ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002527 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянку України, з вищою освітою, заміжню, працюючу на посаді фахівця управління маркетингу ТОВ «Технооптторг-трейд», проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 років випробувального терміну не скоїть нового кримінального правопорушення, зобов`язавши її відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ - автомобіль марки «TOYOTA FORTUNER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 ухвалено повернути власнику, скасував арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2019 року.

Речовий доказ - автомобіль марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 ухвалено повернути власнику, скасував арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2019 року.

Речовий доказ - автомобіль марки «DAEWOO MATIZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 ухвалено вважати повернутим ОСОБА_12 .

Вирішено долю судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні наступного.

Близько 19 години 30 хвилин 22.08.2019 року, водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «TOYOTA FORTUNER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , рухалась в м. Дніпро по вул. Свєтлова з боку вул. Михайла Грушевського в напрямку тупика Свєтлова.

Під час руху водій ОСОБА_7 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись по другорядній дорозі по вул. Свєтлова і виїжджаючи на перехрестя з вул. Олександра Кониського, не надала дороги та допустила зіткнення з автомобілем марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_24, АДРЕСА_2, під керуванням водія ОСОБА_13 , який рухався справа наліво за напрямком її руху по головній дорозі. Після зіткнення з автомобілем марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 , автомобіль марки «TOYOTA FORTUNER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , продовжив некерований рух та скоїв наїзд на автомобіль марки «DAEWOO MATIZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_14 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який стояв без руху на вул. Свєтлова перед перетином з проїзною частиною вул. Олександра Кониського в зустрічному напрямку руху для автомобіля «TOYOTA FORTUNER». Після зіткнення з автомобілем «DAEWOO MATIZ», під керуванням водія ОСОБА_12 , автомобіль «TOYOTA FORTUNER», під керуванням водія ОСОБА_7 , продовжив некерований рух та скоїв наїзд на дерево, розташоване зліва за межами проїзної частини за напрямком її руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «DAEWOO LANOS» - ОСОБА_13 спричинені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла, саден в лобній області та обличчі, закритого перелому (епіфізіолізу) правої променевої кістки зі зміщенням уламків, забію грудної клітини та черева з наявністю підшкірної гематоми в даній області, забійної рани на передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу по нижньому полюсу, саден на тулубі та кінцівках, закритих косих субкапітальних переломів 2,3,4-ї плюсневих кісток правої стопи без зміщення, які згідно висновку судово-медичної експертизи №2916е від 19.09.2019 року за свої характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Пасажиру автомобіля «DAEWOO LANOS» - ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла, рубця на слизовій оболонці нижньої губи, що є наслідком загоєння поверхневої забійної рани або глибокого садна, закритого багатоуламкового перелому лівої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Пасажиру автомобіля «DAEWOO LANOS» - ОСОБА_15 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садни в лобній області, закритої травми грудної клітини, забію легень, з розвитком в посттравматичному періоді лівостороннього плевриту, закритої травми черева, забію селезінки, розриву тощої кишки, з розвитком в посттравматичному періоді перитоніту та наявністю синців та садни передньої черевної стінки, забійної рани на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу по нижньому полюсу, саден на передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу у верхній третині, на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині, на передній поверхні правої гомілки в середній третині, на передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №11/10.1/984 від 08.10.2019 року, у даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «TOYOTA FORTUNER» - ОСОБА_7 повинна була діяти відповідно до вимог п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 ПДР України. Дії водія автомобіля марки «TOYOTA FORTUNER» ОСОБА_7 , при заданому механізмові події, не відповідали вимогам п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 ПДР України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що водій ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «TOYOTA FORTUNER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушила вимоги п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 ПДР України.

Відповідно до висновку додаткової судово-автотехнічної експертизи №11/10.1/1127 від 30.10.2019 року, в даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «TOYOTA FORTUNER» ОСОБА_7 повинна була діяти відповідно до вимог п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 ПДР України. Дії водія автомобіля марки «TOYOTA FORTUNER» ОСОБА_7 , при заданому механізмові події, не відповідали вимогам п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 ПДР України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. У даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «TOYOTA FORTUNER» ОСОБА_7 , мала технічну можливість уникнути даної ДТП, шляхом застосування екстреного гальмування.

Пунктом 16.11 Правил дорожнього руху визначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»;

- дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» - «Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі».

Невиконання вказаних пунктів ПДР перебувають у причинному зв`язку з наслідками, що настали.

В апеляційних скаргах:

- захисник обвинуваченої просить вказаний вирок скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Захисник просить також при розгляді апеляційної скарги по суті, дослідити письмові докази, а саме: судово-автотехнічну експертизу №11/10.1/1127 від 30.10.2019 року (т. 1 а.с. 207-212), та протокол слідчого експерименту з обвинуваченою та її захисником адвокатом ОСОБА_8 від 24.10.2019 року (т. 1 а.с. 196-201).

На думку захисника, судом першої інстанції ухвалено вирок, який є незаконним, необґрунтований та несправедливим, в зв`язку з відсутністю вини обвинуваченої в інкримінованому їй правопорушенні. Судом першої інстанції під час розгляду справи було допущено неповноту судового розгляду, допущена невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, на підставі чого судом першої інстанції було допущенне неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2021 року було відмовлено у задоволені клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 про проведення судово-автотехнічної експертизи, заявленої в письмовому клопотанні від 23 листопада 2021 року в рамках діючого кримінального провадження. В зв`язку з чим захисник вважає, що була допущена неповнота судового розгляду судом першої інстанції.

Зазначає, що в процесі судового слідства були дослідженні письмові докази, дві судово-автотехнічні експертизи №11/10.1/984 від 08.10.2019 року (т. 1 а.с. 181-185) та №11/10.1/1127 від 30.10.2019 року (т. 1 а.с. 207-212), крайня експертиза була проведена за результатами слідчого експерименту з обвинуваченою та її захисником-адвокатом ОСОБА_8 від 24.10.2019 року (т. 1 а.с. 196-201). На думку захисника, неупереджений та професійний аналіз вище наведених письмових доказів (зібраних слідством, та безпосередньо досліджених у судовому засіданні) в їх сукупності дозволяє стверджувати про відсутність порушення правил дорожнього руху п. 16.11 та знаку 2.1 з боку обвинуваченої ОСОБА_7 , що в загалі, та зокрема з технічної точки зору, не може перебувати в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Захисник ОСОБА_8 посилається, що експерт ОСОБА_16 на день складання висновку експерта №11/10.1/1127 від 30.10.2019 року, мав лише семимісячний стаж роботи, оскільки він отримав свідоцтво експерта №16783 тільки 28.03.2019 року, в зв`язку с чим, посилання суду, зробленого ним в першому абзаці на 12 сторінці вироку, що експерт ОСОБА_16 має тривалий час експертної роботи і у суду не має сумнівів в достовірності цих досліджень, на думку захисника, є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, та фаху експерта ОСОБА_16 .

Вважає, що суд фактично прийняв як обґрунтований та беззаперечний доказ - висновок експерта №11/10.1/1127 від 30.10.2019 року, в якому суперечливість використаних експертом під час дослідження вихідних даних та їх неузгодженість із сукупністю інших доказів по справі привела до хибних висновків самого експертного дослідження. При цьому всі докази по справі, судом підлаштовувались під вищенаведений експертний висновок, в зв`язку з чим, у сукупності наведених та проаналізованих доказів у вироку, судом була допущена помилкова оцінка доказів по справі, і по факту, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

- представник потерпілої просить вирокщодо ОСОБА_7 , - скасувати та постановити новий вирок, яким призначити їй за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Вважає, що покарання, призначене ОСОБА_7 , не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.

На думку захисника, звільняючи обвинувачену ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, суд не навів переконливих доводів на підтвердження прийнятого рішення про можливість її виправлення без відбування покарання, а лише зазначив, як підстави для звільнення її від відбування покарання з випробуванням те, що обвинувачена здатна виправитися не перебуваючи в ізоляції від суспільства. До того ж, суд першої інстанції врахував обставину, яка пом`якшує покарання - відшкодування потерпілому ОСОБА_15 завданих збитків, при цьому, ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_13 завдані збитки відшкодовані не були, що в сукупності свідчить про неможливість врахування даної обставини, оскільки обвинувачена вибірково відшкодувала шкоду.

Окрім того, захисник вважає, що судом не було враховано, що 05.09.2012 року ОСОБА_7 вже притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №403/11207/12, при цьому належних висновків для себе не зробила. Судом не було враховано, що на момент вчинення кримінального правопорушення потерпіла ОСОБА_9 була неповнолітньою особою.

На вказану апеляційну скаргу захисником обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_8 були подані заперечення, в яких останній просив апеляційну скаргу захисника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , - залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка просила апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок суду, - без змін, обвинувачену та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілої та просили задовольнити апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , думку потерпілої та її представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 , а апеляційну скаргу захисника обвинуваченої залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг та заперечень, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судове рішення, відповідно до ст. 370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та Конвенції.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 286 КК України - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Посилання захисника обвинуваченої в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй дій фактичним обставинам справи є безпідставними з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що судове слідство по ній проведено з дотриманням процесуальних норм, а висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який її засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

В обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_7 суд послався на покази потерпілої ОСОБА_9 , яка у суді першої інстанції пояснила, що 22.08.2019 року ОСОБА_13 на автомобілі марки «DAEWOO LANOS» заїхав за нею до магазину, розташованого по вул. О.Кониського, вона сіла на заднє пасажирське сидіння за водієм, на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_17 . Вони поїхали по вул. О.Кониського вверх в напрямку заводу, розвернулися та поїхали по вл. Бородинській, де мешкає ОСОБА_13 . На перетині вул. 22-го Партз`їду (вул. Вознесеньска), ОСОБА_9 побачила, як на перехрестя з вул. Свєтлова на вул. О. Конського виїжджає автомобіль марки «TOYOTA FORTUNER» під керуванням ОСОБА_7 , який зупинився на їх смузі руху. При цьому водій авто ОСОБА_7 одразу виїхала на перехрестя, не гальмуючи перед виїздом. Також вона бачила, що автомобіль ОСОБА_7 виїхав з-за сміттєвих баків одразу на перехрестя. Поруч, а також на зустріч, інші автомобілі не рухались, дорога по вул. О.Кониського була вільною, вони не обганяли інші автомобілі. ОСОБА_13 подав сигнал водію, кричав, гальмував, однак вони не встигли загальмувати і відбулося зіткнення автомобілів.

Також потерпіла зазначила, що ОСОБА_13 не зміг би уникнути ДТП, оскільки автомобіль ОСОБА_7 зупинився по середині перехрестя, вони також не могли звернути на зустрічну смугу, ні об`їхати, так як вже не бачили, чи були автомобілі на зустрічній смузі. Пішоходів в цей час на перехресті вона не бачила. ОСОБА_13 рухався зі швидкістю приблизно 80 км/год. На спідометр вона не дивилась, однак чула, як ОСОБА_17 сказав Доценку зменшити швидкість руху нижче 80 км/год.

Потерпілий ОСОБА_13 суду першої інстанції пояснив, що 22.08.2019 року він керував автомобілем марки «DAEWOO LANOS» в м. Дніпро по вул. О.Кониського зверху вниз зі швидкістю приблизно 80 км/год. В салоні автомобіля на задньому пасажирському сидінні за водієм перебувала ОСОБА_18 , на передньому пасажирському сидінні - ОСОБА_19 . Під`їжджаючи до перехрестя з вул. Свєтлова, дорога була вільною, попутних транспортних засобів та вантажівок не було, пішоходи дорогу не переходили. Приблизно за 30- 40 метрів до перехрестя з вул. Свєтлова, побачив, що зліва направо, з вул. Свєтлова на вул. О.Кониського, виїхав автомобіль «TOYOTA FORTUNER» під керуванням ОСОБА_7 та зупинився посередині перехрестя. Даний автомобіль він побачив за 1-2 секунди до моменту зіткнення. Він став сигналити водію, але не встиг загальмувати і сталося зіткнення транспортних засобів.

Пояснив, що об`їхати автомобіль «TOYOTA FORTUNER» він не міг, оскільки справа було бетонне огородження висотою 1,5 м, а оскільки автомобіль «TOYOTA FORTUNER» високий, він не міг побачити за ним зустрічну смугу. Тому він прийняв рішення загальмувати.

Також вказав, що на перехресті, по правій стороні від вул. О.Кониського, за 2-4 чи 5 метрів від самого перехрестя з вул. О.Кониського, в напрямку на зустріч автомобілю «TOYOTA FORTUNER», стояв автомобіль марки «DAEWOO MATIZ». Як повідомив водій автомобіля «DAEWOO MATIZ» ОСОБА_12 , він побачив його авто та пропускав. Після зіткнення стався удар об бокову частину автомобіля «TOYOTA FORTUNER», який в подальшому наїхав на автомобіль марки «DAEWOO MATIZ» та по інерції скоїв наїзд на дерево.

Свідок ОСОБА_12 суду першої інстанції повідомив, що 22.08.2019 року, він на автомобілі «DAEWOO MATIZ» рухався до вул. Свєтлова в напрямку вул. О.Кониського, мав намір повернути на дану вулицю. Зупинився перед перехрестям, стояв секунд 20. В цей час, до перехрестя, в зустрічному напрямку, під`їхав автомобіль марки «TOYOTA FORTUNER», зупинився та почав перетинати головну дорогу - вул. О.Кониського. Свідок в цей момент ще стояв перед перехрестям з увімкненими сигналом повороту, оскільки мав намір пропустити вказаний автомобіль, який був для нього перешкодою справа. Інших автомобілів справа по вул. О.Кониського не було. Як рухався зліва автомобіль «DAEWOO LANOS» свідок не бачив, так як стояв перед дорожнім знаком «Дати дорогу», тобто до проїзної частини не доїхав. До того ж там розташовані зелені насадження, які заважали йому повністю побачити проїзд. Коли автомобіль «TOYOTA FORTUNER» виїхав на перехрестя, свідок почув звук гальм зверху до вул. О.Конського від автомобіля «DAEWOO LANOS», який вдарив автомобіль «TOYOTA FORTUNER». Від удару вказаний автомобіль відкинуло в його автомобіль та вдарило в передню частину автомобіля, після чого автомобіль «TOYOTA FORTUNER» проїхав та зупинився біля дерева. Автомобіль «DAEWOO LANOS» також докотився до його автомобіля і вдарив в середню частину. Зіткнення транспортних засобів відбулось ближче до узбіччя дороги по напрямку руху по вул. О.Кониського з правої сторони зверху.

Свідок зазначив, що попереду себе на перехресті він не бачив пішоходів. Хто був позаду його транспортного засобу, він також не бачив.

Аналогічні послідовні пояснення свідок ОСОБА_12 надавав і під час проведення слідчого експерименту 26.09.2019 року, де останній на місці дорожньо-транспортної пригоди показав механізм ДТП, вказавши, що автомобіль «TOYOTA FORTUNER» після повної зупинки перед перетином з проїзною частиною вул. О.Кониського розпочав різкий рух та почав гальмувати лише після того, як почув свист гальм зліва по вул. О.Кониського, після чого сталося зіткнення автомобіля «TOYOTA FORTUNER» та автомобіля «DAEWOO LANOS», який наближався в загальмованому стані по вул. О.Кониського в напрямку вул. Свєтлова. Також свідок зазначив, що зіткнення сталося у смузі руху автомобіля «DAEWOO LANOS».

Вказані покази потерпілих та свідка ОСОБА_12 узгоджуються з:

- протоколом та схемою ДТП, відповідно до яких ДТП сталося на перехресті с вул. Свєтлова та вул. О.Кониського у м. Дніпрі, в полосі руху авто «DAEWOO LANOS», яка відповідно до встановлених знаків дорожнього руху є головною дорогою;

- висновками автотехнічних експертиз №11/10.1/984 від 08.10.2019 року та №11/10.1/1127 від 30.10.2019 року, відповідно до яких технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «TOYOTA FORTUNER» ОСОБА_7 полягала у тому, що ОСОБА_7 виїжджаючи з другорядної дороги на головну дорогу повинна була дати дорогу водію автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_13 , тобто дотриматися вимог п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху і у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволяли їй їх виконати.

Крім того, судом було взято до уваги:

- покази свідка ОСОБА_20 , яка пояснила, що 22.08.2019 року, спускаючись вниз по вул. О.Кониського, перед пішохідним переходом її зупинила подруга, вона зробили лише крок на проїзну частину. В цей час автомобіль «TOYOTA FORTUNER», який повільно рухався до вул. Свєтлова, уступив їм дорогу. Через декілька секунд сталася аварія - автомобіль «TOYOTA FORTUNER» скоїв наїзд на автомобіль «DAEWOO LANOS», який в свою чергу штовхнув автомобіль, який стояв попереду. Як саме рухався автомобіль «DAEWOO LANOS», по якій вулиці, свідок вказати не змогла, оскільки бачила лише зіткнення. Чи рухались інші автомобілі в цей момент, вона уваги не звернула;

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 22.08.2019 року з фототаблицею до нього, яким зафіксовані вид події - зіткнення транспортних засобів, місце - перехрестя, вказані погодні умови - ясно, без опадів, елементи вулиці та дороги, вид та стан покриття - асфальтобетонне, сухе, чисте, наявність дорожніх знаків 2.1, 2.3, встановлено необмежену видимість з робочого місця водія, не виявлено об`єктів, що обмежує оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху праворуч, ліворуч. Також, оглянуті транспорті засоби - автомобілі «DAEWOO LANOS», «TOYOTA FORTUNER» та «DAEWOO MATIZ», на яких виявлені пошкодження;

- схему дорожньо-транспортної пригоди від 22.08.2019 року, на якій відображено рух транспортних засобів, подряпини на асфальті, слід юзу та гальмівний слід, осип та технічна рідина;

- висновок судово-медичної експертизи №2916е від 19.09.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла: саден в лобній області та на обличчі; закритого перелому (епіфізіолізу) правої променевої кістки зі зміщенням уламків; забію грудної клітини та черева з наявністю підшкірної гематоми в даній області; забійної рани на передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу по нижньому полюсу; саден на тулубі та кінцівках; закритих косих субкапітальних переломів 2,3,4-ї плюсневих кісток правої стопи без зміщення уламків. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, частина з обмеженою контактуючою поверхнею або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, за умов дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в ДОДКЛ, тобто і в термін, на який вказує обстежений та слідчий в клопотанні. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла - відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);

- висновок судово-медичної експертизи №2844е від 13.09.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла: рубця на слизовій оболонці нижньої губи, що є наслідком загоєння поверхневої забійної рани або глибокого садна; закритого багатоуламкового перелому лівої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням уламків. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, або при ударі об такі, що діяли зі значною силою переважно в область лівої нижньої кінцівки, якими могли бути виступаючі частини салону автомобілю, за умов дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в ДОДКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежена та слідчий в клопотанні. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла - відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);

- висновок судово-медичної експертизи №3047е від 02.10.2019 року, згідно якого у ОСОБА_15 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садни в лобній області; закритої травми грудної клітини, забію легень, з розвитком в посттравматичному періоді лівостороннього плевриту; закритої травми черева, забію селезінки, розриву тощої кишки, з розвитком в посттравматичному періоді перитоніту та наявністю синців та садни передньої черевної стінки; забійної рани на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу по нижньому полюсу; саден на передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу у верхній третині, на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині, на передній поверхні правої гомілки в середній третині, на передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частину салону автомобілю, за умов дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в ДОДКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежений. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння;

- висновок експерта №11/10.2/966 від 26.09.2019 року, згідно до якого робоча гальмівна система автомобіля «TOYOTA FORTUNER» на момент проведення дослідження перебуває в частково працездатному стані. Рульове керування автомобіля «TOYOTA FORTUNER» на момент проведення дослідження перебуває в працездатному стані;

- висновок експерта №11/10.2/967 від 26.09.2019 року, відповідно до якого робоча гальмівна система автомобіля «DAEWOO LANOS», на момент проведення дослідження перебуває в частковому працездатному стані;

- висновок експерта №11/10.1/984 від 08.10.2019 року, відповідно до якого, у даній дорожній обстановці водій автомобіля «TOYOTA FORTUNER» ОСОБА_7 повинна була діяти відповідно до вимог п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 ПДР. Дії водія автомобіля «TOYOTA FORTUNER» ОСОБА_7 , при заданому механізмові події, не відповідали вимогам п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 ПДР, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «TOYOTA FORTUNER» ОСОБА_7 визначалась виконанням нею вимог п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху і у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволяли б їй їх виконати.

Швидкість руху автомобіля «DAEWOO LANOS» в умовах даної пригоди була не меншою ніж 75,1 …76,3 км/год.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_13 повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 12.3, 12.4 та 12.9 б Правил дорожнього руху.

В діях водія автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_21 при заданому механізмові події, невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР не вбачається. Але в умовах даної пригоди його дії не відповідали вимогам п. п. 12.4 та 12.9б Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Водій автомобіля «DAEWOO LANOS» за умови здійсненням ним руху з дозволеною в населених пунктах швидкістю (50 км/год), мав би технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «TOYOTA FORTUNER» шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення.

Наведеними у вироку даними спростовані твердження обвинуваченої про її невинуватість у вчиненні даної ДТП та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

З вироку видно, що судом дана оцінка і перевірена версія обвинуваченої щодо обставин події. Дана версія не знайшла свого підтвердження ні в ході судового розгляду у суді першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду справи.

Зокрема, під час досудового розслідування 24.10.2019 року було проведено слідчий експеримент за участю обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника-адвоката ОСОБА_8 , під час якого ОСОБА_7 розповіла про обставини та показала механізм дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку експерта №11/10.1/1127 від 30.10.2019 року, у даній дорожній обстановці водій автомобіля «TOYOTA FORTUNER» ОСОБА_7 повинна була діяти відповідно до вимог п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху. Дії водія автомобіля «TOYOTA FORTUNER» ОСОБА_7 при заданому механізмові події, не відповідали вимогам п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «TOYOTA FORTUNER» ОСОБА_7 мала технічну можливість уникнути даної ДТП, шляхом застосування екстреного гальмування.

Покази водія автомобіля «TOYOTA FORTUNER» ОСОБА_7 стосовно вантажівки, яка ніби-то заважала огляду, з технічної точки зору не спроможні.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_13 повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 12.3, 12.4 та 12.9 б Правил дорожнього руху.

В діях водія автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_21 , при заданому механізмові події, не відповідали вимогам п. п. 12.3, 12.4 та 12.9 б Правил дорожнього руху та невідповідності вимог п. 12.3 ПДР України з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_13 мав технічну можливість уникнути даної ДТП шляхом застосування екстреного гальмування.

Судом першої інстанції також було допитано експерта ОСОБА_16 , який підтримав висновки проведених автотехнічних експертиз та зазначив, що в даній дорожній ситуації, водій ОСОБА_7 порушила вимоги п. 16.11 ПДР та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу». Відповідно до проведеного слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_7 , встановлено максимальну відстань видимості перед перетином перехрестя - 85,8 м., при цьому, від цієї відстані до межі перехрестя, на яку повертав вантажний автомобіль, відстань складала ще 15,5 м, тобто приблизно за 100 м рухався вантажний автомобіль. На підставі цього було зроблено висновок про те, що з робочого місця водія автомобіля «TOYOTA FORTUNER» ОСОБА_7 , виявити вантажний автомобіль було неможливо.

З відстані 85,8 м, коли водій ОСОБА_7 могла об`єктивно виявити в полі зору автомобіль «DAEWOO LANOS», обвинувачена могла застосувати заходи екстреного гальмування.

Отже, в ході судового слідства встановлено причину даної дорожньо-транспортної пригоди та обставини, за яких можна було її уникнути. При цьому причиною настання даної ДТП - зіткнення транспортних засобів, з технічної точки зору, були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія автомобіля «TOYOTA FORTUNER» ОСОБА_7 вимогам п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1. ПДР України, що з технічної точки зору перебуває в безпосередньому причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Однак, відповідних дій водій «TOYOTA FORTUNER» ОСОБА_7 не застосувала. Як встановлено за результатами експертного дослідження, водій «TOYOTA FORTUNER» ОСОБА_7 мала технічну можливість уникнути даної ДТП шляхом застосування екстреного гальмування.

Суд дійшов правильних висновків, що порушення ОСОБА_7 вимог п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1. Правил дорожнього руху України, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричинення потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_13 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Колегія суддів відзначає, що висновки, яких дійшов суд, були зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи. Матеріали справи не містять обставин, що можуть викликати сумніви в правильності рішення суду, чи суперечливих доказів, які б суд невмотивовано відкинув.

Давши аналіз зібраним у справі доказам у їх сукупності та належним чином їх оцінивши, суд вірно встановив обставини та механізм ДТП, роль кожного з її учасників, та обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винною у вчиненні нею зазначеного у вироку злочину, за який її засуджено, а дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

Апеляційні доводи захисника обвинуваченої про недоведеність вини ОСОБА_7 , неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, - є необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Так, на думку захисника обвинуваченої, неповнота судового розгляду полягає у тому, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення судово-автотехнічної експертизи.

Згідно вимог ст. 410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо:

1) судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення;

2) необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів провадження (т. 2 а.с. 198-199), суд першої інстанції розглянув клопотання сторони захисту про проведення судово-автотехнічної експертизи та навів мотиви відмови у задоволенні даного клопотання. Колегією суддів не встановлено підстав вважати висновки експертизи та показання експерта неповними чи такими, що суперечать матеріалам справи, не встановлено і обставин, які б свідчили про необхідність розширеного дослідження.

Отже суд дотримався вимог ст. 10 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом.

Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КПК України.

Отже, твердження захисника про допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду через відмову у задоволенні його клопотання про призначення судово-автотехнічної експертизи, є такими, що задоволенню не підлягають, оскільки суд вжив всіх заходів для об`єктивного, всебічного, повного розгляду справи, перевірив всі доводи обвинуваченої та захисту, в тому числі і ті, які аналогічні апеляційній скарзі.

Колегія суддів не вбачає підстав ставити під сумнів висновок судової експертизи №11/10.1/1127 від 30.10.2019 року складеного експертом ОСОБА_16 , як про це вказує захисник, оскільки даний висновок був належно складений судовим експертом у відповідності до вимог Закону. Даний висновок є чітким та зрозумілим, був належним чином дослідженим та описаним судом першої інстанції у вироку, та сумніву у своїй достатності, - не викликає.

Експерт ОСОБА_16 був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок чи за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Експертне дослідження було проведено на підставі постанови слідчого.

Посилання адвоката на наявність у експерта ОСОБА_16 лише семимісячного стажу роботи, як на підставу недостовірності проведених експертних досліджень, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки такі твердження є припущенням, та нічим не підтверджені.

Не є обґрунтованими і доводи про суперечливість використаних експертом вихідних даних, про протиріччя описової частини висновкам експертизи.

З висновку експерта №11/10.1/1127 від 30.10.2019 року убачається, що під час проведення експертизи ним вивчались тільки ті дані, які містились у наданих матеріалах, будь-яких інших або відмінних від тих, що були наявні у матеріалах кримінального провадження та постанові слідчого про призначення експертизи, експертом не встановлювалось.

Колегія суддів зазначає, що висновок проведеної по справі експертизи зроблений компетентним спеціалістом, є повним, із наданням чітких відповідей на поставлені запитання, є науково - обґрунтованим, та таким, що за своїм змістом узгоджується із фактичними обставинами даного кримінального провадження та іншими доказами. Порушень вимог ст. ст. 87, 101-102 КПК України, - судом не встановлено.

Крім того, зважаючи на вимоги ст. ст. 22, 101, 242 КПК України, сторона захисту не була позбавлена можливості вжити заходів щодо залучення експертної установи, експерта чи експертів для проведення експертизи для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, та надати такий висновок суду. Проте з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що сторона захисту скористалась таким правом.

Суд першої інстанції надав правильну правову оцінку висновкам експертів та прийняв їх до уваги, як належні, обґрунтовані, допустимі докази, з урахуванням об`єктивності експертних досліджень, які ґрунтуються виключно на підтверджених та встановлених даних.

В зв`язку з викладеним, апеляційні доводи захисника обвинуваченої є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Аналізуючи доводи представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 про необґрунтованість призначення обвинуваченій занадто м`якої міри покарання, колегія суддів зазначає, що відповідно з вимогами ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Із роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що суди визначаючи ступінь тяжкості скоєного злочину, зобов`язанні виходити з класифікації злочинів, а також з особливостей конкретного злочину та обставин його скоєння (форма вини, мотив, спосіб скоєння, кількість епізодів, характер та ступінь тяжкості наслідків та інше).

Вказані вимоги закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Приймаючи рішення про призначення обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції послався на тяжкість вчиненого злочину, який відносяться до категорії тяжких, вчиненого з необережності, обставини його вчинення, даних про особу обвинуваченої, яка раніше не судима,на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працевлаштована.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції враховано відшкодування потерпілому ОСОБА_15 спричиненої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції не встановлено.

Тому, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, на строк - 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, та звільнити обвинувачену від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

Зазначений висновок суду є обґрунтованим, відповідає вимогам ст. ст. 65-67 КК України, а призначене судом покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та для запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

При цьому колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009 року, Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Вимога представника потерпілої ОСОБА_9 про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі без застосування вимог ст. 75 КК України, - є необґрунтованою. Наведені представником потерпілої підстави були враховані під час призначення міри покарання судом першої інстанції.

Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну вироку суду першої інстанції під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.

Тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваного вироку чи його зміни з тих мотивів, які наведені в апеляційних скаргах захисника обвинуваченої та представника потерпілої, оскільки судом ухвалено вирок, який є законним, обґрунтованим, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а тому вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а вирок, - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , - залишити без задоволення.

В ирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4