Справа № 758/8152/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2088/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2021 року за ч.1 ст.286 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, звільнено від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.286-1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22.10.2021 року та призначено ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання - з 09 липня 2022 року, при цьому відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувавши йому в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 07 липня 2022 року по 08 грудня 2022 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення - один день позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат, речових доказів, а також цивільний позов.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку,07.07.2022 приблизно о 21 год. 45 хв., ОСОБА_10 , не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, керуючи у стані алкогольного сп`яніння (2,34 %о) технічно справним автомобілем марки «Daewoo Nexia», р.н. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Осіповського у м. Києві, зі сторони вулиці Світлицького в напрямку вулиці Вітряні Гори.

В цей час, у попутному з ним напрямку, попереду нього в його смузі, розташовуючись ближче до правого краю проїзної частини вулиці Осіповського у м. Києві, рухався мопед марки «Honda», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 .

Під час руху, ОСОБА_10 допустив порушення вимог п.п. 1.5, підпункту «а» п. 2.1, підпункту «б» п. 2.3, підпункту «а» п. 2.9, п.п. 10.1, 13.3 та 14.2 (г) Правил дорожнього руху:

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- підпункт «а» п. 2.1: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- підпункт «б» п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;

- підпункт «а» п. 2.9: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 13.3: під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху;

- п. 14.2.(г): перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу;

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_10 виявились у тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, який впливає на увагу і реакцію водія, а також порушує його координацію, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно та зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, будучи позбавленим права керування транспортними засобами відповідної категорії вироком судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.10.2022 на 1 (один) рік за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, належних висновків для себе не зробив та розпочав керування технічно справним автомобілем марки «Daewoo Nexia», р.н. НОМЕР_1 , під час якого, рухаючись по проїзній частині вулиці Осіповського у м. Києві в межах своєї смуги, маючи об`єктивну змогу виявити попереду себе мопед марки «Honda», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 та обрати безпечні прийоми керування, не зміг вірно оцінити дорожню обстановку та взаємне розташування транспортних засобів, не переконався, що маневр обгону буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, розпочав обгін мопеду марки «Honda», н.з. НОМЕР_3 , в процесі якого, не вжив необхідних заходів для дотримання безпечного інтервалу, невірно оцінив дорожню обстановку та її зміни, та під час повернення на займану смугу, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого, в районі будинку №21 по вулиці Осіповського у м. Києві, передньою правою частиною транспортного засобу здійснив зіткнення з лівою боковою частиною мопеду марки «Honda», н.з. НОМЕР_3 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій мопеду марки «Honda», н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до НДСЛ «Охматдит».

Так, потерпілому ОСОБА_8 спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітини: садна (без опису морфології) у ділянці лівого надпліччя; перелом уламковий лівої ключиці в середній третині (зі зміщенням уламків); крововиливи у тканину легені, яка супроводжувалася розвитком гемопневмотораксу, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості (за критерієм небезпеки для життя).

Порушення ОСОБА_10 вимог п. п. 1.5, підпункту «а» п. 2.1, підпункту «б» п. 2.3, підпункту «а» п. 2.9, 10.1, 13.3 та підпункту «г» п. 14.2 Правил дорожнього руху, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Не погоджуючись з вироком, обвинуваченим ОСОБА_10 подано апеляційну скаргу, якій він просить пом`якшити вирок суду першої інстанції застосувавши до нього покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що при призначенні покарання судом першої інстанції було враховано ряд пом`якшуючих покарання обставин, а саме: щире каяття, активне сприяння слідству, а також щире бажання компенсувати завдану матеріальну шкоду ОСОБА_8 .

При цьому суд першої інстанції зазначив, що каяття, це бажання уникнути відповідальності, чим допустив суперечність, що свідчить про неврахування в повній мірі судом даної пом`якшуючої обставини.

Також на користь потерпілого ОСОБА_8 суд стягнув моральну шкоду в розмірі 25000 грн. Однак, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі обвинувачений буде позбавлений можливості відшкодувати шкоду.

Безпідставним на думку обвинуваченого, є посилання суду на його суспільну небезпечність, оскільки непередбачуване ДТП вчинено без умислу і не містить будь-якої суспільної небезпеки.

Враховуючи вказане, обвинувачений стверджує, що призначене судом першої інстанції покарання є занадто суворим.

Обвинувачений ОСОБА_10 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про його участь в судовому засіданні та про відкладення судового засідання не надіслав.

Із урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також відсутності підстав для обов`язкової участі обвинуваченого в апеляційному розгляді, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду кримінального провадження без участі обвинуваченого ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді,доводи захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вимоги апеляційної скарги необґрунтованими, потерпілого та його законного представника, які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Суд першої інстанції розглянув це кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_10 за ч.1 ст.286-1 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який працює, має місце постійного проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вчинив злочин під час іспитового строку та не відбув покарання за подібний злочин проти безпеки руху. Судом першої інстанції також враховано, що обвинувачений свідомо сів за кермо автомобіля перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та вчинив інкримінований йому злочин, незважаючи на те, що раніше вже притягався до кримінальної відповідальності, тобто не став на шлях виправлення. Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом першої та апеляційної інстанції не встановлено.

Із огляду на зазначене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 не можливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання у межах санкції ч.1 ст.286-1 КК України, із урахуванням положень ст.71 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про те, що судом належним чином не було враховано наявність низки пом`якшуючих обставин, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Дійсно, судом першої інстанції визнано та враховано при призначенні покарання низку обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, про що зазначено вище. Також враховано обставини, що характеризують особу обвинуваченого. Проте, на думку апеляційного суду, їх не можна визнати такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, який маючи незняту та непогашену судимість за ч.1 ст.286 КК України, у стані алкогольного сп`яніння сів за кермо транспортного засобу, грубо порушив Правила дорожнього руху України та допустив наслідки у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого.

Крім того, як вбачається з положень ч.1 ст.75 КК України, вони містять пряму заборону на звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб засуджених за кримінальні правопорушення пов`язані з порушенням правил безпеки руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_10 покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень і домірне скоєному, та призначене в межах санкції інкримінованої частини статті. Підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не встановлено.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні.

Керуючись ст.ст. 401, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а вирок Подільського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року щодо ОСОБА_10 - без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим - у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: