Справа № 134/183/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль Вінницької області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2022 року за № 0000176, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мазурівка Могилів-Подільського району Вінницької області, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_6 16 жовтня 2022 року близько 14 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку своєї співмешканки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на погрозу вбивством, усвідомлюючи, що висловлена ним погроза здатна викликати у потерпілої ОСОБА_5 побоювання за своє життя, у зв`язку з можливістю її реалізації, завдав удару рукою по її обличчю, після чого підійняв з підлоги ніж, за допомогою якого потерпіла ОСОБА_5 чистила горіхи та який випав у неї з руки після отриманого удару. Присівши поряд зі ОСОБА_5 , яка після удару впала та лежала на підлозі, обвинувачений ОСОБА_6 , демонструючи ніж, неодноразово висловлював на її адресу словесну погрозу вбивством, яка була сприйнята потерпілою ОСОБА_5 як реальна та дійсна погроза своєму життю.

З метою захисту та запобігання здійснення погрози ОСОБА_5 вибігла з будинку, а ОСОБА_6 , продовжуючи висловлювати погрози вбивством, спробував їй наздогнати, тому вибіг з будинку та побіг у можливому напрямку її руху.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав частково, пояснивши, що достовірно не пам`ятає події того дня, оскільки був в нетверезому стані. Він прийшов до своєї співмешканки ОСОБА_5 , тому що у нього були підозри, що вона його зраджує, та вчинив з нею сварку. Не заперечує, що вдарив ОСОБА_5 та погрожував їй ножем, однак не впевнений, що це той ніж, який зображений у фототаблиці до протоколу огляду предмета, оскільки, на його думку, ОСОБА_5 було б незручно ним чистити горіхи. Він не мав наміру її вбивати чи щось подібне, хотів просто полякати. Вони вже тривалий час проживають разом, у них є двоє неповнолітніх дітей, однак він не вказаний батьком у їхніх свідоцтвах про народження. Між ними часто виникають сварки, оскільки ОСОБА_5 не подобається, що він вживає алкогольні напої. Разом з тим, усвідомлює, що вчинив неправильно та готовий понести покарання за свої дії.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що обвинувачений ОСОБА_6 є її співмешканцем, з яким вона проживає близько 13 років, вони мають двоє спільних дітей, які записані на її прізвище. ОСОБА_6 зловживає спиртними напоями та часто влаштовує вдома сварки і скандали, поводить себе агресивно та неадекватно, ображає її та їхню малолітню дочку. В той день (16.10.2022) вона перебувала в себе вдома та займалася хатніми справами. ОСОБА_6 прийшов в нетверезому вигляді та почав безпричинно до неї чіплятися та ображати нецензурною лайкою. Вона саме чистила горіхи за допомогою кухонного ножа, коли ОСОБА_6 вдарив її рукою в обличчя. Від несподіванки вона випустила з руки ніж та впала, а ОСОБА_6 , піднявши цей ніж, присів над нею та неодноразово повторював, що вб`є її, при цьому замахувався ножем. Таку погрозу в даній обстановці вона сприйняла як реальну. Якби дочка не відтягнула від неї ОСОБА_6 , вона не знає чим би все закінчилося. Після цього вона вибігла з хати та в той же день звернулася до поліції. Подібні дії ОСОБА_6 допускав і раніше, однак цього разу вона написала заяву в поліцію, оскільки вже втомилася від такої поведінки ОСОБА_6 , окрім того, така ситуація лякає їхніх дітей, які бояться залишати її вдома саму. Підтвердила, що ОСОБА_6 погрожував їй ножем, який зображений у фототаблиці до протоколу огляду предмета. При обранні міри покарання ОСОБА_6 поклалася на розсуд суду.

У протоколі огляду місця події від 16 жовтня 2022 року та фототаблиці, що є додатком до цього протоколу, зафіксовано обстановку на території домогосподарства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та в кімнатах самого будинку за вказаною адресою.

В ході проведення слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_5 в присутності двох понятих на місці події розповіла, що 16 жовтня 2022 року близько 14 години ОСОБА_6 прийшов в її будинок по АДРЕСА_2 та почав ображати нецензурною лайкою. Під час того, як вона за допомогою кухонного ножа чистила горіхи, ОСОБА_6 наніс їй рукою удар в обличчя, від якого вона впала на підлогу та випустила з руки ніж. ОСОБА_6 підняв вказаний ніж та сказав, що заріже її. Зазначене підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 25 жовтня 2022 року та відеозаписом цієї слідчої дії, переглянутим в судовому засіданні.

Згідно протоколу огляду предмету від 01 листопада 2022 року та фототаблиці, що є додатком до цього протоколу, оглянуто кухонний ніж загальною довжиною 23 см, довжина леза 13 см, довжина рукоятки 10 см, рукоятка рожевого кольору з білою полосою.

Встановлені судом обставини підтверджуються також протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 16 жовтня 2022 року, в якій остання повідомила про те, що 16 жовтня 2022 року близько 17 год. 00 хв. в с. Дахталія по вул. Шевченка, 19, ОСОБА_6 погрожував їй вбивством.

Дослідивши під час судового розгляду обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, тобто погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, розлучений, офіційно не працевлаштований.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 129 КК України у виді арешту.

Саме таке покарання є достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Підстав для застосування запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2022 року на кухонний ніж.

Речовий доказ - кухонний ніж (загальна довжина 23 см, довжина леза 13 см, довжина рукоятки 10 см, рукоятка рожевого кольору з білою полосою), який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, - повернути потерпілій ОСОБА_5 за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Крижопільський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя