Справа № 304/1798/22 Провадження № 1-кс/304/77/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2023 рокум. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 від 29 червня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Повний текст ухвали оголошено учасникам провадження о 16.50 год 20 лютого 2023 року.

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 05 січня 2023 року на автомобіль марки «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_1 ; у випадку обґрунтування органами досудового розслідування Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, про необхідність статусу автомобілю марки «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_1 як речового доказу передати такий на відповідальне зберігання з можливістю користування, з попередженням про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України. Клопотання мотивує тим, що 19 грудня 2022 року в рамках кримінального провадження №0000334 за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, бульвар Будівельників, 6, в автомобілі «Нісан Ноут» з наявним державним номерним знаком НОМЕР_1 , на підставі ухвали слідчого судді без дозволу та участі власника даного транспортного засобу було проведено обруш, в результаті якого ніяких заборонених предметів та предметів, зазначених в ухвалі, що надавало право на обшук знайдено не було, працівниками поліції фактично виявлено та вилучено сам транспортний засіб. 05 січня 2023 року слідчим суддею Перечинського районного суду на підставі поданого прокурором клопотання винесено ухвалу про накладення арешту на раніше вилучене майно, а саме автомобіль марки «Нісан Ноут», державний номерний знак НОМЕР_1 . Арешт вказаного майна проведено без участі та без повідомлення осіб власників майна, чим не надано змоги прийняти участь у судовому засіданні, захищати свої права як законних власників майна, порушено право на захист, право мирного володіння власністю, норми КПК та інше. Також у цьому кримінальному провадженні відсутні дані щодо збереження на цих грошових коштах та майні доказів, які б підтверджували вчинення кримінального правопорушення, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, або відшкодування шкоди,завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. При цьому слід врахувати, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Вилучений транспортний засіб, який належить на праві власності ОСОБА_5 , вже протягом двох місяців виведений з її володіння, внаслідок чого вона, як власник, позбавлена права розпоряджатися та користуватися своїм майном. ОСОБА_5 жодного відношення не має ні до кримінального провадження, ні навіть не знає обставин справи в цілому, належний їй транспортний засіб жодним чином не був залучений до перевезення заборонених в обігу речовин, не виходив з її відома нікуди, а лише двічі у зв`язку з життєвими обставинами (травмою ноги та обмеження у пересуванні) вона змушена була довірити автомобіль Дракову для виконання її вказівок, а саме поїхати до аптеки та відвезти автомобіль на техогляд. З огляду на вищевикладені обставини просить клопотання задовольнити.

Представник законного володільця майна адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання, в якому просив розглянути клопотання про скасування арешту майна без його участі, а також долучити до матеріалів справи пояснення ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 проти задоволення клопотання про скасування арешту майна заперечив.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 05 січня 2023 року накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку 19 грудня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: зіп-пакети прозорого кольору, всередині яких знаходяться предмети продовгуватої форми; поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною світло-коричневого кольору; пристрій для пакування зіп-пакетів;два електронні пристрої; два мобільні телефони марки «Нокія»; зв`язку з восьми ключів; на майно, вилучене в ході обшуку 19 грудня 2022 року транспортного засобу марки «Cherry QQ», державний номерний знак НОМЕР_2 , що знаходився за адресою: Дніпропетровська область, с. Шульгівка, вул. Центральна, 72, а саме: зіп-пакет, всередині якого знаходиться коробка з-під сірників, в якій знаходиться кристалічна біла речовина; банківську картку ПУМБ № НОМЕР_3 ; на транспортний засіб марки «Cherry QQ», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 та який перебуває в користуванні ОСОБА_7 , із забороною користування та розпорядження у будь-який спосіб, в тому числі відчуження; на транспортний засіб марки «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 та який перебуває в користуванні ОСОБА_7 , із забороною користування та розпорядження у будь-який спосіб, в тому числі відчуження.

Вказана ухвала постановлена слідчим суддею у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 червня 2022 року за №0000334 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України.

Згідно зі ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна, згідно зі статтею 170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття процесуального рішення про скасування арешту майна чинним КПК прямо не передбачено.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 41 Конституції України, а також статтею 16 КПК України, передбачені права, які регулюють право власності та захист права власності державою, у статті 1 протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набула чинності для України 11 вересня 1997 року, зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 317 ЦК України зміст права власності включає в себе права володіння, користування та розпорядження власником своїм майном. Під володінням розуміється юридична можливість особи впливу на річ, фактичне панування особи над річчю. Користування полягає у наявності у особи можливості видобувати споживчі властивості речі. Право розпорядження полягає у юридичній можливості власника визначати фактичну і юридичну долю речі.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вимога щодо забезпечення балансу між приватним та публічним інтересом слідує власне зі структури статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій зазначається про порушення цієї статті, Суд повинен з`ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа була змушена нести непропорційний і надмірний тягар. Як при втручанні у право мирного володіння майном, так і при утриманні від застосування заходів, необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого Протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна дбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться.

Зі змісту наведеного, вбачається, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

Доказів, які б на теперішній час свідчили про потреби досудового розслідування на такий ступінь втручання у право власності заявника слідчому судді не надано.

Згідно з вимогами частини першої статті 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до статті 174 КПК України інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що подальше застосування такого засобу забезпечення кримінального провадження як арешт транспортного засобу марки «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_1 , законним володільцем якого є ОСОБА_5 , не є необхідним, у зв`язку з чим, з метою недопущення порушення прав власника автомобіля, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 100, 174, 175 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 05 січня 2023 року на транспортний засіб марки «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_1 в частині заборони користування та використання в будь-який спосіб скасувати.

Передати транспортний засіб марки «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_1 на відповідальне зберігання під розписку законному володільцю ОСОБА_5 , попередивши її про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Зобов`язати законного володільця майна ОСОБА_5 надати транспортний засіб марки «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_1 на першу законну вимогу слідчого чи прокурора в даному кримінальному провадженні для проведення необхідних слідчих та розшукових дій.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1