У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000317 від 31.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування щодо ОСОБА_4 .

Копію даного клопотання з доданими документами підозрюваний та захисник отримали 25 жовтня 2022 року.

У клопотанні зазначається, що в провадженні слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000317, внесеного 31.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.
Виклад фактичних обставин
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, у громадянина України ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на поширення інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів територією України, а також про переміщення, рух або розташування Збройних сил України, з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України та з корисливих мотивів, або її представникам.
У невстановлений досудовим розслідуванням час, громадянин України
ОСОБА_4 , користуючись особистим мобільним телефоном, за допомогою мессенджеру «Telegram», познайомився із невстановленим досудовим розслідуванням особою, яка користувалася аккаунтом з іменем « ОСОБА_7 » (далі « ОСОБА_7 ») в мессенджері «Telegram», та погодився надавати останньому інформацію про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів територією України, а також про переміщення, рух або розташування Збройних сил України.
В подальшому, 02.08.2022, ОСОБА_4 діючи умисно, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за невстановлених обставин, з корисливих мотивів, о 14 год. 57 хв., у переписці із «Evgen» в месенджері «Telegram», за допомогою власного мобільного телефону, надіслав повідомлення такого змісту: «дети едут на єкскурсию. детям от 30 лет судя по всему в военной форме и с автоматами», та надіслав фото та відео руху мікроавтобусу «Богдан» у якому перебували невстановлені військовослужбовці ЗСУ, які на думку ОСОБА_4 рухалися поблизу танкового училища по АДРЕСА_2 , та в подальшому в той же день, о 21 год. 37 хв. за допомогою власного мобільного телефону, надіслав «Evgen» в месенджері «Telegram» GPS-координати розташування військових об`єктів.
Окрім того, 31.08.2022 близько 12 години, ОСОБА_4 діючи умисно, за допомогою власного мобільного телефону, з корисливих мотивів, перебуваючи на перехресті вулиць Дегтярівська та Довнар-Запольського у місті Києві, знімав на відео переміщення підрозділу ЗСУ, з метою подальшого надання такої інформації невстановленій особі на ім`я « ОСОБА_7 ».
При цьому, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , переслідуючи явно злочинний намір, здійснював вищевказані протиправні діяння в контексті триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, яка розгорнута на всій її території, отже, вчинив усі залежні від нього дії на шкоду безпеці та обороноздатності України.
Таким чином, за викладених вище обставин, ОСОБА_4 вчинив поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану, з корисливих мотивів за відсутності ознак державної зради або шпигунства, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 114-2 КК України.
У подальшому, 31.08.2022 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано на підставі ст. 208 КПК України та направлено для утримання до Відділу забезпечення досудового слідства СБ України.
Обґрунтування клопотання та позиція учасників кримінального провадження
Як зазначено у клопотанні, 02.09.2022 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 год. 50 хв. 29.10.2022 року.
Вина ОСОБА_4 в інкримінованому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду від 31.08.2022; протоколом огляду соціальної мережі від 07.09.2022; протоколом огляду ноутбуку від 08.09.2022; мобільного телефону від 08.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.09.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; висновком судово-психіатричного експерта № 508 від 20.09.2022; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Дія попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 29.10.2022, однак завершити досудове розслідування у вказаний термін не виявляється за можливе, у зв`язку із необхідністю: отримати висновки лінгвістичних експертиз; встановити інших осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, зокрема особу на ім`я « ОСОБА_7 » у месенджері «Telegram», якому ОСОБА_4 надсилав фото, відео та GPS-координати розташування військових об`єктів; за наслідками проведення вказаних слідчих та процесуальних дій, проведених експертних досліджень, визначити остаточну правову кваліфікацію дій підозрюваного та повідомити про нову чи змінену підозру ОСОБА_4 ; повідомити про завершення досудового розслідування вказаного кримінального провадження; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування та скерувати на затвердження до Київської міської прокуратури, провести інші слідчі (розшукові) дії, у яких виникне необхідність.

24.10.2022 постановою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000317 продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 01.12.2022.

Враховуючи викладене, та те, що строк тримання під вартою підозрюваного спливає, виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

А тому, враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, приймаючи до уваги те, що ризики, заявлені під час обрання підозрюваному запобіжного заходу не зменшились, та наявність вказаних ризиків не дає можливість застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а також у зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити в межах строку досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав і просив його задовольнити з вищевказаних підстав. У своєму виступі прокурор вказав на ключові аспекти клопотання, зокрема, на доведеність обґрунтованості підозри та ризики, пояснив позицію сторони обвинувачення стосовно долучення конкретних доказів до клопотання.

За твердженням сторони обвинувачення, продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним заходом для досягнення дієвості кримінального провадження та запобігання існуючим ризикам.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що підозрюваний вже доволі довго перебуває під вартою, висновки зробив для себе, буде належним чином виконувати процесуальні обов`язки. Просить врахувати, що підозрюваний має тісні соціальні зв`язки, раніше не судимий, має батьків. На думку захисника, підозрюваний на час вчинення зазначених дій не розумів значення своїх дій. На даний час він також у повному обсязі не розуміє значення своїх дій. Переконаний, що ризики у цій справі не доведені, а є виключно припущенням органу досудового розслідування. Загалом, підозра не обґрунтована, а дії підозрюваного не відповідають диспозиції статті.

На запитання суду захисник зазначив, що на час розгляду клопотання жодних медичних документів, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не має.

Підозрюваний підтримав захисника, зазначив, що обіцяє суду виконувати покладені на нього обов`язки. Просить обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавлення волі.

Додатково суду зазначив, що дійсно не розумів, що він робив, однак зараз вже розуміє.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Мотивація суду
За змістом положень ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4, 5 Конвенції та практику ЄСПЛ, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу положень ч. 3 ст. 199 КПК України при вирішенні питання про продовження строку тримання особи під вартою обов`язковому доведенню у судовому засіданні прокурором підлягає наявність обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які мають враховуватися під час вирішення вказаного питання, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що ОСОБА_4 може виїхати до Російської Федерації та переховуватися від органів досудового слідства та суду. Крім того, враховуючи активне ведення бойових дій та збройної агресії Російської Федерації на території України, діяльність іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених і керованих та фінансованих Російською Федерацією, що зумовлює тимчасову неконтрольованість окремих територій України, не виключається можливість переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування і суду на вказаних територіях та перехід на сторону ворога.

Слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 має реальну можливість переховуватися в межах України, оскільки має для цього можливість та може бути у цьому зацікавленим. При цьому, ймовірність переховування значно зростає, оскільки тяжкість покарання, що йому загрожує, в сукупності з обґрунтованістю підозри, дають підстави вважати, що він може переховуватися у разі, якщо подальші слідчі дії будуть вказувати на його можливу причетність до зазначеного злочину. Тому, з урахуванням усіх обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду.

Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Утім, для всебічної оцінки обставин справи слідчий суддя аналізує доводи слідчого стосовно інших ризиків, про які згадано у клопотанні.

- ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обгрнтовується тим, що на даний час не встановлено всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , перебуваючи не під вартою може знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
У контексті повідомленого прокурором, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що ризик також є доведеним, оскільки підозрюваний зі слідством не працює, в судовому засіданні поводить себе не зрозуміло, позиція підозрюваного є мінливою та спрямована виключно на уникнення від відповідальності.
- ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, що може виразитись у приховуванні доказів, знищення речових доказів, обґрунтовується тим, що на даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб. Крім того, враховуючи підтримку ОСОБА_4 протиправної діяльності російських окупаційних військ, в разі загострення воєнних дій на території України існує ймовірність його сприяння представникам Російської Федерації в проведенні підривної діяльності на шкоду державній безпеці України та перешкоджанню провадженню іншим чином.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обґрунтування прокурора, суд вважає, що вказаний ризик повністю доведений та належним чином обґрунтований.

- ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик прокурор обґрунтовує тим, що злочинна діяльність ОСОБА_4 в умовах воєнного стану та триваючої збройної агресії РФ була спрямована на несанкціоноване поширення інформації про розміщення Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, вчиненому з метою надання такої інформації представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України, а тому перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обґрунтування прокурора, суд вважає, що вказаний ризик повністю доведений та належним чином обґрунтований.

Як убачається з переписки підозрюваного, останній досить тривалий час передавав інформацію, підтримував агресію росії проти України.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні
Сторона обвинувачення зазначає про те, що інші запобіжні заходи неможливо застосувати, оскільки вона не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Оскільки слідчим суддею встановлено ризик переховування від органу досудового розслідування або суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що стосовно підозрюваного необхідно продовжити запобіжний захід на час проведення розслідування, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні.

Наявність вказаних ризиків стосовно підозрюваного, дій, до яких він може вдатись, вагомість наявних доказів обґрунтованості повідомлення йому про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує, у своїй сукупності вказують на необхідність застосування запобіжного заходу, що є більш жорстким, аніж особисте зобов`язання та домашній арешт.

Оскільки одним з доведених ризиків є ризик переховування, наявність якого підтверджена достатніми доказами, слідчий суддя вважає, що переміщення підозрюваного повинне бути обмеженим на час проведення розслідування.

З урахуванням усіх обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що такий запобіжний захід є пропорційними меті, тобто забезпеченню кримінального провадження. Таким чином, більш м`які запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не гарантують можливості запобігти ризикам, зазначеним у частині 1 статті 177 КПК України. Викладене дає підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, а тому такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у виді застави, проте був порушений нею (ч.ч.3, 4 ст.183 КПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
У даному конкретному випадку, слідчий суддя враховує, у якому саме кримінальному правопорушенні підозрюється ОСОБА_4 та які дії він вчинив. Одночасно суд враховує особливий воєнний стан, який наразі є в Україні, а саме те, що відбувається активне ведення бойових дій та збройної агресії росії на території України, а діяльність ОСОБА_4 спрямована на вчинення кримінального правопорушення проти національної безпеки України та проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, направлена на підтримку протиправної діяльності російських окупаційних військ та підрив обороноздатності України шляхом несанкціонованого поширення інформації про переміщення, рух, розташування Збройних Сил України, що наражало на небезпеку військовослужбовців Збройних Сил України, які мужньо та віддано боронять та захищають територію України, віддачи за це свої життя.

Враховуючи усе вищевикладене, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати підозрюваному розмір застави.

Таким чином, враховуючи викладене, з огляду на підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України (тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, репутацію, ставлення до вчиненого діяння, майновий та сімейний стан, існуючі ризики), слідчий суддя приходить до переконання, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а тому стосовно слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В зв`язку з цим, слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі й домашнього арешту чи альтернативної застави, так як перебування підозрюваного на волі на даному етапі досудового розслідування може перешкодити досягненню завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Також, вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя з огляду на усталену практику ЄСПЛ враховує не лише потреби конкретної особи, а й загальні суспільні інтереси, які, зважаючи на велику суспільну небезпечність інкримінованого злочину, вимагають більш суворішого підходу.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити підозрюваному міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183-186, 193-197 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_11 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000317 від 31.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, до 30 листопада 2022 року, включно, без права внесення застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Повний текст ухвали оголошено 01.11.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1