КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 22 листопада 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях з кіберзлочинності управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням посягань на кібербезпеку держави Департаменту організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, що посягають на функціонування економіки та кібербезпеку держави, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , та накладено арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: грошові кошти у сумі 11 287 (одинадцять тисяч двісті вісімдесят сім) доларів США та 235 (двісті тридцять п`ять) Євро, 195 (сто дев`яносто п`ять) білоруських рублів, 10 000 (десять тисяч) танзанійських шилінгів, - які належать ОСОБА_6 .
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 вересня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно відмовити.

Представник вважає вказану ухвалу такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

На переконання представника, прокурором пропущено строки звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, визначені ч. 5 ст. 171 КПК України, а слідчим суддею не дотримано вимоги ч. 6 ст. 173 КПК України щодо постановлення ухвали про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше 72 годин із дня надходження клопотання до суду.
Зазначає, що ухвалою про надання дозволу на обшук прямо заборонено вилучення готівкових коштів, а тому слідчий їх вилучив без законних на те підстав, проте вказані обставини слідчим суддею не враховані.
Наголошує на законності походження коштів ОСОБА_6 , оскільки він отримує дохід від зайняття підприємницькою діяльністю та з гри в турнірний покер. Зокрема, відвідував серії покеру в Білорусі, Чехії, під час яких вигравав готівку. Виїзди до цих країн та до Танзанії підтверджуються відповідними відмітками в паспорті громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 . Крім цього, зазначає, що нові докази про законність джерела походження коштів останнього стали відомі на час подання апеляційної скарги.
Вважає, що слідчим та прокурором необґрунтовано віднесено вилучені під час обшуку грошові кошти до речових доказів та не наведено фактів, що вони відповідають вимогам ст. 98 КПК України.
Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 не повідомлялося про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у тому кримінальному провадженні, в якому проводився обшук та накладено арешт на майно, не зрозуміло, які саме протиправні дії інкримінуються ОСОБА_6 та якими доказами це підтверджується.
Учасники провадження у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання завчасно проінформовані, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з матеріалами судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 16 жовтня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001013 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2 КК України щодо виявлення у всесвітній мережі Інтернет ряду веб-ресурсів, за допомогою яких здійснюється діяльність у сфері організації та проведення азартних ігор на території України без наявності у суб`єкта господарювання відповідних ліцензій та дозвільних документів, з використанням не сертифікованого та не підключеного до Державної системи онлайн-моніторингу грального обладнання та онлайн-систем організаторів азартних ігор, а також відносно групи осіб, які, діючи за попередньою змовою, створили ряд інтернет-ресурсів,на яких незаконно проводиться діяльність з проведення азартних ігор (гральний бізнес).
09 вересня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 року проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено техніку, документацію, мобільні телефони та грошові кошти у сумі 11 287 доларів США, 235 Євро, 195 білоруських рублів, 10 000 танзанійських шилінгів.
12 вересня 2022 року заступник начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 , майно, а саме: грошові кошти у сумі 11 287 доларів США, 235 Євро, 195 білоруських рублів, 10 000 танзанійських шилінгів, які належать ОСОБА_6 , з метою збереження речових доказів.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду Київської області від 19 вересня 2022 року клопотання прокурора задоволено.
Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.
Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001013 про накладення арешту на грошові кошти у сумі 11 287 доларів США, 235 Євро, 195 білоруських рублів, 10 000 танзанійських шилінгів, які належать ОСОБА_6 , слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вислухавши думку прокурора та представника, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали додані до нього, всупереч доводам викладених в апеляційній скарзі прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.
Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 від 09 вересня 2022 року про визнання грошових коштів речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На переконання колегії суддів клопотання прокурора про арешт майна цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, містить підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для арешту майна та не є безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на грошові кошти у сумі 11 287 доларів США, 235 Євро, 195 білоруських рублів, 10 000 танзанійських шилінгів, які належать ОСОБА_6 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 вересня 2022 року, якою задоволено клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях з кіберзлочинності управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням посягань на кібербезпеку держави Департаменту організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, що посягають на функціонування економіки та кібербезпеку держави, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , накладено арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 , майно, а саме: грошові кошти в сумі 11 287 (одинадцять тисяч двісті вісімдесят сім) доларів США, 235 (двісті тридцять п`ять) Євро, 195 (сто дев`яносто п`ять) білоруських рублів, 10 000 (десять тисяч) танзанійських шилінгів, які належать ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ,, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/24216/22-к Справа №11-сс/824/3934/2022 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1