Єдиний унікальний номер 185/670/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлоград кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000926 від 03.09.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 23.08.2022, о 22.00 год., знаходячись на ділянці місцевості, неподалік від Павлоградської лікарні № 4, що за адресою: м.Павлоград, вул. Дніпровська, 541, викрав з сумки ОСОБА_5 банківську кредитну картку АТ «ПУМБ», номер якої - НОМЕР_1 , видану на її ім`я. Усвідомлюючи, що викрадена ним банківська кредитна карта банківської установи - АТ «ПУМБ» є різновидом офіційних документів (згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-ІІІ та Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-111), розуміючи та передбачаючи, що на банківському рахунку ОСОБА_5 , на чиє ім`я видана викрадена ним банківська платіжна картка, яка є засобом доступу до банківського рахунку, знаходяться грошові кошти, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на привласнення - обернення банківської кредитної картки на свою користь, з метою подальшого незаконного її використання в корисливих цілях. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, 23.08.2022 року, у нічний час доби, після 22 год. 00 хв., ОСОБА_3 , діючи в умовах воєнного стану, викрав - заволодів банківською платіжною карткою АТ «ПУМБ», на ім`я ОСОБА_5 , залишивши її у своєму незаконному користуванні, з метою поліпшення свого майнового стану за рахунок грошових коштів, які перебували на банківському рахунку, доступ до якого був можливим за використанням викраденої банківської кредитної картки.

В той же день, 23.08.2022 року, використовуючи викрадену банківську кредитну картку АТ «ПУМБ», номер якої - НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи злочинний характер вчинюваних дій, але будучи зацікавленим у своєму збагаченні, зняв грошові кошти з банкомату «ПУМБ», розташованого за адресою: вул. Західнодонбаська, 13, м. Павлоград Дніпропетровської області, які перебували на банківському рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_5 , завдавши тим самим остатній майнової шкоди.

Маючи у своєму користуванні викрадену банківську платіжку картку АТ «ПУМБ», номер якої - НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , розуміючи, що за використанням отриманої банківської кредитної картки можливий доступ до банківського рахунку, де, за усвідомлення ОСОБА_3 , знаходилися грошові кошти, у ОСОБА_3 ,сформувався єдиний злочинний умисел, спрямований на викрадення грошових коштів, які перебували на банківському рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_5 , шляхом зняття грошових коштів з банкомату «ПУМБ», розташованого за адресою: вул. Західнодонбаська, 13, м. Павлоград Дніпропетровської області. Так, реалізуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований та таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_5 , в АТ «ПУМБ», маючи на меті незаконне збагачення за рахунок грошових коштів, що йому не належать, усвідомлюючи злочинний характер вчинюваних дій та розуміючи, що банківська кредитна картка є засобом для досягнення протиправної єдиної мети, діючи в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 23.08.2022 року, о 22.22 год., прийшов до банкомату «ПУМБ», розташованого за адресою: вул. Західнодонбаська, 13, м. Павлоград, Дніпропетровської області, та використовуючи банківську кредитну картку для здійснення операції із зняття грошових коштів зняв з банківського рахунку ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 11 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , використовуючи викрадену банківську кредитну картку АТ «ПУМБ», номер якої - НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , яка згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121 -III та Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-111, є офіційним документом, отримавши незаконно доступ до банківського рахунку, відкритого в зазначеній банківській установі на ім`я ОСОБА_5 та маючи тим самим реальну можливість у використанні грошових коштів, які йому не належать, таємно, діючи в умовах воєнного стану, шляхом використання банківської кредитної картки, викрав грошові кошти в загальній сумі 11 000 грн., завдавши тим самим ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті він повністю згоден. Додав, що дійсно 23.08.2022 о 22.00 год. він біля Павлоградської лікарні № 4 м. Павлограда викрав із сумки ОСОБА_5 кредитну картку, зняв грошові кошти у сумі 11000 грн., які використав на власний розсуд. У скоєному він щиро кається, шкоду не відшкодував.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний у викраденні офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Його дії кваліфікуються за ч.1 ст. 357 КК України.

ОСОБА_3 винний у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Його дії кваліфікуються за ч.4 ст. 185 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне розкриття кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії кримінальних проступків та тяжких злочинів, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, вину визнав у повному обсязі, шкоду не відшкодував.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 72 КК України, за їх сукупністю шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відношення останнього до того, що сталося, визнання своєї вини, щире каяття, активне розкриття кримінальних правопорушень, суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України та положень ч.1 ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-CD-R диск з скріншотами з відеозапису за 23.08.2022 з банкомату що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Західнодонбаська, 13 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні відсутні

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .