Справа № 405/5513/22
1-в/405/470/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кропивницький клопотання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ. Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого :
1) 17.12.2004 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185; ч.2 ст. 186; ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 21.09.2007 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 8 місяців 13 днів.
2) 13.01.2016 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт.
3) 26.02.2019 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт.
4) 28.08.2019 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст. 389; ч. 1 ст. 71 КК України до 3 місяців 15 днів арешту. Звільнений 03.04.2020 по відбуттю строку покарання.
по теперішній справі - 27.05.2021 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту. Вироком апеляційного суду Запорізької області від 28.07.2021 вважається засудженим за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
встановив:
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення на протязі всього часу відбування покарання.
Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» підтримав клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення, при цьому зазначив, що на час розгляду даного клопотання поведінка засудженого покращилася, останній характеризується позитивно.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 № 90-В-22, характеризуючі дані на засудженого, суд приходить до наступних висновків.
Згідно положень ч.2 ст.81, п.1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В судовому засідання встановлено, що вироком апеляційного суду Запорізької області від 28.07.2021 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 02 роки (а.о.с. 16-19 Т.1 ч.1).
Початок строку покарання 29.03.2021, кінець строку 29.03.2023. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 01 рік 07 місяців 02 дні строку покарання, призначеного судом за вчинення кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 04 місяці 28 днів.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з з 01.04.2021. За час перебування в державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» допустив 2(два) порушення встановленого режиму утримання у виді вилучення заборонених речей, за то був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді доган. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав. ( а.о.с. 15,28 Т.1 ч.2). З 31.08.2021 відбував покарання в ДУ «Оріхівська виправна колонія (№88)». За час перебування в порушень встановленого режиму утримання не допускав. Заохочень не мав. З 16.03.2022 відбуває покарання в Кропивницькій ВК (№ 6). За час відбування покарання в установі порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. Заохочень не має. Стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість. Міру покарання призначену судом вважає надто суворою. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Підтримує стосунки із обмеженим колом засуджених. Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається дбайливо ставитись до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд, використовувати тільки за призначенням. Передбачені законом вимоги персоналу установи намагається виконувати, але під пильним контролем з боку адміністрації установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Уникає виконання робіт із благоустрою установи, перекладає їх виконання на інших засуджених. Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. Особисту участь у виховних заходах, які проводяться в установі, не бере. Участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу не бере, так як не вбачає в цьому суспільної необхідності. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов. Згідно вироку суду позову не має. Виконавчі листи до установи не надходили. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебуває, характеризується посередньо (а.п. 8).
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Однак, клопотання засудженого ОСОБА_5 та характеризуючі дані на останнього не містять достатніх відомостей про те, що засуджений на протязі усього часу відбування покарання приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинені кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що останній не довів свого виправлення.
При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання два рази порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражались у зберіганні заборонених предметів, за що засуджений отримував догани. Згідно наданих суду довідок засуджений ОСОБА_5 згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до двохгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі та з 16.03.2022 року відпрацював всього 16 годин (а.п. 10).
Така поведінка засудженого за більший проміжок відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, відбувши більше 1/2 строку покарання, призначеного останньому судом за умисні корисливі кримінальні правопорушення, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки ОСОБА_5 не довів свого виправлення.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
постановив:
в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Копію ухвали суду направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» для вручення засудженому ОСОБА_5 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_7