Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/52/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2023 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000365 за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» ОСОБА_9 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2022 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Терехівка Славгородського району Могильовської області Республіки Білорусь , громадянина України, з середньою технічною освітою, працюючого начальником цеху в ТОВ ВАТ «Олімп» , одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 ( три) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням та визначено йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов прокурора до ОСОБА_8 , поданий в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Світловодська міська рада, про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_10 до АТ Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, завданої здоров`ю внаслідок дорожньо транспортної пригоди задовольнити частково та стягнуту з АТ Страхова компанія «Країна» на його користь 19220 грн. 00 коп. на відшкодування шкоди, завданої здоров`ю внаслідок дорожньо транспортної пригоди.

В задоволенні вимог щодо стягнення решти заявлених сум відмовлено.

Вказаним вироком вирішено також питання щодо арешту майна та речових доказів,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, за наступних обставин.

13 липня 2021 року близько 07:30 години, точного часу вчинення кримінального правопорушення встановити не вдалося, ОСОБА_8 керував автомобілем «OPELASTRA 0TGF69», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в світлу пору доби в місті Світловодськ Кіровоградської області по вул. Героїв України зі сторони бульвару Дніпровського в напрямку вулиці Індустріальна. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу по вулиці Героїв України біля будинку № 102 в місті Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області, діючи необережно, ОСОБА_8 проявив кримінальну протиправну самовпевненість та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху України (п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.)

Так, ОСОБА_8 , рухаючись по вищевказаній ділянці дороги на вказаному автомобілі, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «Нерегульований пішохідний перехід», який знаходиться на проїзній частині дороги, не знизив швидкість для його безпечного проїзду та маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_10 , який переходив дорогу в межах пішохідного переходу зліва направо щодо напрямку руху автомобіля, не вжив заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу при необхідності аж до його повної зупинки, не надав переваги в русі через дорогу пішоходу, чим грубо порушив вимоги п.12.3, 18.1 ПДР України (п.12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не вжив заходів до зменшення швидкості, аж до повної його зупинки; п. 18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека) та у результаті чого допустив наїзд на останнього.

Всі вищевикладені невідповідні та протиправні дії водія ОСОБА_8 та порушення ним вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д), 12.3 та 18.1 ПДР України знаходяться в технічному причинному зв`язку з фактом наїзду на пішохода ОСОБА_10 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми, ЗЧМТ, перелому лівої тім`яної кістки черепу, субдуральної гематоми зліва, субарахноїдального крововиливу, забою головного мозку, рани лобу, ранок та саден обличчя, кінцівок, вивиху правого плеча, закритого двобічного перелому лобкової та сідничної кісток тазу, сопор. Дані тілесні ушкодження відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 29.07.2021 №111 по ступеню тяжкості в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, в апеляційній скарзі представник АТ «СК «Країна» - ОСОБА_9 просить його змінити в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_10 до АТ «СК «Країна», відмовивши в його задоволенні, а в іншій частині - залишити без змін.

В обґрунтуванні своїх вимог апелянт зазначає, що вирок в частині вирішення цивільного позову до АТ «СК «Країна» є незаконним, необґрунтованим, а також таким, що не зазнало належної правової процедури при розгляді цивільного позову в рамках кримінального провадження та, як наслідок, ухвалене без застосування та дотримання вимог норм матеріального права - спеціального закону - Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надалі Закон та процесуального права.

Законом передбачено, що обов`язковою умовою отримання страхового відшкодування є звернення потерпілої особи чи іншої особи, яка має право на отримання відшкодування до Страховика із Повідомленням. Заявою на виплату страхового відшкодування, доданими до неї належними документами, а також виконання інших дій, передбачених Законом.

Проте, ОСОБА_10 в порядку, передбаченому Законом, не звертався до АТ «СК «Країна» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, заявою на виплату страхового відшкодування, як того вимагає Закон, тощо не надавав.

Крім того, вирішуючи цивільний позов ОСОБА_10 до АТ «СК «Країна» по суті, суд першої інстанції погодився із доводами АТ «СК «Країна», викладеними у поясненнях від 07.06.2022 року, відповідно до яких в даному випадку до застосування підлягали саме положення п. 24.3, п. 24.2 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» з огляду на те, що документально підтверджений розмір витрат на лікування позивача є меншим від розрахунку страхового відшкодування за правилами п. 24. 2 ст. 24 вказаного Закону, в зв`язку з чим до стягнення належить сума страхової виплати згідно наведеного у Поясненнях розрахунку.

Окрім того, відповідно до ст. 26-1 Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Тобто, загальний розмір страхового відшкодування за шкоду, завдану здоров`ю Цивільного позивача, міг скласти:

15 800,00 * 5 % - 16 590,00 грн., де:

15 800,00 - страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров`ю;

5 % - розмір моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я потерпілого.

Разом із цим, суд першої інстанції, визнаючи суму страхової виплати, яка підлягає стягненню з АТ «СК «Країна», дійшов висновку, що до цієї суми має бути включено витрати на лікування за три дні, яке проходив потерпілий у Світловодській центральній районній лікарні.

Однак, до цивільного позову та інших заяв по суті справи ані Цивільним позивачем, ані його представником не долучалося копій документів на підтвердження перебування Цивільного позивача у Світловодській ЦРЛ. Жодних виписок із медичних карток, довідок чи інших документів із даного закладу охорони здоров`я АТ «СК «Країна» не отримувало. Також, апелянт не отримував копій клопотань про приєднання таких доказів до матеріалів справи.

З огляду на зазначене, апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого та незаконного висновку про перебування Цивільного позивача протягом трьох днів у Світловодській ЦРЛ, оскільки це є підтвердженим.

Апелянт вважає, що за умови звернення до Страховика із заявою на виплату страхового відшкодування, Цивільний позивач міг би отримати страхову виплату, пов`язану зі шкодою, завданою власному здоров`ю, у розмірі 16 590,00 грн., адже саме такий розмір страхової виплати відповідає положенням Закону та наявним письмовим доказам.

Обвинувачений ОСОБА_8 в запереченнях на апеляційну скаргу представника цивільного відповідача, з наведенням свого обґрунтування, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_6 , які повністю заперечили проти задоволення апеляційних вимог представника АТ «СК «Країна», посилаючись на її необґрунтованість, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено, що при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_8 суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення, дотримуючись вимог ст. 337 КПК України, безпосередньо дослідив докази у справі та з`ясував усі обставини, які мають істотне значення для її правильного вирішення.

Дослідивши у змагальній процедурі й зіставивши наявні у кримінальному провадженні фактичні дані, оцінивши їх в аспекті вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості й достатності, а також з`ясувавши передбачені ст. 91 цього Кодексу обставини, що належать до предмета доказування, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що зібрані докази в сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_11 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, - з приводу чого у вироку наведені належні і правильні мотиви.

Враховуючи те, що фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України та призначеного покарання в апеляційній скарзі представника АТ «СК «Країна» не оспорюються, а тому колегією суддів відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України не переглядаються.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження та призначив останньому покарання, яке повною мірою відповідає вимогам статей 50, 65 КК України та обґрунтовано прийшов до висновку про можливість застосування до ОСОБА_8 приписи ст. 75 КК України.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, будь-яких порушень вимог кримінального процесуального законодавства під час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, які б давали підстави для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не встановила.

Що стосується апеляційних доводів представника АТ «СК «Країна» щодо незаконності оскаржуваного вироку в частині вирішення цивільного позову до АТ «СК «Країна», колегія суддів вважає їх безпідставними виходячи з наступного.

Положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як убачається з вироку, вирішуючи цивільний позов до АТ «СК «Країна», суд першої інстанції виходив з того, що порядок звернення потерпілого чи іншої особи до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком урегулювання спору, визначеним як обов`язковий у розумінні ст.124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування.

Отже, обов`язок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, коли йдеться про вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини.

Вказане узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 червня 2019 року в справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24 кс19), згідно якого для розгляду в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до страховика про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону № 1961-IV, не є обов`язковим.

Таким чином, апеляційні доводи представника АТ «СК «Країна» про те, що потерпілий в порядку, передбаченому законом, не звертався до АТ «СК «Країна» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а отже рішення про задоволення позову останнього до АТ «СК «Країна» є незаконним, колегія суддів не приймає до уваги.

Також колегія суддів знаходить безпідставними апеляційні доводи про те, що суд необґрунтовано стягнув з АТ «СК «Країна» витрати на лікування за три дні, яке проходив потерпілий у Світловодській центральній районній лікарні.

Як убачається з матеріалів справи, потерпіла ОСОБА_12 ( дружина) ОСОБА_10 , повідомила суду, що після дорожньо транспортної пригоди її чоловік перебував у реанімаційному відділені лікарні м. Світловодська три дні. Потім переведений до м. Кременчук, де в подальшому перебував на лікуванні.

Крім того, згідно довідки КНП «Світловодська центральна районна лікарня», ОСОБА_10 знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні з 13.07.2021 по 16.07.2021, лікування проводилось за рахунок хворого (Т.1 а.м.п. 20).

Тобто, суд першої інстанції приймаючи рішення щодо цивільного позову у повній мірі з`ясував обставини, передбачені ст. 91 КПК України, та прийшов до правильного висновку про стягнення на користь потерпілого витрати на лікування за три дні, яке він проходив у Світловодській центральній районній лікарні.

Враховуючи все вищенаведене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника АТ «Страхова компанія «Країна» - ОСОБА_9 слід залишити без задоволення, а вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2022 року, стосовно ОСОБА_8 без змін.

Керуючись ст.376 ч.2, ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2022 року, стосовно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4