Справа № 364/15/23
Провадження № 1-кп/364/20/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2023 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Володарка обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Сєвєроморськ Мурманської області рф, працює начальником дільниці ТОВ «Столичний будсоюз», вища освіта, одружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх осіб не має, військовозобов`язаний, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 15.10.2022 року, близько 16 години 30 хвилин, під час патрулювання Володарської ОТГ, екіпажем ГРПП з позивним БАТУТ-520, службове авто Renault DUSTER, реєстраційний номер: НОМЕР_1 (на синьому фоні), в складі екіпажу : старшого інспектора СРПП ВП № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , а також поліцейського СРПП ВП № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, сержанта поліції ОСОБА_7 , на автодорозі Р-17, по вул. Миру, в смт Володарка, Білоцерківського району, Київської області, неподалік автозаправки «Інтерлогос» було зупинено водія автомобіля SKODA OCTAVIA A5, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_3 від 17.11.2012 , яким керував громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 . Причина зупинки - водій хаотично маневрував по автодорозі.

Згідно із нормами ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі працівники Національної поліції.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про національну поліцію», ст. інспектор СРПП відділення поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , поліцейський СРПП відділення поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронному органу - представниками влади, на яких ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

Тиким чином, працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно з ч. 3 ст. 18 КК та приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади.

В подальшому, знаходячись біля службового автомобіля марки Renault DUSTER, реєстраційний номер: НОМЕР_1 (на синьому фоні), що розташовувався на правому узбіччі дороги Р-17, неподалік автозаправки «Інтерлогос» по вул. Миру, в смт Володарка, Білоцерківського району, Київської області, під час складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_5 , переслідуючи намір уникнути передбачений законом адміністративної відповідальності, запропонував ст. інспектору СРПП відділення поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , поліцейському СРПП відділення поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, капралом поліції ОСОБА_7 , які є службовими особами органу Національної поліції України, прийняти від нього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за невчинення дій з використанням наданої їм влади щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності.

На вказане працівники поліції відповіли відмовою та повідомили ОСОБА_5 про те, що вказане діяння є наданням неправомірної вигоди, за що передбачено кримінальну відповідальність. Проте, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що поліцейські є службовими особами, які виконують функції представників влади в частині прийняття рішень, що мають юридичне значення та тягнуть за собою юридичні наслідки і знаходяться у вказаному місці при виконанні ними службових обов`язків, проігнорувавши слова працівників поліції щодо відмови, запропонував і надав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень вищевказаним працівникам поліції, помістивши їх в нішу біля коробки передач службового автомобіля марки Renault DUSTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні), чим завершив свій злочинний намір до кінця.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, як надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

03.02.2023 року в смт. Володарка між начальником Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002604 з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 повністю погодився з формулювання фактичних обставин вказаного кримінального проступку та його правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 369 КК України.

Крім того, згідно вказаної угоди між сторонами було узгоджене покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Окрім цього, в даній угоді про визнання винуватості сторонами передбачені наслідки її укладення і затвердження , наслідки невиконання цієї угоди, визначені ст.ст. 473, 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Так, згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Ч. 3 ст. 474 КПК України вказує, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженим покаранням згодний, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.

Захисник обвинуваченого просив суд затвердити угоду.

Кримінальне правопорушення , у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесене до кримінального проступку, покарання, погоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 369 КК України.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Разом з тим, суд вважає необхідним відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати арешт накладений ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2022 року на тимчасово вилучене майно, яке зазначене у даній ухвалі.

Оскільки в судовому засіданні прокурор не ставив питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 та це питання з учасниками процесу не обговорювалось, одночасно, враховуючи, що ОСОБА_5 не становить собою суспільної небезпеки та не ухилявся від викликів до суду, тому при таких обставинах, суд вважає, що до набрання вироком законної сили, запобіжний захід йому не доцільно обирати.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 лютого 2023 року між начальником Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_8 , та обвинуваченим ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, у кримінальному провадженні № 0002604 від 15.10.2022 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 369 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Скасувати арешт майна накладений 18.10.2022 року слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0002604 від 15.10.2022 року:

- до грошових купюр номіналом 500 гривень кожна: купюра номіналом 500 гривень серія ФК № 6707223, купюра номіналом 500 гривень серія ЛЗ № 3499158, купюра номіналом 500 гривень серія ЛЗ № 1002778, купюра номіналом 500 гривень серія ФК № 6005150, купюра номіналом 500 гривень серія ФБ № 2961993, купюра номіналом 500 гривень серія ЗЗ № 9677530, купюра номіналом 500 гривень серія ФК № 2085884, купюра номіналом 500 гривень серія УД № 1420327, купюра номіналом 500 гривень серія ФЗ № 8506551, купюра номіналом 500 гривень серія ВИ № 0191432, які поміщено до спец пакету SUD 21069973, які передано до УФЗБО ГУ НП в Київській області для зберігання на депозитного рахунку, відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію - в дохід держави;

- оптичні носії, що знаходяться у паперових конвертах та приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому його захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1