Єдиний унікальний номер:448/1290/22
Провадження № 1-кп/448/242/22
У Х В А Л А

21.11.2022 м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 від 28.03.2022 про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України

клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про накладення арешту на рухоме майно

за участі сторін кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

представник потерпілого адвокат ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

І. Суть клопотання, що вирішується
1. У провадженні Мостиського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
2. Потерпілим ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження пред`явлено цивільний позов, в якому він просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 250 000 грн., який згідно ухвали від 24.10.2022прийнятий до провадження та розглядається разом з даним кримінальним провадженням, потерпілого визнано цивільним позивачем, а обвинуваченого - цивільним відповідачем у кримінальному провадженні.

3. В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 подав клопотання, в якому, з метою забезпечення цивільного позову, просить накласти арешт на автомобіль марки «Фольксваген Пасат В-2» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 . Також вказує про доцільність накладення арешту на автомобіль з метою збереження даного рухомого майна, яке може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, необхідністю проведення подальших судових експертиз в межах кримінального провадження, а також збереження його в такому стані, в якому автомобіль марки «Фольксваген Пасат В-2» д.н.з. НОМЕР_1 перебуває на теперішній час, і недопущення в подальшому його користування, щоб унеможливити спричиненню суттєвих пошкоджень як рухомих частин автомобіля, його кузовних деталей чи двигуна до вирішення питання по суті, просить вищеназваний автомобіль поставити на зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Яворівського РВП ГУНП у Львівській за адресою: м.Нововояворівськ, вул. Зелена, 3.
ІІ. Позиція осіб, які беруть участь у справі
4. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтримав зазначене клопотання.
5. Прокурор в судовому засіданні вирішення даного клопотання залишив на розсуд суду, доповнив, що зазначений автомобіль в даному кримінальному провадженні не визнаний речовим доказом.
6. Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що воно є необґрунтованим та безпідставним.
7. Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що даний автомобіль використовує для перевезення різних будівельних матеріалів, які використовує у своїй роботі, оскільки працює майстром, проте, не офіційно.
8. Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов такого висновку.
ІV. Положення закону, якими Суд керується
9. Частина 2 ст. 131 КПК України передбачає, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

10. Відповідно до ч.1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
11. Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
12. Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
13. За частиною першою статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.
14. Відповідно до частини другої цієї ж статті, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
15. Згідно з п. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
16. Відповідно до частини третьої цієї ж статті заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
17. Зазначені положення ЦПК України не суперечать засадам кримінального судочинства.
18. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
19. Відповідно до змісту наведеного у п. 4 Постанови Пленуму № 9 роз`яснення про обов`язок суду пересвідчитися, зокрема, в тому, що заявник звертаючись до суду із забезпеченням позову діє добросовісно, - суду слід досліджувати обґрунтованість ризиків утруднення виконання рішення, які повинен довести позивач.
V. Висновок Суду
20. Представник потерпілого обґрунтовує необхідність застосування арешту вказаного майна, яка полягає у забезпеченні цивільного позову, де потерпілий ОСОБА_4 є цивільним позивачем.

21. При вирішенні даного питання, Суд враховує характер та обсяг позовних вимог цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_8 , які складаються з моральної шкоди розміром 250 000 грн., а також дані про особу цивільного відповідача ОСОБА_8 , який не є офіційно працевлаштованим, проте вказав, що працює неофіційно, але не зазначив розмір отримуваного ним доходу, а також наявності будь-яких інших доходів, на які можливо буде звернути стягнення у разі задоволення цивільного позову.
22. Із змісту ч. 1ст. 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладено виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

23. У той же час, адвокатом потерпілого подано відповідь з Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області від 28.10.2022 №31/13-М-192/Аз із якої вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_3 належить автомобіль марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 , даний факт обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив.

24. За таких обставин, суд доходить переконання, що у даному випадку існує реальна загрози утруднення виконання можливого рішення суду щодо задоволення цивільного позову, що надає підстави для застосування заходів його забезпечення.
25. Щодо посилання представника потерпілого на доцільності накладення арешту на автомобіль з метою збереження даного рухомого майна, яке може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, то слід зазначити, що прокурор в судовому засіданні вказав, що згаданий автомобіль в даному кримінальному провадженні не визнаний речовим доказом.
26. Тому, в даному випадку суд вважає за доцільне з метою забезпечення цивільного позову потерпілого накласти арешт на автомобіль марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 шляхом заборони відчуження та розпорядження зазначеним майном без позбавлення права користування ним, оскільки обвинувачений використовує такий автомобіль для перевезення будівельних матеріалів, які використовує у своїй роботі.

27. Таким чином, клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.128, 131, 132, 170-173, 395 КПК України, ст.ст. 149,150 ЦПК України, Суд
п о с т а н о в и в:

1. Клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту на рухоме майно в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України задовольнити частково .
2. Накласти арешт на автомобіль марки «Фольксваген Пасат В-2» д.н.з. НОМЕР_1 який належить на правах приватної власності обвинуваченому ОСОБА_3 у виді заборони відчуження та розпорядження зазначеним майном до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку з метою забезпечення цивільного позову.
3. В іншій частині клопотання відмовити.
4. Ухвала про арешт майна виконується негайно.

5. Арешт майна може бути скасовано в порядку та за підстав, зазначених в ст.174 КПК України.

6. Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, його захиснику, потерпілому та його представнику.

7. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено учасникам справи 23.11.2022 о 12.45 год.

Суддя ОСОБА_9