Справа № 991/5660/22
Провадження № 1-кс/991/5682/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2, за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2022 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_1 , відповідно до якої він просить зобов`язати слідчого Національного антикорупційного бюро України внести в ЄРДР відомості про отримання неправомірної вигоди, підготовки до отримання неправомірної вигоди, зловживання службовими повноваженнями (ст. 358, 364 КК України) працівниками правоохоронних органів і судів.

Скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що 12.11.2022 ним на електрону адресу НАБУ було подано письмову заяву про вчинення кримінального правопорушення. У заяві ОСОБА_1 повідомляв про вчинення працівниками правоохоронних органів та судів кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358, 364 КК України. Національним антикорупційним бюро України вказана заява було отримана 12.11.2022. На час звернення ОСОБА_1 до слідчого судді зі скаргою, його не було жодним чином повідомлено про результати розгляду його заяви. На думку ОСОБА_1 , очевидним є факт протиправної бездіяльності уповноважених осіб НАБУ.

Скаржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, в скарзі міститься клопотання про проведення розгляду скарги без його участі.

Представник Національного антикорупційного бюро України у судове засідання не з`явився, направив до слідчого судді заперечення на скаргу, відповідно до яких ним зазначено, що у заяві ОСОБА_1 не наведено достатніх даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ. Крім того, вказане звернення було скеровано для розгляду відповідно до компетенції до Державного бюро розслідувань та Офісу Генерального прокурора, про що автора було повідомлено та надано відповідне роз`яснення листом. Просив відмовити у задоволенні скарги та розглянути справу без участі представника Національного антикорупційного бюро України за наявними письмовими поясненнями.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя також вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності особи, яка її подала, враховуючи волевиявлення скаржника, викладене у заяві, і вважає, що такий розгляд направлений на реалізацію принципу диспозитивності, передбаченого ст. 26 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Такими вагомими обставинами є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак складу злочину та підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто, за таких обставин, кримінальне провадження не може бути розпочато.

Зазначене узгоджується із правовими позиціями, викладеними у постановах ККС ВС від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 та від 30.09.2021 у справі № 556/450/18.

Така законодавча конструкція ч. 1 ст. 214 КПК України має на меті забезпечити виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та його дієвості. Дійсно, з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР органом досудового розслідування розпочинається кропітка та об`ємна робота щодо проведення досудового розслідування: визначається слідчий (детектив) чи група слідчих (детективів), які будуть здійснювати досудове розслідування певного кримінального провадження, призначається прокурор (прокурори), які будуть здійснювати процесуальне керівництво цим кримінальним провадженням, про що приймаються відповідні рішення, проводяться слідчі та процесуальні дії. Вказані рішення та дії передбачають залучення великої кількості відповідних осіб, які мають право їх приймати чи здійснювати, передбачають витрачання великої кількості процесуального часу та бюджетних коштів.

Саме тому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. В разі ж відсутності таких даних, слідчий, прокурор з метою недопущення вказаних негативних наслідків не повинні вносити такі відомості до ЄРДР.

Cкаржник ОСОБА_1 у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення зазначає про ймовірне вчинення працівниками правоохоронних органів та судів кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358, 364 КК України.

При цьому, заява ОСОБА_1 містить лише суб`єктивний виклад обставин та не містить конкретних відомостей, за якими можна визначити наявність елементів об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358, 364 КК України, висновок про вчинення працівниками правоохоронних органів та судів кримінальних правопорушень не ґрунтується на фактах, а є лише припущеннями скаржника,а також ґрунтується на власному аналізі та баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність. Також, заява про вчинення кримінальних правопорушень не містить відомостей щодо ймовірного завдання діями вказаних осіб істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, наявність якої, передбачено ст. 364 КК України.

Отже, слідчий суддя зазначає, що викладених у заяві ОСОБА_1 обставин недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, яке розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, а, як вбачається із самої заяви, у ній не наведено конкретних відомих заявнику фактів, що можуть свідчити про вчинення зазначених ним у заяві кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 214, 303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_2