В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/6221/22 (пр. № 1-кп/201/427/2023), відомості про яке 27 серпня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000551, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Хмельницький, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 29 вересня 2022 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2022 року приблизно о 16 годині 25 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, передбачаючи настання можливих суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, тримаючи сокиру обома руками, наніс два удари потерпілому лезом сокири в область правого передпліччя, три удари лезом сокири в область лівого передпліччя та один удар обухом сокири в область лівого передпліччя потерпілого. В результаті своїх умисних протиправних дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, у вигляді: п`яти різаних ран обох передпліч, спричинених від дії гострого предмету, що мав ріжучі властивості, можливо лезом сокири, та одного садна лівого передпліччя, що спричинено від дії тупого твердого предмету, можливо обухом сокири які за своїм характером, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у спричинені умисного легкого тілесного ушкодження, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, а також обставинам, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а отже, ці дані, з урахуванням вищевикладеного, свідчать про недоцільність призначення обвинуваченому іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, при цьому, призначення саме такого покарання у виді штрафу буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Крім того, судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 29 вересня 2022 року був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі та на підставі ст.ст. 75,76 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки, при цьому, вчинив інкриміноване йому суспільно-небезпечне діяння у цьому кримінальному провадженні до ухвалення зазначеного вироку суду, в той же час, враховуючи обставини того, що за результатами розгляду цього кримінального провадження судом прийнято рішення про призначення покарання у виді штрафу, підстав для застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України судом не встановлено, оскільки основне покарання у вигляді штрафу, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 72 КК України підлягає самостійному виконанню.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 314, 369-372, 477 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2022 року, яким ОСОБА_5 був засуджений за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі та на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки виконувати самостійно.

Речові докази предмет за зовнішніми ознаками схожий на сокиру з лезом та дерев`яною ручкою, який відповідно до квитанції № 2021, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Відділення поліції № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області конфіскувати в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1