КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 28 березня 2023 року апеляційну скаргу прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 28 грудня 2022 року,

за участі: прокурора представника власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного 27 вересня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000857, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 28 грудня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на тимчасово вилучений 19 жовтня 2022 року під час проведення огляду земельної ділянки за кадастровим номером :01:049:6167, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , екскаватор «Ostrow MAZ», марки Warynski тип «415А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 1989, заводський номер НОМЕР_4.

Прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтовано, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження.

Зокрема, вказує, що слідчий суддя безпідставно та необґрунтовано зазначив про відсутність підстав для арешту вищевказаного майна, яке на переконання прокурора цілком відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Так, знаначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:049:6167 площею 3,6632 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності в особі Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06 жовтня 2022 року у справі № 911/1938/22 задоволено заяву Гостомельської селищної військової адміністрації про забезпечення позову, заборонено ТОВ «Вітрувія» та іншим особам чинити перешкоди по проведенню робіт з підготовки майданчику, монтажу, встановленню та в подальшому функціонуванню модульного містечка для громадян (сімей), чиє житло пошкоджене та/або зруйноване внаслідок збройної агресії російської федерації на вищевказаній земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

19 жовтня 2022 року під час допиту ОСОБА_8 було отримано відомості про те, що цього ж дня о 07 год. 20 хв. невідомі особи, які зі слів діяли за вказівкою посадових осіб ТОВ «Вітрувія» на згадану земельну ділянку, заїхавши на тягачі «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3 , на якому був екскаватор «Ostrow МАХ», фабричний номер « НОМЕР_4 », після чого вивантажили екскаватор та почали здійснювати роботи з самочинного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці, не маючи при собі документів, які б засвідчували наявність на це будь-яких правових підстав, створюючи перешкоди у зведенні модульного містечка.

Під час огляду місця події 19 жовтня 2022 року на зазначеній земельній ділянці виявлено та зафіксовано обставини самовільного будівництва будівель та споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, вилучено екскаватор з написом «Ostrow MAZ» тип «415 А» фабричний номер « НОМЕР_4 ».

У подальшому встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_5 згаданий екскаватор належить ОСОБА_9 та на підставі договору оренди від 02 травня 2022 року був переданий власником у користування ТОВ «Вітрувія».

З огляду на викладене, органом досудового розслідування встановлено, що існують достатні підставі вважати, що вилучений екскаватор був використаний як знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Крім того, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема відомості про знаряддя злочину, тобто відповідає критеріям речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України.

На переконання прокурора наявні підстави для арешту раніше згаданого майна з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Також, прокурор стверджує про наявність підстав вважати, що у разі не накладення арешту на вказане майно існує загроза його використання, приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження.

Звертається в апеляційній скарзі увага і на те, що слідчий суддя вийшов за межі наданих йому повноважень зазначивши, що судом не встановлено факту наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України у даному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі та просила її задовольнити, пояснення представника, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями та заперечення на неї, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з наданих суду матеріалів провадження, відділом поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2022 року під № 0000857, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службовими особами та представниками ТОВ «Вітрувія» здійснюється самовільне будівництво будівель та споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, з кадастровим номером :01:049:6167, площею 3,6632 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у комунальній власності, внаслідок чого завдається значна шкода її власнику - територіальній громаді в особі Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області.

Під час огляду місця події 19 жовтня 2022 року на вищевказаній земельній ділянці виявлено та зафіксовано обставини самовільного будівництва будівель та споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, вилучено екскаватор з написом «Ostrow MAZ», тип «415А», фабричний номер « НОМЕР_4 ».

Встановлено, що вказаний екскаватор на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_9 , та на підставі договору оренди від 02 травня 2022 року переданий власником у користування ТОВ «Вітрувія».

Прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області з клопотання про накладення арешту на екскаватор «Ostrow MAZ», марки Warynski тип «415А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 1989, заводський номер « НОМЕР_4 », який тимчасово вилучений 19 жовтня 2022 року під час проведення огляду земельної ділянки за кадастровим номером :01:049:6167, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського районного суду міста Києва від 28 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що прокурором не надано доказів того, що вилучений транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, є об`єктом кримінально-протиправних дій, або є набутими в результаті вчинення кримінального правопорушення, та зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.Крім того, вказав, що у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, таким чином у даному кримінальному провадженні не встановлено винну особу, яка здійснила самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, у зв`язку з чим немає підстав для визнання майна, на яке прокурор просить накласти арешт та за допомогою, якого, на думку прокурора було вчинено дане кримінальне правопорушення, знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 4 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї ж статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

В пункті 4 частини 1 статті 96-2 КК України зазначено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів судового провадження, та правильно встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування не доведено, що екскаватор «Ostrow MAZ», марки Warynski тип «415А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 1989, заводський номер НОМЕР_4, який тимчасово вилучений 19 жовтня 2022 року під час проведення огляду земельної ділянки за кадастровим номером :01:049:6167, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1., на який прокурор просить накласти арешт був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

На переконання колегії суддів у клопотанні про арешт майна та у постанові про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні відсутнє належне обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України вказане раніше майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, що свідчить про формальність згаданої постанови.

Також, слід зазначити, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо відсутності підстав для накладення арешту на майно і з метою забезпечення спеціальної конфіскації, оскільки прокурором не доведено, що екскаватор «Ostrow MAZ», марки Warynski тип «415А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 1989, заводський номер « НОМЕР_4 » використовувався як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, навівши належне обґрунтування своїх висновків в оскаржуваному рішенні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, навіть з урахуванням викладених у ній доводів - без задоволення.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 28 грудня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного 27 вересня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000857, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 367/4300/22 Справа №11-сс/824/959/2023 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1