Провадження №11-кп/801/309/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 6 лютого 2023 року, якою направлено обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. ст. 206-2, ч.3 ст. 27, ч.3 ст.358, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 358 КК України, відомості про які внесено 27 листопада 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000408 до Вінницького апеляційного суду для визначення підсудності та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів,

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. ст. 206-2, ч.3 ст. 27, ч.3 ст.358, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 358 КК України, відомості про які внесено 27 листопада 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000408.

В ході підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні прокурором у ньому ОСОБА_6 було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , яке мотивоване тим, що ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та одночасно просив визначити обвинуваченому заставу в розмірі 25000000, 00 гривень.

Суд знайшов обґрунтованими доводи прокурора, а тому ухвалою від 6 лютого 2023 року продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів - до 6 квітня 2023 року включно та визначив обвинуваченому заставу в розмірі 25000000,00 гривень із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що питання запобіжного заходу суддя має вирішувати на іншій стадії підготовчого провадження, а саме в порядку підготовки до судового розгляду відповідно до вимог ст. 315 КПК України. Більше того, лише у судовому засіданні стороні захисту стало відомо, що у прокурора є клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , чим грубо порушено право на захист, тому що сторона захисту не могла захищатись від такого клопотання прокурора.

Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який, не заявляючи клопотання про розгляд апеляційної скарги з участю обвинуваченого, підтримав її та просив задовольнити, прокурора ОСОБА_9 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши її доводи, а також надані судом першої інстанції копію клопотання прокурора та копію ухвали суду від 06.02.2023, суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , суд першої інстанції достатньо обґрунтував своє рішення.

Таке рішення суду має на меті досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст. 331, ст. 199 КПК України регламентований порядок продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 206-2, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 358 КК України, серед яких наявний тяжкий злочин.

Судом враховано про існування ризиків вчинення інших кримінальних правопорушень з огляду на сукупність кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_7 , впливу на свідків у цьому кримінальному провадження, оскільки ОСОБА_7 обізнаний із їх колом та вже мав згідно обвинувачення вплив на них, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, наявність встановлених ризиків у межах даного кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої інстанції.

Як під час розгляду клопотання судом першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду судового рішення не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили встановлені ризики негативної процесуальної поведінки.

Встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Щодо розміру застави, апеляційний суд вважає, що він відповідає вимогам ч.5 ст. 182 КПК України та є достатнім, щоб утримувати ОСОБА_7 від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

З приводу доводів захисника обвинуваченого щодо порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 314, 315 КПК України, а саме того, що суд розглянув клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу, яке має вирішуватись в порядку підготовки до судового розгляду, то слід зазначити наступне.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції у ході підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні було розглянуто клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, датоване 28.12.2022.

Вказане клопотання не було розглянуте судом вчасно в силу об`єктивних причин, а тому відповідно до ч.5 ст. 615 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою вважався продовженим до вирішення відповідного питання у підготовчому судовому засіданні, але не більше, ніж на два місяці.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Отже, відповідно до вимог КПК, суд першої інстанції був зобов`язаний розглянути клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 .

Та обставина, що в підготовчому судовому засіданні було прийнято рішення про спрямування обвинувального акта до суду апеляційної інстанції для визначення підсудності, не є перешкодою для розгляду питання про доцільність продовження запобіжного заходу, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Адвокат ОСОБА_8 також звертає увагу, що лише у судовому засіданні стороні захисту стало відомо, що у прокурора є клопотання про продовження строку тримання під вартою, що є порушенням. Разом з тим недотримання строків вручення клопотання про продовження запобіжного заходу не свідчить про необґрунтованість судового рішення, оскільки для продовження тримання під вартою в даному випадку наявні достатні підстави.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 6 лютого 2023 року в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4