Справа 303/5720/22
№ 1-кп/303/410/22
№ рядка с/з 97
У Х В А Л А

19 грудня 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Мукачеві клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні №0000476 внесеному до ЄРДР від 15 травня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_5

сторони захисту - обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

- захисників (адвокатів) ОСОБА_6 , ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ухвалою суду від 24.10.2022 року продовжено строк запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком до 22 грудня 2022 року, включно.

У судовому засіданні прокурор подав суду клопотання про продовження дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України - тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання на строк до десяти років. Пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення за ч.4 ст.186 КК України, обґрунтовується сукупністю здобутих в ході досудового розслідування доказів у межах даного кримінального провадження. За результатами досудового розслідування 22.08.2022 року на розгляд до Мукачівського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи на волі може: може переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому дослідженню всіх обставин події, що вказує на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України. Усвідомлення тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у випадку визнання його винним, може спонукати обвинуваченого до вчинення дій, спрямованих на перешкоджання повному і об`єктивному судовому провадженню, що вказує на наявність, ризиків, передбачених: п.1), 4) та п.5) ст.177 КПК України. Таким чином, з урахуванням особи обвинуваченого, його суспільної небезпечності, обставин вчинення цього кримінального правопорушення прокурор вважає що до ОСОБА_3 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, так як тільки такий запобіжний захід дозволить запобігти настанню вказаним ризикам і забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також виконання завдань кримінального судочинства. Підставою продовження дії запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не має наміру ухилятися від суду, та обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки у нього є сім`я - дружина та малолітня дитина.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 , просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження дії обраного відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрати відносно підзахисного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки відсутні ризики, на які вказує прокурор.

У судовому засіданні прокурор подав суду клопотання про продовження дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України - тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання на строк до десяти років. Пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч.4 ст.186 КК України, обґрунтовується сукупністю здобутих в ході досудового розслідування доказів у межах даного кримінального провадження. За результатами досудового розслідування 22.08.2022 року на розгляд до Мукачівського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі може: може переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому дослідженню всіх обставин події, що вказує на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України. Усвідомлення тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у випадку визнання його винним, може спонукати обвинуваченого до вчинення дій, спрямованих на перешкоджання повному і об`єктивному судовому провадженню, що вказує на наявність, ризиків, передбачених: п.1), п.4), та п.5) ст.177 КПК України. Таким чином, з урахуванням особи обвинуваченого, його суспільної небезпечності, обставин вчинення цього кримінального правопорушення прокурор вважає що до ОСОБА_4 необхідно продовжити дію застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, так як тільки такий запобіжний захід дозволить запобігти настанню вказаним ризикам і забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також виконання завдань кримінального судочинства. Підставою продовження дії запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження дії обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не має наміру ухилятися від суду, та просив визначити йому розмір застави, яку він в змозі заплатити.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 , просила відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження дії обраного відносно її підзахисного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді застави, оскільки відсутні ризики, на які вказує прокурор.

Заслухавши позицію прокурора з приводу заявлених клопотань, думку обвинувачених, їх захисників, дослідивши клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, з наступних підстав:

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Прокурором у клопотанні та судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 інкримінованого їм кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за якими останнім пред`явлено обвинувачення, та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні умисного, кримінального правопорушення (злочину) проти власності, що вказує на їх нестійкі моральні переконання та відсутність у них поняття цінності людського життя, не мають постійного місця роботи, не мають постійного доходу, а тому існують ризики, що обвинувачені перебуваючи на волі можуть переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід продовжити дію застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, застосованого до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд врахував наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема існування ризики переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Ризиком у контексті кримінального провадження - є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки кожного з обвинувачених, дійшов обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій обвинуваченими, оскільки попередніми ухвалами про обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, судом була встановлена наявність існування ризику можливого переховування від суду кожного з них.

Висновок суду про продовження існування зазначеного ризику, а саме: переховування обвинуваченого ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, слідує, виходячи з того, що інкриміноване їм кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст.186 КПК України, - є тяжким кримінальним правопорушенням, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з позбавленням права, що у розрізі положень ст.75 КК України, позбавляє суд можливості звільнення винної особи від кримінальної відповідальності чи звільнення її від відбування покарання з випробуванням. За таких обставин, у разі доведення вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до них буде застосовано виключно реальне покарання у виді позбавлення волі. Наведена обставина у виді без альтернативності та тяжкості покарання, на переконання суду, сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинувачених вчинити дії з метою переховування від суду для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Наведенні захисниками та обвинуваченими обставини, на підставі яких останні просять змінити обраний відносно кожного з обвинувачених запобіжний захід, жодним чином не спростовують наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, та його продовження, дані про те, що на даний час такі ризики зменшилися чи відпали в судовому засіданні не встановлені, а стороною захисту не наведені.

Крім того, з врахування особливостей конкретного кримінального провадження за ч.4 ст.186 КК України, за наявності конкретного суспільного інтересу в період дії воєнного стану у державі Україна, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, недоторканості власності та життя і здоров`я особи, суд не знаходить підстав для задоволення клопотань захисників обвинувачених щодо зміни запобіжних заходів, з тримання під вартою без визначення застави на більш м`які.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

При вирішенні питання щодо можливості застосування до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою за станом здоров`я, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Отже, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, суддя вважає, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, альтернативні (більш м`які) запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання ними процесуальних рішень суду, а тому наявна необхідність застосування такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою із визначенням строку у межах шістдесяти днів, відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України.

Керуючись: Розділ ІІ КПК України, ст.331, ст.ст. 371, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - задоволити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, обраного (ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.08.2022 року) відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України, строком на 60 днів, тобто по 16 лютого 2023 року, включно

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - задоволити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, обраного (ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.08.2022 року) відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України, строком на 60 днів, тобто по 16 лютого 2023 року, включно.

Контроль за виконанням ухвали в частині застосування запобіжного заходу, покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити обвинуваченим та їх захисникам негайно після її оголошення та направити учасникам судового провадження для відому.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту оголошення в частині продовження дії запобіжного заходу.

Головуючий ОСОБА_1