У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И ЛА:

До провадження слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Скарга мотивована тим, що 24 серпня 2022 року за адресою проживання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 , в результаті обшуку були вилучені, зокрема, грошові кошти у розмірі 19 000 доларів США, 190 купюр номіналом по 100 доларів США. 28 вересня 2022 року слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва було винесено ухвалу про часткове задоволення клопотання прокурора про арешт майна та відмовлено у накладенні арешту на зазначені кошти.

Проте, станом на 31 жовтня 2022 року грошові кошти так і не були повернені, не зважаючи на подане клопотання та багаторазові звернення до слідчого та прокурора.

Отже, слідчим Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві вчиняється порушення норм кримінального процесуального законодавства та порушується право власності на майно, тому ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з указаною скаргою та просить зобов`язати слідчого ОСОБА_5 повернути кошти ОСОБА_4 , які були вилучені під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року.

Особа, яка подала скаргу, в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки не повідомив.

Слідчий Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання особи, яка подала скаргу, та слідчого/прокурора, відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Відповідно до частини третьої статті 303 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Як вбачається з матеріалів скарги адвокат ОСОБА_3 неодноразово викликався в судові засідання, повідомлявся про дату та час розгляду скарги по телефону, шляхом надсилання СМС-повідомлень, а також в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_3 , яка свідчить про його обізнаність про дату та час розгляду скарги. Розгляд скарги неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою заявника та його адвоката, враховуючи встановлені чинним законодавством строки розгляду вказаної скарги, зокрема, скарга до суду надійшла 04 листопада 2022 року, станом на 05 грудня 2022 року, розгляд скарги по суті не розпочато, слідчий суддя дійшов висновку про розгляд скарги у відсутність особи, яка подала скаргу.

Згідно з частиною третьою статті 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 26 КПК України передбачено, що, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи принцип диспозитивності, суд вважає за можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу та дослідивши матеріали додані до скарги слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Положеннями частини першої статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як встановлено в ході судового розгляду, Солом`янським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001268 від 10 червня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 15, частиною четвертою статті 190 КК України.

24 серпня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 15 серпня 2022 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено, зокрема, грошові кошти у сумі 19 000 дол. США купюрами номіналом 100 дол. США у кількості 190 штук.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року було частково задоволено клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва про арешт майна, вилученого 24 серпня 2022 року під час обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 . Зокрема, в частині накладення арешту на вилучені під час обшуку грошові кошти у сумі 19 000 дол. США було відмовлено, оскільки не було надано доказів того, що вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з частиною п`ятою статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Згідно з частиною другою статті 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Відповідно до частини першої статті 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання прокурора в частині накладення арешту на грошові кошти було залишено без задоволення. Водночас, зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що прокурор не наполягав на накладенні арешту на вказані грошові кошти.

Крім того, відмовляючи в задоволенні клопотанні про арешт майна в частині накладення арешту на грошові кошти слідчий суддя зазначила, що стороною захисту було наведено аргументи щодо джерела отримання таких коштів та їх приналежності особі, відношення якої до кримінального правопорушення, яке є предметом розслідування, наразі не доведено.

Відповідно до положень частини другої статті 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

При цьому, під час здійснення кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені статтями 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Отже, органом досудового розслідування не доведено, що вилучені під час обшуку грошові кошти мають відношення до кримінального провадження, та постанови про визнання вказаного майна речовими доказами надано не було.

Крім того, слідчий заперечень до суду не надав, викладені обставини в скарзі не спростував.

Разом з тим, на момент розгляду скарги, вилучене майно не повернуто власнику, не зважаючи на те, що ухвалою слідчого судді від 28 вересня 2022 року, яка не оскаржувалась до суду апеляційної інстанції та набрала законної сили, відмовлено в накладенні арешту на грошові кошти.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для утримання майна ОСОБА_4 , оскільки доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є таким, що містить інформацію про вчинення кримінального правопорушення не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, оскільки, вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном та її задоволення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення скарги.

Керуючись статтями 169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб, які здійснюють досудове розслідування та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001268 від 10 червня 2022 року повернути ОСОБА_4 належне йому майно, вилучене під час обшуку 24 серпня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у сумі 19 000 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США у кількості 190 штук.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1