Справа №635/1374/22
Провадження №1-кп/635/811/2022
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2022 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області,
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 від 10 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.
Прокурором в ході підготовчого судового засіданні заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів з визначенням розмірі застави у виді 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 гривень, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду; незаконного впливати на потерпілих та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Полтавського районного суду Полтавської області від 10.10.2022 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.Метою та підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, згідно п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також, прокурор посилався на те, що обвинуваченому інкримінується вчинення тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, який не має стійких соціальних зв`язків з родичами, постійного та тимчасового джерела прибутку, раніше судимий, а тому перебуваючи на свободі, усвідомлюючи можливість отримання реального покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від суду, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. Враховуючи характер та обставини вчиненого злочину, наявність потерпілих та свідків, обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на них з метою зміни останніми свідчень. Крім того, обвинувачений, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, перебуваючи на свободі може вчинити інші кримінальні правопорушення. Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу

Обвинувачений ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечував, вважає можливим застосувати більш м`який запобіжний захід.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечувала, вважає його необґрунтованим, а ризики зазначені прокурором недоведеними; зазначила, що ОСОБА_5 визнав вину, сприяв слідству, у розшуку не перебував, тому до нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід.
Потерпілий клопотання прокурора підтримав.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Полтавського районного суду Полтавської області від 10.10.2022 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10 грудня 2022 року без визначення застави.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 10 грудня 2022 року.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 під час досудового розслідування слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про застосування строку тримання під вартою, а саме можливості переховування від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинення інших кримінальних правопорушень.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченому.
Суд також бере до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавленні волі на строк від п`яти до восьми років.

Зважаючи на тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, який в офіційному шлюбі не перебуває, не працює, тобто не має офіційних джерел існування і стійких соціальних зв`язків, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає з бабусею за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, суд вважає, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України доведені прокурором та продовжують існувати.
Зазначені обставини у сукупності свідчать про продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовує тримання під вартою обвинуваченого, а також неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та є всі підстави вважати, що ця міра запобіжного заходу зможе забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
За таких обставин, суд не може погодитись з доводами захисника обвинуваченого щодо відсутності або втрати актуальності ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризик це подія, яка імовірно може настати за наявності певних підстав.
Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей, а тому суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
В засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, дані про особу обвинуваченого, а також ту обставину, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину на даний час перебуває на стадії підготовчого судового розгляду, мета та обставини, що стали підставою для застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є актуальними, суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги, передбачені ч. 3 ст. 183 КПК України, де вказано, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
З урахуванням вимог, встановлених ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який є тяжким злочином, слід визначити у розмірі, що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму у розмірі 49620 гривень, що буде достатньо для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Разом з цим, у підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Обвинувальний акт підсудний Харківському районному суду Харківської області, складений у відповідності до вимог ст.ст. 291, 292 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, судом не встановлено.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 177, 183, 217, 315, 334 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 03 лютого 2023 року.
Обвинуваченому ОСОБА_5 визначити суму застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок.
Застава може бути внесена протягом усього періоду запобіжного заходу.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України у відкритому судовому засіданні на 13 грудня 2022 року на 11 годину 00 хвилин.
Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу до 03 лютого 2023 рокувключно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Повний текст ухвали складено провадження 09 грудня 2022 року

Головуючий суддя - ОСОБА_1