Справа № 308/6273/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26.09.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянув кримінальне провадження № 11-сс/4806/383/22 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.07.2022 про зміну запобіжного заходу у виді застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо підозрюваного за ч.3 ст.332 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 17.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.3 ст.332 КК України, про зміну запобіжного заходу та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання слідчого обґрунтовано наступним.

20 травня 2022 року ОСОБА_5 , користуючись тим, що на території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, опрацював протиправний механізм незаконного збагачення шляхом незаконного переправлення військовозобов`язаних громадян України через державний кордон України поза пунктами пропуску.

Так, ОСОБА_5 реалізуючи свої протиправні наміри, спрямовані на незаконне збагачення, з корисливих мотивів в с. Грушово, Тячівського району, зустрівся із ОСОБА_9 , в ході розмови з яким висловив останньому вимогу про надання грошових коштів у сумі 1500 доларів США окремо за кожного громадянина за організацію ним незаконного переправлення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 через державний кордон України, поза пунктом пропуску.

Надалі, 20.05.2022, в ході особистої зустрічі біля залізничної зупинки в с. Грушово, Тячівського району, Закарпатської області, ОСОБА_5 підтвердив дійсність своїх намірів за грошові кошти в сумі 6000 доларів США організувати переправлення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , через державний кордон України шляхом домовленості ним, з достовірно невстановленими на даний час особами, у супроводі яких, він безпосередньо переправить їх через державний кордон України поза пунктом пропуску, та шляхом порад щодо найсприятливіших для цього маршруту та часу руху, а також способу перетинання кордону.

При цьому, під час даної розмови, ОСОБА_5 на виконання свого прохання про надання йому грошових коштів за організацію в незаконному переправленні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 через державний кордон України поза пунктом пропуску, отримав від ОСОБА_9 частину обумовлених грошових коштів, а саме 2000 гривень.

В подальшому, 24.05.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.00 години ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного переправлення осіб через державний кордон, при невстановлених обставинах залучив до вчинення злочину як безпосередніх виконавців своїх односельців ОСОБА_13 та іншу невстановлену особу, до відома яких довів їхні ролі у вчиненні злочину, зокрема, провести ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в обхід прикордонного контролю до лінії державного кордону України, яка проходить по центру русла річки Тиса в с. Грушово Тячівського району, з подальшим переходом останніх через річку на територію Румунії.

Цього ж дня, тобто 24.05.2022 приблизно о 19 годині ОСОБА_5 , попередньо отримавши згоду ОСОБА_13 та іншої невстановленої особи на спільне вчинення злочину, знаходячись разом із останніми неподалік будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи єдиний злочинний умисел на протиправне отримання винагороди від ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за організацію переправлення їх через державний кордон України, отримав від ОСОБА_9 частину обумовлених коштів в сумі 3000 доларів США, при цьому, наголосивши останньому про необхідність передачі іншої частини грошових коштів ОСОБА_13 на лінії державного кордону.

Після передачі грошових коштів ОСОБА_5 був викритий та затриманий працівниками поліції, що мало місце о 19 годині 10 хвилин 24 травня 2022 року, а ОСОБА_13 та інша невстановлена особам з місця події втекли, однак в подальшому під час безпосереднього переслідування працівниками поліції 24.05.2022 о 23.00 годині виявлено та затримано ОСОБА_13 за місцем його проживання, а саме в будинку АДРЕСА_3 .

25 травня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

26 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 год. 10 хв. 22 липня 2022 року, та визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання покладених на ОСОБА_5 слідчим суддею обов`язків у розмірі 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.

31 травня 2022 року заставодавцем ОСОБА_14 внесено заставу за ОСОБА_5 , якого в подальшому було відпущено з ДУ «Закарпатська УВП № 9», а також підозрюваному ОСОБА_5 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені вищевказаною ухвалою слідчого судді та передбачені ст. 182 КПК України, що зафіксовано у протоколі роз`яснення підозрюваному обов`язків.

Одночасно, ОСОБА_5 належним чином не виконував покладені на нього обов`язки, а саме намагався перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску неподалік 259 прикордонного знаку, де був затриманий прикордонним нарядом « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також не здав документи, що надають право на виїзд за межі України.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 , будучи підозрюваним в межах досудового розслідування кримінального провадження №0000121, до якого ухвалою слідчого судді від 26.05.2022 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, після її (застави) внесення не виконував покладені на нього обов`язки, слідчий просив змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 та обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тривання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 19.07.2022 клопотання слідчого задоволено.

Змінено ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Взято ОСОБА_5 під варту негайно в залі суду.

Слідчим суддею вказано, що з доданої до клопотання постанови першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_15 від 12.07.2022 встановлено, що строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000121 від 17.05.2022 продовжено до трьох місяців, а саме до 25 серпня 2022 року.

Слідчим суддею встановлено, що 25 травня 2022 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просять скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 18.07.2022 про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою без визначення розміру застави та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 із застави на тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог вказують, що стороною захисту наголошувалось на тому, що кваліфікація дій ОСОБА_5 , є невірною, бо фактично як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_13 мали наміри обманути цих осіб, що просили переправити їх через державний кордон України до Румунії, хотіли довести їх до русла річки «Апшиця», яка протікає неподалік від залізничної колії і сказати що це русло річки «Тиса», а на протилежній стороні вже територія Румунії та коли будуть у русла річки, щоб ці особи передали ОСОБА_13 решту грошових коштів, після чого ОСОБА_13 повинен був втекти з грошима, бо фактично за руслом річки «Апшиця» є ще в зарослях кущів, дерев та поля територія протяжністю біля 500 метрів, в кінці якої протікає річка «Тиса», по центру русла якої і проходить державний кордон. Мотивом заволодіння грошовими коштами цих осіб шляхом обману слугувало те, що серед місцевого населення шириться обурення тим, що мешканці територій, де відбуваються бойові дії, не бажають захищати свою територію, а втікають звідти, в тому числі за будь-які гроші бажають втекти за кордон, а призовного віку місцевим мешканцям у будь-яких місцях вручають повістки і без належної підготовки відправляють в зону бойових дій, звідки ці особи втікають.

Окрім того, фактично ці особи - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_12 являються працівниками поліції і самі спровокували ОСОБА_5 , на вчинення таких протиправних дій.

За таких обставин навіть замах на шахрайство є сумнівною кваліфікацією дій ОСОБА_5 . Санкція ч.2 ст.190 передбачає покарання штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років, тобто у разі такої кваліфікації мав би місце злочин середньої тяжкості.

Стороною захисту та ОСОБА_5 , наголошувалось слідчому судді на тому, що ніякого наміру перетнути кордон він не мав, що в той день ОСОБА_5 разом із своїм односельчанином ОСОБА_17 були викликаними до поліції, де давали пояснення з того приводу, що напередодні ОСОБА_17 у с. Грушово скоїв підпал мотоцикла, що належав односельчанину, який безпричинно його побив, а також ОСОБА_18 хотів довідатися чи виготовляють у міграційній службі паспорти, оскільки термін дії його паспорта громадянина України закінчився 24.05.2022 та іншого не було виготовлено через тимчасову відсутність бланків для його виготовлення. Після звільнення з поліції та відвідування міграційної служби вони з ОСОБА_19 пішли пішком на автобусну зупинку при виїзді із м.Тячів та неподалік від зупинки вирішили зайти в магазин «Секонд-Хенд», де ОСОБА_5 , купив робочу майку та шорти і в сусідньому магазині вони купили пиво та вирішили відійти в сторону, де випити пиво і біля кущів справити природню потребу «по легкому», бо в районі автобусної зупинки відсутній туалет. Вони знаходилися на відстані більше як 100 метрів до дамби, по якій проходив наряд прикордонників, які жестами кликали їх підійти до них, але вони злякалися і почали втікати, не бажали спілкуватися з прикордонним нарядом, але втікаючи від прикордонників від ОСОБА_20 випав мобільний телефон, за яким він повернувся назад, почав його шукати у траві і був затриманий нарядом. ОСОБА_5 , вдалося втекти, але він порахував, що його другові ОСОБА_19 важко буде пояснити, що з ним була не особа, яку він хотів переправити через кордон, бо будучи підозрюваним за ч.2 ст.332 КК України вже обізнаний з позицією прикордонників, тому вирішив сам підійти до прикордонного наряду і пояснити обставини, але також був затриманим і на нього складено адміністративний протокол.

На час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу розгляд адмінпротоколу в суді не завершено, відсутня постанова суду про визнання винним ОСОБА_5 у інкримінованому йому правопорушенні, яка би набрала законної сили, але слідчий суддя це зауваження сторони захисту проігнорував.

Щодо невиконання обов`язку по здачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, то була спроба передати паспорт слідчому, бо так зазначено у протоколі роз`яснення підозрюваному обов`язків від 31.05.2022, складеному посадовою особою УВП № 9 при його звільненні, однак слідчий відмовився отримати паспорт та написати розписку про його отримання, пославшись на те, що в ухвалі слідчого судді зазначено, що паспорт необхідно здати до ГУ ДМС, що і було виконано у межах терміну дії ухвали слідчого судді, термін дії якої визначено по 19 год. 10 хв. 22 липня 2022 року, інших строків виконання цього обов`язку, ніж протягом терміну дії ухвали, не визначено. Слідчому судді було надано копію протоколу роз`яснення прав підозрюваному та заставодавцю, у якому дійсно зазначено, що необхідно здати паспорт слідчому та як вбачається із тексту оскаржуваної ухвали вона була предметом дослідження, але належним чином не оцінена.

Слідчий суддя не врахував, що фактично ОСОБА_5 , проживає з жінкою у незареєстрованому шлюбі і має на утриманні двох малолітніх дітей, тобто має міцні соціальні зв`язки, намірів ухилятися від слідства і суду не має, бо має бажання довести хибність кваліфікації його дій у даному кримінальному провадженні, раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, визначений раніше розмір застави у достатній мірі забезпечував його процесуальну поведінку, бо якби мав наміри перетнути кордон України поза пунктом пропуску, то зробив би це за місцем свого проживання в с. Грушово, через яке протікає річка «Тиса», але таких намірів у нього не було.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Що стосується визначених у ст.177 КПК ризиків, апелянти вказують, що за час перебування під запобіжним заходом у вигляді застави з боку підозрюваного ОСОБА_5 , не було вчинено дій, які би давали підстави рахувати, що він має наміри: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції не врахував вимоги ст.5,6 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема положень пунктів 3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та що при цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі можливого судового рішення, що це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника, неявка яких з огляду на положення ст.405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. Крім того, від підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи без їх участі, апеляційні вимоги підтримують в повному обсязі.

Так, відповідно до ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Висновок суду першої інстанції про зміну підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначенням розміру застави апеляційний суд вважає належним чином вмотивованим та таким, що ґрунтується на вимогах закону та узгоджується із доданими доказами та обставинами кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що 25 травня 2022 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Також місцевим судом вірно встановлено, що 31 травня 2022 року заставодавцем ОСОБА_21 внесено заставу за ОСОБА_5 , якого в подальшому звільнено з ДУ «Закарпатська УВП № 9», а також підозрюваному ОСОБА_5 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.182 КПК України, що зафіксовано у протоколі роз`яснення підозрюваному обов`язків.

Таким чином, з 31.05.2022 згідно з положеннями ч.4 ст.202 КПК України, ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ухвалою від 26.05.2022.

Слідчим суддею вірно встановлено, що 30.06.2022 відносно ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 141662, відповідно до якого ОСОБА_5 прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані 100 метрів від лінії державного кордону було затримано за спробу незаконного перетину кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску.

Також слідчим суддею вірно встановлено, що згідно листа ГУ ДМС України № 2101.03.5-5259/21.3-22 від 08.07.2022 ОСОБА_5 не здав на зберігання свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Таким чином, в період дії запобіжного заходу у виді застави в межах даного кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_5 не виконав покладені на нього обов`язки здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт для виїзду за кордон та не відлучатися із Тячівського району Закарпатської області, а був затриманий за спробу незаконного перетину державного кордону України.

Тому, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, оскільки такий відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 , суворості покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним, а встановлені ризики є дійсними та триваючими.

З огляду на вищенаведене доводи підозрюваного ОСОБА_5 апеляційний суд відхиляє як безпідставні та такі, що не дають підстав для відмови в зазначеному вище клопотанні слідчого.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зміни запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5

Враховуючи наведене, апеляційний суд визнає, що оскаржена ухвала слідчого судді про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 є законна та обґрунтована.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.07.2022 щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: