ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря

судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03 березня 2023 року,-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03 березня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 погоджене прокурором Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5

про арешт майна у кримінальному провадженні №0000056 від 21.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , яке 01.03.2023 року було виявлене та вилучене під час обшуку за місцем його проживання, а саме на:

- грошові кошти в сумі 12580 ( дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) євро, з яких 3 купюри по 10 Євро, 30 купюр по 20 Євро, 239 купюр по 50 Євро.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Вважаючи ухвалу незаконною та необґрунтованою, вказує, що слідчим не доведено та матеріалами справи не підтверджено зв`язок між підозрюваним ОСОБА_7 та вилученими грошовими коштами, що саме ОСОБА_7 є власником чи володільцем коштів.

Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_7 проживає разом з ОСОБА_9 та стверджує, що вилучені кошти належать саме їй, що підтверджується відповідними квитанціями про переказ грошових коштів від родичів з-за кордону та довідкою про продаж будинку.

Викладені обставини вважає достатніми для висновку про відсутність підстав вважати, що вилучені під час обшуку грошові кошти належать саме підозрюваному ОСОБА_7

__________________________________________________________________________

ЄУНСС: 727/2102/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10

Провадження №11-сс/822/61/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Слідчим суддею встановлено, що 21 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України з тих підстав, що ОСОБА_7 у період дії воєнного стану незаконно використав з метою отримання прибутку гуманітарну допомогу, а саме продав ввезені на територію України для благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «Героям Слава»» автомобілі при наступних обставинах

Так, у період часу з 09.02.2023 по 23.02.2023 в зоні діяльності Львівської та Чернівецької митниці Держмитслужби України ввезено на митну територію України в якості гуманітарної допомоги транспортні засоби, зокрема «Mercedes-Benz», модель «ML 320 CDI», 2007 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 , «Hyundai», модель «Santafe», 2001 року випуску, VIN-код: НОМЕР_2 , «KIA», модель «Sorento», 2002 року випуску, VIN-код: НОМЕР_3 , «Nissan», модель «Terrano», 2002 року випуску, VIN-код: НОМЕР_4 . У подальшому, зберігаючи вказані транспортні засоби на території станції технічного обслуговування автомобілів за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , достовірно знаючи про їх цільове призначення та встановлену Законом України «Про гуманітарну допомогу» заборону на продаж гуманітарної допомоги, вирішив вчинити діяння, об?єднані єдиним злочинним наміром, спрямовані на їх незаконний продаж з метою отримання прибутку для себе, для чого розмістив в мережі інтернет ряд оголошень про продаж таких автомобілів.

Зокрема, у лютому 2023 року ОСОБА_11 в ході пошуку на інтернет-pecypci «www.olx.ua» транспортних засобів підвищеної прохідності для потреб військових ЗСУ виявила одне з розміщених ОСОБА_7 оголошень щодо продажу транспортного засобу ввезеного на територію України у якості гуманітарної допомоги, після чого звернулась за контактним номером автора оголошення. У подальшому, 22.02.2023 під час телефонної розмови ОСОБА_11 з ОСОБА_7 , останній повідомив про наявність у нього відповідних автомобілів, які можна оглянути за місцем їхнього зберігання у м. Новоселиця на території станції технічного обслуговування автомобілів.

Після цього, 23.02.2023 ОСОБА_11 за попередньою домовленістю зустрілась з ОСОБА_12 у м. Новоселиця Чернівецького району Чернівецької області, де останній у відповідних місцях зберігання транспортних засобів продемонстрував наявні у нього вищевказані автомобілі.

Під час огляду автомобілів ОСОБА_7 розповів ОСОБА_11 про їх технічний стан, вказав ціни за кожен автомобіль та обумовив умови їх відчуження, вказавши, що ці транспортні засоби ввезені на територію України як гуманітарна допомога, а тому їх офіційний продаж заборонений. При цьому, отримавши згоду ОСОБА_11 на придбання автомобілів, ОСОБА_7 наголосив на тому, що на даний час є декілька покупців на них, у зв?язку з чим з метою упевненості в намірах ОСОБА_11 щодо їх купівлі, йому необхідно надати завдаток. Після чого, ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_7 надала останньому в якості завдатку за продемонстровані транспортні засоби грошові кошти в сумі 200 Євро (згідно з офіційним курсом іноземних валют НБУ станом на 23.02.2023 відповідало сумі 7600 грн).

Близько 19 год 23.02.2023 ОСОБА_7 , використовуючи мобільний додаток «Viber» надіслав смс-повідомлення ОСОБА_11 щодо вартості оглянутих раніше автомобілів, яка склала 21400 Євро, з урахування завдатку 200 Євро.

У подальшому 01.03.2023 близько 15 год ОСОБА_11 за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 прибула на територію станції технічного обслуговування автомобілів, де зустрілась із ОСОБА_7 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_11 близько 16:15 год. 01.03.2023 ОСОБА_7 одержав від ОСОБА_11 залишок від раніше обумовленої ним загальної суми грошових коштів в сумі 21 200 Євро (згідно з офіційним курсом іноземних валют НБУ станом на 01.03.2023 відповідало сумі 805 600 грн).

01.03.2023 року на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 під час якого було виявлено та вилучено грошові кошти: номіналом по 10 Євро - 3 купюри, номіналом по 20 Євро - 30 купюр, номіналом по 50 Євро - 239 купюр (загальна сума грошей становить 12580 Євро дванадцять тисяч п?ятсот вісімдесят Євро).

Постановою слідчого від 01.02.2023 року вказані грошові кошти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

02 березня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Адвокат ОСОБА_6 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, тому у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України, його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді чи суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (а саме: є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій тощо).

Колегією суддів встановлено, що до ЄРДР з за № 0000056 21 лютого 2023 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України.

01 березня 2023 року у ході санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено грошові кошти: номіналом по 10 Євро - 3 купюри, номіналом по 20 Євро - 30 купюр, номіналом по 50 Євро - 239 купюр, загальна сума грошей становить 12580 Євро.

Цього ж дня постановою слідчого вилучені грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

02 березня 2023 року старший слідчий ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на вилучені грошові кошти.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання слідчого у суді першої інстанції слідчим суддею дані норми дотримані повною мірою.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Вимогами ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин ще встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за ознаками кримінального правопорушення за ч.3 ст. 201-2 КК України, яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Після проведення обшуку виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно підлягає конфіскації, що належним чином вмотивовано у клопотанні слідчого.

Враховуючи вартість автомобілів, зазначену ОСОБА_7 про які йдеться в у клопотанні слідчого та витягу із ЄРДР, накладення арешту на грошові кошти в сумі 12580 ( дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) євро, з яких 3 купюри по 10 Євро, 30 купюр по 20 Євро, 239 купюр по 50 Євро, які були вилучені в ході обшуку і на думку сторони обвинувачення могли бути отриманні внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тимчасовий арешт вказаних коштів є виправданим.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170, 173 КПК України, наклав арешт на майно, забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Посилання захисту на те, що вилучені грошові кошти не належали ОСОБА_7 та документи, додані адвокатом до апеляційної скарги, колегія суддів оцінює критично, оскільки вони не підтверджують походження вилучених під час обшуку коштів, оскільки неможливо встановити, що було вилучено саме ті кошти, про які зазначено в доданих документах.

На переконання колегії суддів, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного майна може призвести до негативних наслідків, та не буде відповідати завданням кримінального провадження

Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, під час апеляційного перегляду рішення слідчого судді не встановлено.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст.170-173,404,405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 березня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000056 від 21.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

13.03.2023 року

(дата засвідчення копії)