УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2022 Справа №607/13424/22 Провадження №1-кп/607/1628/2022 м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження №0001050, дані про яке 24.07.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рубіжне, Сєвєродонецького району, Луганської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із вищою освітою, одруженого, що має на утриманні одну малолітню дитину, асистента з економічного розвитку представництва Данської ради у справах біженців в Україні, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2022 близько 14 год. 40 хв. водій ОСОБА_4 керував технічно-справним автомобілем ВА3 217030 р.н. НОМЕР_1 та рухався по вул.Ст.Будного, наближаючись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вул.Львівська - вул.Ст.Будного, що в м.Тернопіль, на якому йому необхідно було виконати поворот ліворуч на вул.Львівська.

Під час руху водій ОСОБА_4 не був достатньо уважним, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 (б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями (далі - ПДР України).

Так, в цей час по вул.Львівська, яка є головною дорогою на вищевказаному перехресті, в напрямку м.Тернопіль, рухався технічно-справний автомобіль Mersedes-Benz 814 р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

Рухаючись по другорядній дорозі водій ОСОБА_4 всупереч вимогам п.п.1.10 (в частині визначення терміну «дати дорогу»), 16.3, 16.11 ПДР не зупинився перед краєм перехрещуваної дороги вул.Львівська, а продовжуючи рух, виїхав на смугу руху автомобіля Mersedes-Benz 814 p.н. НОМЕР_3 , тим самим позбавивши водія даного транспортного засобу технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення в даній дорожній обстановці, та допустив зіткнення між вказаними транспортними засобами на смузі руху автомобіля Mersedes-Benz 814 p.н. НОМЕР_3 .

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля ВА3 217030 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: травми правого гомілково-ступеневого суглоба у виді повного вивиху стопи назовні і «рваної» рани на шкірі в його ділянці, чисельні «різані» рани на шкірі в його ділянці, які у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень - п.п.2.2.1, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п.16.3, 16.11 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .

За таких обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середнього ступеня тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому. Показав, що дійсно 24.07.2022 близько 14 год. 40 хв., керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ 217030», номерний знак НОМЕР_4 , в салоні якого окрім нього знаходилася пасажир ОСОБА_5 , по вул.С.Будного у м.Тернопіль, здійснюючи на перехресті поворот ліворуч на вул.Львівську, під час виїзду із другорядної дороги на головну, не зупинив керований ним автомобіль, а продовжуючи рух, виїхав на смугу руху транспортного засобу марки «Mersedes-Benz 814», номерний знак НОМЕР_5 , в результаті чого скоїв зіткнення із вказаним автомобілем. Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що завдану кримінальним правопорушенням шкоду повністю відшкодував та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.45 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала щодо закриття відносно обвинуваченого ОСОБА_4 кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності, підтвердивши примирення з обвинуваченим, а також те, що останній повністю відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду.

Прокурор в судовому засіданні також не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям та підтвердив, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому та повністю відшкодував завдані ним збитки.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

За правилами п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч.ч.1,4 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Так, згідно з положеннями ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 березня 2018 року у справі № 759/7784/15-к, розкаяння не повинно носити формальний характер. Окрім визнання особою факту вчинення злочину, каяття передбачає, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 2, 3 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Санкція ч.1 ст.286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України є нетяжким злочином.

В судовому засіданні встановлено, що діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_4 дійсно мало місце, містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і ОСОБА_4 винний в його вчиненні.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачений ОСОБА_4 зрозумів наслідки закриття щодо нього кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, отже є особою, до якого можуть бути застосовані положення ст.45 КК України.

З огляду на викладене та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, який не є корупційним кримінальним правопорушенням, кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, не є порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував потерпілій завдану злочином шкоду та примирився з нею, суд приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст.45 КК України для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з дійовим каяттям.

Також суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 є внутрішньо переміщеною особою, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.

На підставі наведеного, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження відносно нього - закрити.

Також, 18.10.2022 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся власник майна ОСОБА_7 із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.07.2022 у справі №607/9399/22 на транспортний засіб марки «Merсedes-Benz 814» д.н.з. НОМЕР_5 , 1998 року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_6 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 .
Клопотання мотивовано тим, що із належним ОСОБА_7 транспортним засобом марки «Merсedes-Benz 814» д.н.з. НОМЕР_5 , у кримінальному провадженні №0001050 від 24.07.2022 проведено необхідні слідчі дії та експертизи, у зв`язку із чим, на думку ОСОБА_7 , необхідності у подальшому арешті вказаного транспортного засобу та документу потреби немає.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.07.2022 у справі №607/9399/22 накладено арешт на автомобіль марки «Merсedes-Benz 814» д.н.з. НОМЕР_5 , 1998 року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_6 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , належить ОСОБА_7 та на автомобіль марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_8 , 2007 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_9 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 , належить ОСОБА_5 .
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Враховуючи наведене, а також те, що транспортні засоби марки «Merсedes-Benz 814» д.н.з. НОМЕР_5 та марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_8 спеціальній конфіскації не підлягають, суд у даному випадку покарання у виді конфіскації майна не призначає та відсутність у цьому кримінальному провадженні цивільного позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування арешту на вказані транспортні засоби.
Разом з тим, підстав для задоволення клопотання ОСОБА_7 в частині скасування арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , суд не знаходить, оскільки зі змісту ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.07.2022 у справі №607/9399/22 вбачається, що арешт на вказаний документ не накладався.
У зв`язку з наведеним клопотання ОСОБА_7 підлягає задоволенню частково.
Судом також встановлено, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 174, 284-286, 372, 376 КПК України, ст.ст.44, 45 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.
Кримінальне провадження №0001050, дані про яке 24.07.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрити у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Клопотання власника майна ОСОБА_7 про скасування арешту майна задовольнити частково.
На підставі ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.07.2022 у справі №607/9399/22 на автомобіль «Merсedes-Benz 814» д.н.з. НОМЕР_5 , 1998 року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_6 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , належить ОСОБА_7 , та на автомобіль «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_8 , 2007 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_9 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 , належить ОСОБА_5 .
В задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_7 про скасування арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 відмовити.
Речові докази: медичну картку №3208 КНП «ТМКЛШД» стаціонарного хворого ОСОБА_5 , яку згідно постанови слідчого від 05.09.2022 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001050 від 24.07.2022 та після проведення експертного дослідження постановлено передати на зберігання в архів КНП «ТМКЛШД», після набрання ухвалою законної сили, залишити у володінні архіву КНП «ТМКЛШД»; автомобіль марки «Merсedes-Benz 814» д.н.з. НОМЕР_5 , який згідно постанови слідчого від 24.07.2022 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001050 від 24.07.2022 та зберігається на території спеціального майданчика для утримання транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області, що за адресою: м.Тернопіль, вул.Бережанська, 44б, після набрання ухвалою законної сили, повернути власнику ОСОБА_7 ; автомобіль марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_8 , який згідно постанови слідчого від 24.07.2022 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001050 від 24.07.2022 та зберігається на території спеціального майданчика для утримання транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області, що за адресою: м.Тернопіль, вул.Бережанська, 44б, після набрання ухвалою законної сили, повернути власнику ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових автотехнічних експертиз від 25.08.2022 №СЕ-19/120-22/7247-ІТ в розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп.; від 20.09.2022 №СЕ-19/120-22/8531-ІТ в розмірі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн. 80 коп.; судової транспортно-трасологічної експертизи від 31.08.2022 №СЕ-19/120-22/7228-ІТ в розмірі 2642 (дві тисячі шістсот сорок дві) грн. 92 коп.
Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Головуючий суддяОСОБА_1