справа № 208/6763/22
№ провадження 1-кс/208/1699/22
УХВАЛА

Іменем України

13 грудня 2022 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000369 від 11.12.2022 року за ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:

Дізнавач звернувся до суду із погодженим з прокурором клопотанням, просив накласти арешт на мобільний телефон Apple IPhone моделі 12Pro, який запаковано до спец пакету KIV2131124 та зв`язку ключів у кількості 5 ключів, який запаковано до спец пакету KIV 2131135 з можливістю користування володільця майна, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною відчуження та розпорядження вказаним майном.

З матеріалів клопотання та досудового розслідування вбачається, що 10.12.2022 до ЧЧ Кам`янського РУП надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 10.12.2022, приблизно о 21 годині 30 хвилин, невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Кам`янське, пр. Т.Шевченко 42-12, внаслідок завдання ударів, спричинила тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості потерпілому.

За даним фактом 11.12.2022 року внесені відомості в ЄРДР за

№0000369 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснив, що 10.12.2022, приблизно о 21 годині 30 хвилин він перебував за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 . У вказаний час до квартири постукали. Вирішивши, що це його знайомий, якого він чекав. Відчинив двері, він побачив раніше не відомого йому чоловіка який, без будь-яких пояснень, вдарив лобом в обличчя заявника та в подальшому продовжив наносити тілесні ушкодження, які потерпілий намагався блокувати та також наносити удари нападнику. В процесі бійки, нападник та потерпілий впали на підлогу. В цей час, по сходах піднявся знайомий, якого чекав потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та побачивши сторонню особу, нападник втік у невідомому напрямки. Після вказаних подій, на підлозі, потерпілий виявив мобільний телефон марки Apple IPhone та зв`язку ключів із 5 ключів, які йому не належить та зрозумів, що дані речі належать нападнику та він їх втратив під час боротьби.

Опитаний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснив, що в нього є автомобіль марки Mercedes E-class, який він часто залишає біля будинку АДРЕСА_2 . Невідома особа, з балкона, почала кидати недопалки на його автомобіль. 10.12.2022 вирішивши, що він зрозумів, хто саме це робить, він піднявся на АДРЕСА_3 , він постукав у двері, які одразу відчинив невідомий чоловік та думаючи, що саме він кидає недопалки на його авто, ОСОБА_5 головою наніс удар в обличчя невідомого та почалася бійка. Побачивши ще сторонніх осіб, ОСОБА_5 вирішив тікати та вибіг з квартири. В подальшому виявив відсутність свого мобільного телефону Apple IPhone моделі 12Pro та зв`язку ключів з 5 штук, які він загубив під час бійки.

10.12.2022 в період часу з 22 години 03 хвилини до 23 години 37 хвилин, в ході огляду місця події, проведеного за адресою: м. Кам`янське, пр. Т.Шевченко 42-12 було вилучено мобільний телефон марки Apple IPhone, який було запаковано до спец пакету KIV2131124 та зв`язку ключів з 5 ключів, який було запаковано до спец пакету KIV 2131135, на які поміщено пояснювальні написи та підписи учасників дії.

Даний вилучено мобільний телефон марки Apple IPhone та зв`язка ключів з 5 ключів, має суттєве значення по кримінальному провадженню, як речовий доказ.

На думку дізнавача,вилучені речі мають суттєве значення для повного та неупередженого проведення досудового розслідування та встановлення обставин кримінального правопорушення, а також відповідно ст.98 КПК України, вони є речовим доказом, так як містять в собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Необхідність арешту майна зумовлюється тим, що не застосування цього заходу спричинить можливість подальшого відчуження, переховування, знищення та втрати транспортного засобу.

Дізнавачем надано до суду клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на заявленому клопотанні наполягає.

Власник майна також надав суду заяву про розгляд клопотання дізнавача про арешт майна без його участі.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, зокрема, протокол огляду місця події від 10.12.2022р., витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.12.2022р., постанова про визнання речовими доказами, наразі утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тимчасове обмеження майнових прав на предмет клопотання, з урахуванням вказаних ризиків наразі має легітимну мету збереження предмету злочину як речового доказу з метою встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення та зібрання доказової бази стороною обвинувачення.

На підстав і вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n.50, Series A N 98).

Згідно з вимогами статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування докази утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна з метою збереження речових доказів, унеможливлення їх приховання, пошкодження чи знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази органу досудового розслідування та необхідним буде, враховуючи зміст клопотання, застосувати арешт майна, що в достатній мірі забезпечить потреби кримінального провадження.

Керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання дізнавача задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно в ході огляду місця події 10.12.2022 майно, а саме:

?мобільний телефон Apple IPhone моделі 12Pro, який запаковано до спец пакету KIV2131124 та зв`язку ключів у кількості 5 ключів, який запаковано до спец пакету KIV 2131135 з можливістю користування володільця майна, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною відчуження та розпорядження вказаним майном.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_8