Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/131/2023 Справа № 641/561/23
УХВАЛА
03 лютого 2023 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання.
В ході проведених першочергових слідчих (розшукових) дій встановлено, що до скоєння вказаного кримінального правопорушення причетний громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ст. 208 КПК України якого було затримано.
01.02.2023 року в ході особистого обшуку у останнього було виявлено та в подальшому вилучено майно: штани чорного кольору зі слідами РБК, які було поміщено до картонної коробки, де всі учасники слідчої дії поставили свої підписи; мобільний телефон ТМ «Meizu» в корпусі синього кольору у чорному чохлі, було поміщено до паперового конверту, де всі учасники слідчої дії поставили свої підписи, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_1 , який було поміщено до паперового конверту, де всі учасники слідчої дії поставили свої підписи.
Враховуючи те, що тимчасово вилучене майно може зберігати сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів.
Учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без її участі.
У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України підстав що перешкоджають розгляду клопотання немає.
Згідно із вимогами ч. 4 ст.107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи, дійшов наступного висновку.
Згідно даних протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.02.2023 року було виявлено та вилучено майно:штани чорного кольору зі слідами РБК, які було поміщено до картонної коробки; мобільний телефон ТМ «Meizu» в корпусі синього кольору у чорному чохлі, який було поміщено до паперового конверту, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_1 , який було поміщено до паперового конверту.
Постановою слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від 01.02.2023 року вилучені під час обшуку ОСОБА_5 предмети визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч.3 ст. 132 КПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Прокурором доведено, що тимчасово вилучене майно, а саме, штани чорного кольору зі слідами РБК, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Але прокурором не доведено можливість використання мобільного телефону ТМ «Meizu» в корпусі синього кольору та паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_1 як доказу у кримінальному провадженні, а також що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи та що може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.
А тому у задоволенні клопотання в цій частині необхідно відмовити.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 98,131, 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України,
ПОСТАНОВИВ :
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: штани чорного кольору зі слідами РБК, які було поміщено до картонної коробки, де всі учасники слідчої дії поставили свої підписи.
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Місцем зберігання вказаного майна визначити камеру схову ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області.
Виконання ухвали покласти на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 ..
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1