Справа № 953/2347/23
н/п 1-кс/953/2599/23
"11" квітня 2023 р. м. Харків
До Київського районного суду м. Харкова надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого слідчий просить накласти арешт на майно вилучено 05.04.2023 року під час проведення обшуку, а саме: автомобіль марки «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_1 , власником котрого є ОСОБА_5 та мобільний телефон «Samsung» в полімерному корпусі чорного кольору, блокнот з чорновими записами, які належать ОСОБА_5 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що Так, під час проведення слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій встановлено, що на території м. Харкова діє група осіб, яка за допомогою мережі Інтернет із використанням електронно-обчислювальної техніки у месенджері «Telegram», розміщують оголошення про допомогу виїзду особам призового віку, під приводом надання документів для виїзду за кордон України та в подальшому обманним шляхом заволодівають грошовими коштами вказаних громадян.
В подальшому, під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки 24.03.2023 задокументовано факт вчинення шахрайства вищевказаною групою осіб.
Крім того, в ході проведення слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій 24.03.2023 задокументовано факт вчинення шахрайства вищевказаною групою осіб, що спричинило матеріальну шкоду ОСОБА_6 в сумі 58 130,7475 грн.
03.04.2023 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.
05.04.2023 року в період часу з 17 години 27 хвилин по 18 годину 16 хвилин проведено обшук автомобіля «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_1 , під час якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Samsung» в полімерному корпусі чорного кольору та блокнот з чорновими записами, які належать ОСОБА_5 .
Постановою слідчого від 05.04.2023 року вилучене майно атомобіль, мобільний телефон та блокнот визнано речовими доказами.
За доводами клопотання слідчий вважає, що автомобіль, мобільний телефон та блокнот відповідають критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами, можуть містити на собі відомості про обставини вчинення даного кримінального правопорушення.
Метою арешту майна є збереження речових доказів.
Виходячи з цього, сторона обвинувачення просить накласти арешт на вказане майно із забороною відчуження, розпорядження та користування.
В судове засідання слідчий не з`явився. Надав заяву, відповідно до якої просив розглядати клопотання у його відсутність.
Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату та час засідання, надав заперечення та заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Неявка належним чином повідомлених учасників судового провадження не перешкоджає розгляду клопотання.
Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити з наступних підстав.
У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Щодо накладення арешту на автомобіль.
Санкція статті 190 ч.4 КК України передбачає конфіскацію майна, в ході обшуку , проведеного за ухвалою слідчого судді 05.04.2023 року було вилучено автомобіль марки «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_1 , власником котрого є ОСОБА_5 .
Даний автомобіль відповідає критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України, оскільки є знаряддям вчинення злочину.
На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series А № 98). Зі змісту ухвали випливає, що при накладенні арешту на грошові кошти заявника, питання спврозмірності і розумності не досліджувалось взагалі.
Частиною першою статті 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України . За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.
Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.
На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу).
Вказаний автомобіль визнано речовим доказом. Але, в матеріалах клопотання відсутня розписка з вказівкою, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу як речового доказу, відсутні дані про внесення вказаного транспортного засобу до книги обліку речових доказів. Крім цього при розміщенні автомобіля не був проведений огляд автомобіля, що є грубим порушенням Інструкції, що в свою чергу вже є загрозою збереження майна, яке знаходиться в автомобілі і самого автомобіля, як речового доказу в цілому.
Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 № 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.
Відповідно до п. 4 Порядку, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.
Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11. 2012 року за № 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Відповідно до ухвали слідчого судді від 04 квітня 2023 року відносно підозрюваної ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 .
Досудове слідство в даному кримінальному провадженні проводиться слідчими органами розташованим в м. Харків, тобто для проведення будь-яких слідчих дій ОСОБА_5 повинна приїжджати до м. Харкова, відповідно вона потребує транспортного засобу для вільного пересування та проїзду до міста де проводиться досудове розслідування.
Враховуючи викладене, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до часткового задоволення клопотання, та вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони розпорядження транспортним засобом та передати його на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_5 , з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останню про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Щодо арешту мобільного телефону Samsung та блокноту з чорновими записами.
Слідчий суддя вважає, що мобільний телефон та блокнот в повній мірі відповідають критеріям речових доказів визначених статтею 98 КПК України, та накладення на них арешту, шляхом заборони користування та розпорядження, на даній стадії досудового розслідування ніяким чином не порушить прав підозрюваної ОСОБА_5 , щодо її власності.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 350, 371, 372, 392 КПК України, суд, -
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом заборони реалізації на наступне майно автомобіль «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_1 , власником котрого є ОСОБА_5 , передати транспортний засіб на відповідальне збереження власнику ОСОБА_5 , з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.
Накласти арешт та мобільний телефон «Samsung» в полімерному корпусі чорного кольору, блокнот з чорновими записами, які були вилучені в ході проведеного обшуку 05.04.2023 року та належать ОСОБА_5 , шляхом заборони володіння, користування та розпорядження (відчуження, реалізації).
Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.
Копію ухвали суду надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1