Справа № 452/1200/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/761/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження №0000137 за апеляційною скаргою прокурора Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04.07.2022 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кружики Самбірського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньо - спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, військовозобов`язаного, раніше несудимого,

обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:
Прокурор подала апеляційну скаргу на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04.07.2022, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Установлено ОСОБА_7 іспитовий строк терміном 2 роки.

У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

У строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано відбутий ним термін покарання з 07.11.2018 року по 24.05.2019 рік за вироком Самбірського міськрайонного суду від 08.02.2018 року з ув`язненням ОСОБА_7 у ДУ «Городоцький виправний центр №131» (сектор мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання для чоловіків, засуджених вперше до позбавлення волі за злочини, вчинені з необережності), звідки його звільнено 24.05.2019 року на підставі ухвали Верховного суду Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 16.06.2019 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 ) про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 232500 (двісті тридцять дві тисячі п`ятсот) гривень моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз:

- згідно висновку № 595 від 21.03.2017 року 2228 грн. 40 коп.;

- згідно висновку № 1/184 від 03.03.2017 року 1100 грн. 50 коп.;

- згідно висновку № 1697 від 24.04.2017 року 1980 грн. 80 коп., а всього на загальну суму 5309 грн. 70 коп.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07.02.2017 року, на майно, а саме на автомобіль марки «САЗ 3507» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Самбірського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, що в с. Рудня Самбірського району по вул. Бісківській.

Речовий доказ, який згідно постанови старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у Львівській області від 05.02.2017 року визнано речовим доказом та зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Самбірського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, що в с. Рудня Самбірського району Львівської області по вул. Бісковицькій, 9, а саме: автомобіль марки «САЗ 3507» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернуто власнику ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині виключення обтяжуючої обставини згідно п.13 ст. 67 КК України та в частині застосування ст. 75 КК України та подальшого звільнення від відбування покарання з випробуванням, а також в частині вирішення питання долі речових доказів в порядку ст. 100 КПК України. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 рік. Речовий доказ автомобіль марки «САЗ 3507» реєстраційний номер НОМЕР_1 вважати повернутим власнику ОСОБА_7 .
Апелянт вважає вирок суду першої інстанції незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимоги кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та виключення обтяжуючої обставини за ст. 67 КК України - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння і звільнення від покарання з іспитовим строком. Крім того судом повторно прийнято рішення по речовому доказу.

Апелянт зазначає, що під час досудового розслідування встановлено обтяжуючу обставину - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, але суд прийшов до помилкового рішення про відсутність такої обтяжуючої обставини. У вироку суд зазначив, що в ЄРДР відомості про злочин внесені не раніше 02 год. 05.02.2017, а кров у ОСОБА_7 відібрано на аналіз о 00 год. 45 хв. тому немає статусу слідчої дії та доказової сили, крім того порушено процедуру відбору крові. Однак факт перебування ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння підтверджено показами в суді в якості свідків працівниками медичного закладу. У крові ОСОБА_7 було виявлено 0,45 проміле алкоголю це легка ступінь сп`яніння, яка може вплинути на реакцію водія за кермом ТЗ.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не було дотримано вимог ст. 50 ч. 2 КК України та не враховано небезпеку від дій обвинуваченого, які спричинили смерть потерпілого. Не було надано судом всебічної, об`єктивної оцінки обставинам які мають значення для прийняття рішення. Виключення обтяжуючої обставини за п.13 ст. 67 КК України свідчить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Крім того апелянт звертає увагу на те, що ухвалою суду від 31.10.2018 скасовано арешт на автомобіль «САЗ 3507» р.н. НОМЕР_1 та знято заборону на користування та відчуження.

На апеляційну скаргу прокурора захисником - адвокатом ОСОБА_10 подано заперечення в якому сторона захисту просить вирок суду першої інстанції залишити без змін, оскільки судом першої інстанції повно та всебічно досліджено всі обставини справи, враховано особу обвинуваченого, думку потерпілої щодо покарання обвинуваченого та відшкодування їй завданої злочином шкоди. Також судом першої інстанції звернуто увагу на недопустимість доказів щодо перевірки обвинуваченого ОСОБА_7 на стан алкогольного сп`яніння. Адвокат просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора.

У вироку суду першої інстанції зазначено: « ОСОБА_7 відданий до суду за те, що 04.02.2017 року приблизно о 20 год., керуючи автомобілем марки «САЗ 3507» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в кабіні якого перевозив ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та рухаючись ним по вул. Самбірській в с. Калинів Самбірського району Львівської області у напрямку до м. Новий Калинів Самбірського району, при проїзді її ділянки в районі будинку № 38, порушив вимоги Р.1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення термінів "видимість у напрямку руху", "небезпека для руху"); Р.2 п.п. 2.3 б), д), 2.9 а); Р.12 п.п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, він перевищив допустиму швидкість руху в даних дорожніх умовах по видимості елементів проїжджої частини дороги, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді настання видимості на проїжджій частині дороги пішохода ОСОБА_14 , якого мав об`єктивну можливість своєчасно виявити, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, чим своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до наїзду на ОСОБА_14 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці даної пригоди, і в його діях убачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Таким чином, ОСОБА_7 04.02.2017 року, приблизно о 20 год., керуючи автомобілем марки «САЗ 3507» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись ним по вулиці Самбірській в с. Калинів Самбірського району Львівської області у напрямку до м. Новий Калинів Самбірського району, при проїзді її ділянки в районі будинку № 38, скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої наступила смерть потерпілого ОСОБА_14 »

Заслухавши доповідача, думку прокурора про задоволення апеляційних вимог в повному обсязі, міркування обвинуваченого ОСОБА_7 , підтримане його захисником - адвокатом ОСОБА_10 про відмову у задоволенні апеляційної скарги, думку потерпілої про залишення вироку без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було предметом розгляду в судах апеляційної та касаційних інстанції.

У суді апеляційної інстанції було заслухано думки учасників процесу, зокрема по питанню наявності чи відсутності обтяжуючої обставини перебування водія - обвинуваченого ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення дорожньо - транспортної пригоди в результаті якої загинув пішохід.

Алкогольне сп`яніння - це психічний стан людини, який виникає внаслідок вживання алкогольних напоїв (алкогольної інтоксикації), що призводить до фізіологічних, психічних, вегетативних і неврологічних розладів.
Відповідно до п. 7 ч. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за №1413/27858, вбачається, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Відповідно до п.п. 9-13 вказаного вище Порядку, проведення огляду водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі, обов`язкове.
Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ. Лікар, що проводить огляд, повинен ознайомитися з документами, які посвідчують особу водія (паспорт, посвідчення водія та інші документи). Відсутність документів не може бути причиною для відмови в проведенні огляду. У разі коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, в обов`язковому порядку проводиться дослідження з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
Згідно п. 8 ч. 1 вказаної Інструкції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Згідно п.3 розділу ІІІ огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 23.09.2021 (справа № 158/1606/20; провадження № 51-2809 км 2).
Відтак освідування водія у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди не є слідчою дією, але є передумовою для складення протоколу про адміністративне правопорушення або порушення кримінального провадження в залежності від тяжкості наслідків які настали для учасників ДТП.
Суд апеляційної інстанції не досліджує в повній мірі вимоги апеляційної скарги та не приймає рішення по питанню призначення покарання, як це просить прокурор оскільки колегіє суддів виявлено невідповідність вироку вимогам КПК України.
Згідно з п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставинами, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, зокрема, у разі якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Фабула мотивувальної частини вироку не відповідає вимогам КПК України, так, як там зазначено те, що встановлено досудовим слідством, а не те, що доведено судом першої інстанції під час судового розгляду.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п.2 ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається:

- формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення;

- статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений;

- докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів;

- мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд та інше.

Враховуючи зазначене вище, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги, заперечення захисника, результат дослідження матеріалів справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стаді підготовчого судового засідання. Під час розгляду справи по суті необхідно повно та всебічно дослідити докази у кримінальному провадженні в їх сукупності з врахуванням доводів зазначених в апеляційній скарзі, перевірити правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 та у разі визнання винним, обґрунтувати призначене покарання, тобто постановити законне та мотивоване рішення по справі, що відповідає положенням ст.370 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу прокурора Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області 04.07.2022 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: