Провадження № 1-кп/554/280/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому, судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002403 від 07.10.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, освіта середня, розлученого, без зареєстрованого місця проживання, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2021 приблизно о 22 год 00 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, знаходячись на кухні в квартирі АДРЕСА_2 , в ході сварки зі знайомим ОСОБА_6 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, взяв зі столу кухонний ніж, яким, з метою заподіяння смерті особі, з достатньою силою умисно наніс чотири удари в його передню поверхню грудної клітки ліворуч, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч у верхньо - боковому відділі по передній поверхні; проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч в середньо-центральному відділі по передній поверхні; непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч по середньо-боковій передній поверхні; непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч у верхньому центральному відділі по передній поверхні. Проникаючі поранення, виявлені у ОСОБА_6 , кожне окремо, є тяжкими тілесними ушкодженнями за критерієм небезпеки для життя, непроникаючі поранення грудної клітини, кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Однак ОСОБА_5 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення умислу, направленого на заподіяння смерті іншій особі до кінця, не закінчив його з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілий ОСОБА_6 був своєчасно доставлений до медичної установи НАМНУ ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т. Зайцева НАМН України», де йому лікарями надано необхідну медичну допомогу, що запобігло настанню смерті.

За таких обставин дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за викладених вище обставин не визнав та пояснив суду, що не мав умислу на позбавлення життя ОСОБА_6 , оскільки захищався від неправомірних дій останнього, відчувши небезпеку для свого життя та здоров`я через здавлювання його шиї рукою потерпілого, від чого нецілеспрямовано наніс йому удари ножем по його тілу.

Захисник ОСОБА_4 просив суд перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_5 із ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України на ст.124 КК України та звільнити його з - під варти, обмежившись вже відбутим покаранням, оскільки потерпілий першим зініціював сварку, почав здавлювати його шию рукою, що є небезпечним для життя та здоров`я. Така поведінка сприяла вдатися обвинуваченому для захисту, однак виходячи з кількості завданих ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, той перевищив межі необхідної оборони.

Прокурор ОСОБА_7 вважала повністю доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.115 КК України та просила суд призначити йому покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , суд вважає, що встановлені ним фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення за викладених вище обставин повністю підтверджуються показаннями потерпілого, свідків, письмовими доказами в їх сукупності.

По обставинах вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 показав суду, що тривалий час проживав зі ОСОБА_6 у належній йому квартирі АДРЕСА_2 . 06 жовтня 2021, протягом дня вони вживали алкоголь та о 22 годині, на кухні, між ними виникла сварка через собаку, яка в квартирі систематично псувала його речі. Дана сварка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_6 з силою обхопив рукою його шию та почав душити. Він намагався зупинити такі неправомірні дії ОСОБА_6 , бо відчув небезпеку за своє життя та здоров`я, намагався вирватися, шукав будь - який предмет, який би допоміг відбитися від того. У такому стані, навпомацки він нащупав на столі ножа і вдарив ним декілька разів ОСОБА_6 , не задумуючись, в які частини тіла. Після цього той відразу ж припинив активні дії, відпустив його та пішов у кімнату, ліг на ліжко. Він занепокоївся станом здоров`я ОСОБА_6 , бо побачив на його тулубі рани від дії ножа, яким він спричинив йому тілесні ушкодження, а тому вирішив негайно викликати швидку допомогу. На таку пропозицію ОСОБА_6 відповів відмовою, натомість попросив дати йому ще алкоголю. Не дивлячись на таку поведінку останнього, він все ж таки викликав швидку допомогу, які по приїзду відразу ж госпіталізували ОСОБА_6 у лікарню та повідомили про це в поліцію.

Потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що тривалий час проживав у квартирі знайомого ОСОБА_5 06 жовтня 2021, протягом дня вони вживали спиртне та о 22 годині, на кухні, між ними виникла сварка через собаку, яка в квартирі систематично псувала його речі. Хто першим розпочав конфлікт він не пам`ятає, оскільки обоє були в стані алкогольного сп`яніння. Дана сварка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_5 спершу ударив його рукою в груди, а потім він відчув біль у ділянці тулубу і зрозумів, що ОСОБА_5 декілька разів ударив його кухонним ножем. У бійці він ухопив рукою ОСОБА_5 за шию, здавлював її, а тому це могло спровокувати того нанести йому тілесні ушкодження ножем, після чого бійка між ними припинилася. Відчувши погіршення стану здоров`я, він приліг на диван. Далі його стан погіршувався, через що ОСОБА_5 викликав швидку допомогу, які терміново госпіталізували його в лікувальний заклад.

Із даних рапорта інспектора роти № 5 батальйону № 4 УПП в Харківській області слідує, що 07.10.2021 о 01 год 50 хв під час несення служби у Московському районі м.Харкова в складі автопатруля виявлено потерпілого ОСОБА_6 , який виявляв ознаки алкогольного сп`яніння та мав ножові поранення тулубу(а.с.166, 167 тому № 1).

Свідок ОСОБА_8 показала, що працює медичним працівником швидкої допомоги та 07.10.2021 року перебувала на добовому чергуванні. По приїзду на місце виклику зустріла ОСОБА_5 , який повідомив, що на ОСОБА_6 на вулиці здійснили напад невідомі особи та спричинили йому тілесні ушкодження. При цьому ОСОБА_5 і ОСОБА_6 перебували в стані алкогольного сп`яніння, останній від госпіталізації відмовлявся.

На а.с.168 - 185 тому № 1 наявний протокол огляду місця події від 07.10.2021 року із фото таблицею, де в квартирі АДРЕСА_3 виявлено та вилучено ніж зі слідами речовини бурого кольору, зрізи тканин та ганчірку зі слідами речовини бурого кольору, футболку чорного кольору з пошкодженнями, два мобільні телефони «Нокіа».

На а.с. 211 тому № 1 наявна виписка № 404 від 07.10.2021 року, видана КП «Обласний наркологічний диспансер», з якої слідує, що 07.10.2021 року о 14 год до відділення цілодобової експертизи алкогольного та наркотичного сп`яніння був доставлений ОСОБА_5 . Зовнішній вигляд неохайний, скарг не виявляв. Результат: стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до протоколу від 07.10.2021 року, ОСОБА_5 затриманий у порядку ст.208 КПК України о 10 год 38 хв 07 жовтня 2021 року (а.с. 195 - 198 тому № 1).

Протоколом огляду від 11.10.2021 оглянуто мобільні телефони «Нокіа», які було вилучено в ході огляду місця події, де зафіксовано о 01 год 24 хв 07 жовтня 2021 року здійснення вихідного дзвінка на номер «103» (а.с.225 тому № 1).

Відповідно до висновку судової медичної експертизи № 09-1678/21 від 17.11.2021, на тілі ОСОБА_6 наявні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч у верхньо - боковому відділі по передній поверхні; проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч в середньо-центральному відділі по передній поверхні; непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч по середньо-боковій передній поверхні; непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч в верхньому центральному відділі по передній поверхні. Ці ушкодження сформувалися внаслідок 4 - разової дії предмета із колюче - ріжучими властивостями поверхні, що травмувала, із шириною клинка на глибині занурення (у проникаючі рани грудної клітини) не більше 2 - 2, 5 см. Таким міг бути як ніж, наданий на експертизу, так і будь - який інший ніж (колюче - ріжучий предмет), здатний утворювати подібні поранення. Проникаючі поранення, виявлені у ОСОБА_6 , кожне окремо, це тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Непроникаючі поранення грудної клітини у ОСОБА_6 , кожне окремо, це легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Показання ОСОБА_5 , надані ним в ході експерименту, відповідають судово - медичним даним щодо предмету, яким було травмовано ОСОБА_6 , а ніж загальній локалізації ушкоджень з лівого боку. Оцінити з судово - медичної позиції показання ОСОБА_6 , надані ним в ході слідчого експерименту від 05.11.2021 року неможливо через його конкретні відповіді про те, він не пам`ятав як відбувалася подія та не пам`ятав скільки разів був травмований, а також посилання на медичну інформацію, при цьому вказуючи, що ОСОБА_5 наносив два удари ножем. Щодо судово - медичної оцінки показань ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в частині стиснення шиї ОСОБА_5 рукою ОСОБА_6 , визначити їх об`єктивність неможливо через те, що будь - яка інформація про наявність або відсутність ушкоджень у ОСОБА_5 ( в тому числі й на його шиї) для судово - медичної експертизи не надавалася (а.с. 162 - 167 тому № 2).

На а.с.223 - 224 тому № 1 наявний висновок судової медичної експертизи № 09/1633С/2021 від 07.10.2021, відповідно до якої в ОСОБА_5 виявлено поверхову забійну рану та садно на голові, які виникли від дії тупого предмета та є легким тілесним ушкодженням. Ушкодження могло бути отримано протягом доби до моменту огляду.

На а.с.196 - 197 тому № 2 наявний протокол огляду інформації, зафіксованої на CD -R диску, на якому записано виклик швидкої допомоги ОСОБА_5 , де він повідомляє про ножове поранення ОСОБА_6 .

На а.с.199 - 200 тому № 2 наявний протокол огляду інформації, зафіксованої на CD -R диску, на якому записано повідомлення в поліцію лікарем швидкої допомоги, де він повідомляє про ножове поранення ОСОБА_6 .

На а.с.202 - 207 тому № 2 наявний протокол огляду інформації, зафіксованої на DVD -R диску, з нагрудної камери поліцейського. На відеозапису зафіксовано кухню, за столом до газової колонки сидить чоловік зовні схожий на ОСОБА_5 , обличчя без видимих тілесних ушкоджень та спілкується з працівниками поліції, повідомляючи про наявність ножових тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , однак не визнає свою причетність до їх спричинення.

Відповідно до висновку судової цитологічної експертизи № 15-12/898-С/2021 від 29.10.2021, Група крові ОСОБА_6 належить до А (ІІ) Rh+. При проведенні судової медичної експертизи марлевого тампону - змиву, вилученого в ході огляду місця події від 07.10.2021 за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що речовина на тампоні є кров`ю людини. Враховуючи результати досліджень і групу крові потерпілого можна припустити, що дані сліди крові походять від будь - якої людини з груповою приналежністю крові А (ІІ), в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 ( а.с.144 тому № 2).

На а.с. 147 - 149 тому № 2 наявний протокол огляду речей від 16.11.2021, а саме ножа зі слідами речовини бурого кольору, змивів з речовиною бурого кольору, ганчірки зі слідами речовини бурого кольору, футболки чорного кольору з пошкодженнями, мобільних телефонів «Нокіа», які було вилучено в ході огляду місця події від 07.10.2021 в квартирі АДРЕСА_4 .

05.11.2021 року слідчим проведено слідчий експеримент, про що складено відповідний протокол та фототаблицю, з якого слідує, що обвинувачений ОСОБА_5 на місці продемонстрував, яким чином наносив удари кухонним ножем ОСОБА_6 в області тулубу (а.с. 169 - 181 тому № 1).

Крім того, 05.11.2021 року слідчим проведено слідчий експеримент, про що складено відповідний протокол та фототаблицю, з якого слідує, що потерпілий ОСОБА_6 на місці продемонстрував, яким чином ОСОБА_5 наносив удари кухонним ножем в області його тулубу (а.с. 182 - 188 тому № 1).

Відповідно до висновку судової психіатричної експертизи № 568 від 08.11.2021, ОСОБА_5 , на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати. У період, якому відповідає правопорушення ОСОБА_5 виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на теперішній час відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.193 -195 тому № 2).

Таким чином, досліджуючи обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 , суд визнає кожний доказ належним, допустимим, достовірним, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення в справі.

Суд знаходить неспроможними та такими, що суперечать доказам, дослідженим у судовому засідання, показання обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині, що він діяв у стані перевищення меж необхідної оборони, ніби - то захищаю своє життя та здоров`я від неправомірного посягання на нього потерпілим.

Прийшовши до такого висновку та надаючи правову оцінку показанням обвинуваченого, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Кожній особі гарантується право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади (ч.2 ст. 36 КК України).

Тобто, право на необхідну оборону є природним правом кожної людини і його ніхто не може бути позбавлений, незалежно від можливості звернутися за допомогою до правоохоронних органів.

Крім того, право на необхідну оборону є конституційним правом кожного громадянина України.

Згідно до ч.2 ст.27 Конституції України, кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Підставами для застосування необхідної оборони є:

· суспільно небезпечне посягання;

· необхідність негайного відвернення чи припинення такого посягання.

Тобто посягання повинно бути суспільно небезпечним і вчинятися людиною у вигляді намагання заподіяти шкоду.

Однак, суттєвою обставиною суспільно небезпечного посягання є його тривалість в певний проміжок часу, протягом якого можливе застосування необхідної оборони.

Роз`яснюючи це положення, Пленум Верховного Суду України ще в постанові від 28.06.1991 року № 4 «Про практику застосування судами законодавства, що забезпечує право на необхідну оборону від суспільно небезпечних посягань» зазначив, що стан необхідної оборони виникає не тільки в момент суспільно небезпечного посягання, але й за наявності реальної загрози заподіяння шкоди.

Невід`ємним елементом необхідної оборони є наявність у того, хто захищається, потреби в негайному відверненні чи припиненні наявного суспільно небезпечного діяння.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч.3 ст. 36 КК України).

Отже, перевищення меж необхідної оборони є наслідком того, що особа яка захищалася, перебуваючи в стані необхідної оборони, порушила вимогу про відповідність оборони. Перевищення необхідної оборони можливе у випадку, коли нападнику заподіяна шкода, яка є тяжкою (смерть або тяжкі тілесні ушкодження) та явно не відповідає небезпеці посягання або обстановці захисту.

Виходячи з проаналізованих доказів, суд не знаходить підтвердженим факт того, що в ході виниклої бійки дії потерпілого ОСОБА_6 могли бути пов`язані із посяганням на життя та здоров`я обвинуваченого та в даній обстановці це потребувало негайних заходів для негайного відвернення чи припинення такого посягання.

На підтвердження цього свідчить висновок судового медичного експерта № 09/1633С/2021 від 07.10.2021, відповідно до якого у ОСОБА_5 не виявлено будь - яких тілесних ушкоджень на шиї, що спростовує його показання в тій частині, що він зазнав суспільно небезпечного посягання, яке б могло створювати реальну загрозу заподіяння шкоди його здоров`ю та життю.

У ході допиту потерпілий ОСОБА_6 переконливо не підтвердив суду, що своїми діями створював загрозу для життя обвинуваченого, стискаючи його рукою шию, був в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд звертає увагу, що обвинувачений застосовував ножа, як єдиний визначений ним спосіб захисту, що суд вважає неспівмірним обставинам, які склалися та могли вплинути на реальне співвідношення сил між ним та потерпілим.

Також не може залишитися поза увагою суду кількість ударів, які наніс обвинувачений ОСОБА_6 ножем, їх спрямованість у життєво важливі органи.

Надаючи відповіді на питання суду, обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він бажав зупинити потерпілого саме таким способом.

Однак, поєднуючи досліджені обставини, обстановку та умови, за яких було вчинено закінчений замах на умисне вбивство, суд вважає, що сукупність таких обставин виключає кваліфікацію дій обвинуваченого, як умисне тяжке тілесне ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони, оскільки його дії супроводжувалися в бійці, в стані алкогольного сп`яніння, із цілеспрямованим нанесенням кількісних тілесних ушкоджених в життєво важливі органи, за відсутності суспільно небезпечного діяння, яке б загрожувало його життю або здоров`ю.

Таким чином, у сукупності отриманих та проаналізованих вище доказів, суд приходить до висновку, що саме умисними діями ОСОБА_5 було вчинено закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_6 , а тому його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.

При прийнятті даного рішення суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011, відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_5 в цій частині неспроможними та суперечливими, суд розцінює його поведінку як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та намаганням зменшити собі покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено особливо тяжке кримінальне правопорушення, він не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працевлаштований, на обліку в лікарів - нарколога, - невролога, - психіатра не перебуває.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характеристику особи обвинуваченого, його майновий стан, поведінку як під час скоєння злочину, так і після, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої обставини та приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільні позови в справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

З метою забезпечення належного виконання обвинуваченим ОСОБА_5 призначеного йому покарання, яке він зобов`язаний відбувати реально, уникнення ризиків, пов`язаних із ухиленням від суду та продовження ним злочинної діяльності, до набрання вироком законної сили, обраний стосовно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати із 02 березня 2023 року.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 строк його перебування під вартою в цьому кримінальному провадженні із 06 жовтня 2021 року по 02 березня 2023 року.

До набрання вироком законної сили, обраний стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1544 (одна тисяча п`ятсот сорок чотири) грн 58 коп.

Речові докази: штани білого кольору - повернути потерпілому ОСОБА_6 , ніж зі слідами крові, змиви речовини бурого кольору, зрізи тканини, ганчірки білого кольору, футболку чорного кольору з пошкодженнями - знищити, мобільні телефони « Nokia» - повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районни й суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1