ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року Дніпровський апеляційний суд в складі

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в режимі відео конференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганскої області від 30 липня 2021 року, якою кримінальне провадження за обвинуваченням за ч.1ст.109, ч.2 ст.110, ч.1ст.258-3 КК України відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-ки України,

на підставі п.10ч.1 ст. 284 КПК України закрито у зв`язку із тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганскої області від 30 липня 2021 року на підставі п.10ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України,закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1ст.109, ч.2 ст.110, ч.1ст.258-3 КК України.

На вказану ухвалу надійшла апеляційна скарга прокурора, в якій ставиться питання про її скасування із направленням провадження в суд 1-ї інстанції на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону. Прокурор зазначив, що суд, вирішуючи питання про закриття провадження, хибно послався на правила п.10 ч.1 ст.284 КПК України, які набрали чинності лише 15.03.2018 року, і не можуть застосовуватися для даного кримінального провадження, оскільки воно відкрито ще до вказаної дати.

Заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне:

Відповідно до ч.2ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Кримінальне провадження № 0000377 про злочини, передбачені ч.1 ст.109, ч.1, 2 ст.110, ч.1ст.258-3 КК України, було внесено до ЄРДР 31.10.2014 р.

26.01.2015 року у кримінальному провадженні № 0000377 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Постановою прокурора відділу прокуратури Луганської області від 14.06.2017р. з кримінального провадження № 0000377 виділено матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_8 (том 2, а.с. 202), яким в подальшому присвоєно № 0000117 та 16.02.2018 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 26.01.2015.

З моменту складання письмового повідомлення про підозру ОСОБА_8 , тобто з 26.01.2015 по момент завершення досудового розслідування, кримінальні провадження № 0000377 та № 0000117 неодноразово зупинялись та відновлювались. Строк досудового розслідування неоднарозово продовжувався.

За приписами ст.119 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта.

В апеляційній скарзі прокурора не оспорюється встановлений судом 1-ї інстанції фактичний строк досудового розслідування із виключенням згідно приписів ст.119 КПК України періодів припинення провадження та терміну ознайомлення сторін з матеріалами провадження в порядку ст. 290 КПК України. Також прокурор не оспорює встановленого судом 1-ї інстанції моменту закінчення строку досудового розслідування, асаме 09.04.2018 року, і встановлений судом факт направлення прокурором обвинувального акту відносно ОСОБА_8 до суду12.04.2018 року.

Тобто, фактично в апеляційній скарзі прокурором не було оспорено висновок суду 1-ї інстанції про те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 було направлено до суду поза межами строку досудового розслідування.

Єдиний довід прокурора щодо незаконності оскарженої ухвали місцевогосуду від 30 липня 2021 року полягає в тому, що суд незаконно застосував положення п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Тому проблема полягає у встановленні правомірності застосування судом 1-ї інстанції приписів п.10 ч.1 ст.284 КПК України при вирішенні питання про закриття провадження.

Відповідно до п.10ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Пункт 10 ч.1ст.284 КПК України внесено до кримінального процесуального закону підпунктом 19 пункту 7 § 1 розділу 4 Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів.

В той же час пункт 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 зазначає, що підпункт 19 пункту 7 § 1 цього розділу вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотньої дії в часі та застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Згідно п.1 розділу 6 Закону № 2147-VIII від 03.10.2017цей Закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545), опублікованим у газеті "Голос України"

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду Про визначення дня початку роботи Верховного Суду №2 від 30.11.2017 р. днем початку роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року. В цей же день дану постанову опубліковано в газеті Голос України.

Таким чином, з огляду на приписи пункт 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 р. правила п.10 ч.1 ст.284 КПК України можуть застосовуватись лише до кримінальних проваджень, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після 15 березня 2018 року (15.12.2017 р. плюс три місяці).

В той же час, колегія суддів звертає увагу на таке:

Відповідно до ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Як зазначено у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31 жовтня 2022 року (справа № 753/12578/19) кримінальне процесуальне законодавство України визначає порядок провадження в кримінальних справах, тобто порядок вчинення процесуальних дій і прийняття кримінальних процесуальних рішень, встановлює кримінальну процесуальну форму, зокрема підстави, умови і порядок здійснення процесуальних дій, види, зміст і форму процесуальних рішень, які можуть бути прийняті під час кримінального провадження.

Вимоги щодо будь-якого кримінального процесуального закону не повинні суперечити вимогам, які ставляться до Кримінального процесуального кодексу України як нормативно-правового акта, зокрема приписам статей 4-9 КПК.

Приписи закону, яким до КПК внесені зміни, із набранням чинності є нормами кримінального процесуального закону, а отже, мають віддзеркалювати своїм змістом загальні положення і засади цього закону і застосовуватись у тій частині, яка узгоджується із ними, оскільки вони є невід`ємною складовою системи кримінальних процесуальних гарантій (способів і засобів забезпечення здійснення правосуддя), що по суті включає в себе можливість реалізації прав та обов`язків усіма суб`єктами кримінального процесу для досягнення його мети та ефективного вирішення завдань кримінального провадження.

Кримінальний процесуальний кодекс України як кримінальне процесуальне законодавство є систематизованим зведенням кримінальних процесуальних норм, які регулюють порядок досудового розслідування та судового провадження. У випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади такого провадження, визначені положеннями ч. 1 ст. 7 КПК (ч. 6 ст. 9 КПК).

Конституція України, закріпивши в положеннях ч. 1 ст. 58 приписи щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі лише у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України (рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/201), за висновками якого: закони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон, під час дії якого вони настали або мали місце. Дія закону не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності законом.

Закріплення принципу незворотності дії закону у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп).

Загальні положення КПК не містять підґрунть до встановлення всупереч приписам ст. 5 КПК окремих правових режимів щодо вирішення питання про закриття кримінального провадження в разі закінчення строків досудового розслідування, якщо такі відносини виникли з моменту введення в дію Закону № 2147-VIII. Порядок і підстави проведення процесуальної дії і прийняття процесуального рішення визначаються положеннями КПК, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення, а не датою внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Як вже було зазначено, судом 1-ї інстанції встановлено (і це не оспорюється прокурором), що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 було направлено поза межами строку досудового розслідування, після його закінчення.

До 16.03.2018 р. КПК України не передбачалось наслідків направлення обвинувального акту в суд поза межами строку досудового розслідування.

Але з 16.05.2018 р. пунктом 10 ч.1 ст.284КПК України передбачено закриття провадження, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Тобто, законодавцем обов`язок органу, який здійснює досудове розслідування, завершити досудове розслідування в передбачені законом строки було підкріплено санкцією - закриттям провадження в разі закінчення такого строку. Таке законодавче удосконалення було направлене на подальше забезпечення виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.3 КПК України, та додержання основних засад кримінального провадження, встановлених Главою 2 КПК України, в тому числі і забезпечення додержання розумності строків.

За приписами ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Отже, положення закону недвозначно свідчать про те, що введенням в дію п. 10 ч.1 ст.284КПК України розширено права підозрюваного щодо забезпечення розумності строків досудового розслідування та строків можливих процесуальних обмежень, які можуть бути застосовані до підозрюваного, а також свідчить про розширення і посилення гарантій прав людини у кримінальному провадженні.

Як вже зазначено, відповідно до приписів ст.5 КПК Українипроцесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Строк досудового розслідування (процесуальна подія) кримінального провадження, що розглядається сплив 09.04.2018 року, процесуальна дія, направлення прокурором обвинувального акту до суду, відбулась 12.04.2018 року, тобто вже після того, як п.10 ч.1ст.284 КПК України в редакції Закону № 2147-VIII набрав чинності. Тому у відповідності до приписів ст.5 КПК України на цей час повинні бути застосовані передбачені п.10 ч.1ст.284 КПК України наслідки у вигляді закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням після повідомлення особі про підозрустроку досудового розслідування, визначеного статтею 219 цього Кодексу.

З викладеним узгоджується правовий висновок про те, що положення п. 4 параграфа 2 «Прикінцевих положень» Закону № 2147-VIII підлягають застосуванню з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 58 Конституції України, статей 5, 8, 9 КПК. ( Постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31 жовтня 2022 року справа № 753/12578/19).

За приписами ч.6 ст.13 Закону Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів вважає, що зазначений висновок Об`єднаной палати ККС ВС релевантен для вирішення апеляційної скарги, що розглядається. Хоч Об`єднаною палатою і вирішувалось питання щодо порядку продовження строків досудового розслідування, але зроблено однозначний висновок щодо застосування п. 4 параграфа 2 «Прикінцевих положень» Закону № 2147-VIII, яким таким же чином, як і питання порядку продовження строків досудового розслідування урегульовано питання закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Отже, положення п. 4 параграфа 2 «Прикінцевих положень» Закону № 2147-VIII щодо здійснення судового контролю за продовженням строку досудового розслідування підлягають застосуванню з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 58 Конституції України, статей 5, 8, 9 КПК.

Тобто, повертаючись до провадження, що розглядається, колегія суддів вважає, що оскільки обвинувальний акт було направлено прокурором до суду після спливу строку досудового розслідування, суд 1-ї інстанції обґрунтовано та законно застосував положення п.10 ч.1ст.284 КПК України, які вже набули чинності на час спливу строку досудового розслідування, закривши кримінальне провадження.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора як така, що не ґрунтується на законі, не підлягає задоволенню. Підстав для скасування оскарженої ухвали суду 1-ї інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Рубіжанського міського суду Луганскої області від 30 липня 2021 року, якою закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців с дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3