Постанова

Іменем України

23 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 399/1037/20

провадження № 51-4251 км 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за

№ 0000291за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Камбурліївка Онуфріївського району Кіровоградської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого

ОСОБА_8 на вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2022 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду

від 20 вересня 2022 року щодо ОСОБА_8 .

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2022 року ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК України) та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України - із звільненням від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік.

Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази у провадженні.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 20 вересня 2022 року вказаний вище вирок залишено без змін.

За вироком суду, ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за незаконне зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту за наступних обставин.

Так, 27 квітня 2020 року в період часу з 06 год.05 хв. до 07 год. 38 хв. під час проведення обшуку житлового будинку домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_9 , в якому мешкає обвинувачений ОСОБА_8 , що проводився на підставі ухвали слідчого судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2020 року в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00000591 від 21 лютого 2020 року, в приміщенні кімнати будинку виявлено та вилучено чотири поліетиленові пакети із застібками з вмістом кристалічної речовин, в яких, згідно висновку експерта № 569 від 30 квітня 2020 року, міститься психотропна речовина - метамфетамін, загальною масою 0, 1035 г, обіг якої обмежено, та один поліетиленовий пакет із застібкою з вмістом подрібненої речовини рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 569 від 30 квітня 2020 оку, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину становить 9,812 г, обіг якого заборонено, які незаконно зберігав ОСОБА_8 без мети збуту.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_8 через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає, що апеляційний суд належним чином не спростував викладених у його скарзі доводів, що призвело до постановлення судового рішення, яке не відповідає вимогам ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України). Зокрема, апеляційний суд залишив поза увагою доводи сторони захисту про: протилежні від інших свідків показання свідків сторони захисту; те, що вилучені під час обшуку речовини та предмети ніяким чином не доказують приналежність їх саме ОСОБА_8 , так як вони можуть належати будь-кому з мешканців житлового приміщення, а стороною обвинувачення, в свою чергу, не було доведено належними доказами протилежне; визнання протоколу обшуку та самої процесуальної дії недопустимим доказом; постанову про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами, в якій вказані певні об`єкти, в тому числі і речовини, які були вилучені під час обшуку, просто перелічуються, але речовими доказами не визнаються; клопотання про визнання висновку експерта № 569 від 30 квітня 2020 року недопустимим доказом

у зв`язку з використанням хроматографа «Shimadzu», повірка якого була прострочена, та незазначення номера хроматографа, за допомогою якого було проведено дослідження речовини. Зауважує, що під час досудового розслідування обвинуваченому не було пред`явлено речових доказів, а також стороною обвинувачення не було надано їх для огляду під час судового засідання, в порушення вимог ст. 357 КПК України.

Позиції учасників судового провадження

До початку касаційного розгляду на адресу суду надійшла заява захисника ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про касаційний розгляд без його участі.

Прокурор заперечила проти задоволення касаційної скарги сторони захисту, просила залишити оскаржувані судові рішення без зміни.

Мотиви Суду

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

У частинах 1, 2 ст. 419 КПК України зазначено, що в мотивувальній частині ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, зазначаються: встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними; мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, якими він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, на яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Зазначені вимоги закону під час розгляду цього провадження в апеляційному суді були виконаними.

Оцінивши викладені у рішеннях суду першої та апеляційної інстанцій висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що дані висновки ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції та перевірені апеляційним судом у повному обсязі та є взаємоузгодженими між собою.

Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту.

Апеляційний суд належним чином перевірив доводи сторони захисту щодо оцінки показань свідка ОСОБА_11 , а також показань свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 та навів свої мотиви щодо оцінки показань зазначених осіб.

Належним чином перевірив апеляційний суд доводи захисника щодо простроченої повірки хроматографа, за допомогою якого було проведено дослідження речовин, виявлених під час обшуку і той факт, що саме цей хроматограф використовувався експертом для проведення експертизи.

Щодо не відкриття стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України листа експертної установи Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та копії Свідоцтва про калібрування газового хроматографа

від 30 липня 2019 року № 4226, наданого на запит сторони обвинувачення, слід зазначити, що ці документи на момент відкриття матеріалів іншій стороні у розпорядженні сторони обвинувачення були відсутні, а тому не могли бути відкриті.

Щодо сумнівів сторони захисту про достовірність наданого листа експертної установи Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у зв`язку із тим, що відповідно до ч. 2 ст. 69 КПК України не можуть бути експертами особи, які перебувають у службовій та іншій залежності від сторін кримінального провадження або потерпілого, слід зазначити, що

будь-яких відомостей, які б вказували на службову або іншу залежність працівників експертної установи Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від сторони обвинувачення в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Належним чином апеляційний суд оцінив доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, стосовно того, що обвинувачений не проживав у батьків, а тому наркотична речовина йому не належить, а також твердження обвинуваченого та сторони захисту, щодо того, що наркотичні засоби належать будь-кому з мешканців житлового будинку, в якому було проведено обшук, та визнав їх безпідставними та такими, що спростовуються іншими дослідженими доказами, які суд визнав належними, допустимими та взаємоузгодженими, що підтверджують вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Щодо непред`явлення обвинуваченому під час досудового розслідування та недослідження в судовому засіданні речових доказів колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому законом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є, зокрема, висновки експертів.

Судом першої інстанції досліджено та апеляційним судом перевірено висновок експерта № 569 від 30 квітня 2020 року яким встановлено, що надані на експертизу речовини (які було виявлено та вилучено в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000591 від 20 лютого 2020 року під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , в якому проживав засуджений ОСОБА_8 ) є канабісом (загальною масою 9, 812 г), який віднесено до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, та психотропною речовиною - метамфетамін (загальною масою 0, 1035 г).

Колегія суддів також зазначає, що предметом злочину у розумінні диспозиції ч.1 ст.309 КК України є саме наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги. Встановлення та визнання речовини такою, що належить до вказаних вище речовин можливо лише шляхом проведення відповідної експертизи.

Водночас з матеріалів провадження вбачається, що вказаний висновок експерта судом обґрунтовано покладено в основу вироку в сукупності з іншими дослідженими доказами.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судових рішень, у касаційній скарзі не наведено, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:

Вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12 квітня

2022 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 20 вересня 2022 року

щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3