районного суду Рівненської області від 01.10.2021, оскільки наявність вказаних судимостей зумовлює застосування положень ч.4 ст.70 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 остаточного покарання.

Тому слід доповнити вступну частину вироку щодо ОСОБА_7 вказівкою про наявність у нього вказаних вище судимостей.

З огляду на зазначене вище також підлягає виключенню з мотивувальної та резолютивної частини оскарженого вироку посилання суду про призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Зарічненського районного суду Рівненської області від 18.08.2020.

Враховуючи вищенаведене, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення покарання з ухваленням в цій частині нового вироку, а отже апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 420 КПК України, Волинський апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Волинської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 вересня 2022 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком та вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 01.10.2021 більш суворим покаранням призначеним за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 25.05.2021, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 5 ( п`ять) місяців.

Зарахувати в строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_7 , за сукупністю кримінальних правопорушень, частково відбуте покарання за вироками Рівненського районного суду Рівненської області від 25.05.2021 та Дубровицького районного суду Рівненської області від 01.10.2021, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.

Доповнити вступну частину вироку посиланням на наявність у ОСОБА_7 судимостей за вироками від:

- 28 січня 2021 року Андрушівським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.162 КК України засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці;

- 25 травня 2021 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України засуджений до покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців;

- 01 жовтня 2021 року Дубровицьким районним судом Рівненської області від 01.10.2021 за ч.2 ст.185 КК України засуджений до покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини оскаржуваного вироку посилання суду про призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Зарічненського районного суду Рівненської області від 18 серпня 2020 року.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту отримання копії даного вироку.

Головуючий:

Судді: