Справа № 755/9690/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" лютого 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного в суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002676 від 03 вересня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, учня 9 класу школи-інтернат № 14 міста Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 17 березня 2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва застосовано примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд бабусі строком на 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

представника відділу захисту прав дітей служби

у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної

в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2022 року близько 16 години 30 хвилин, у період дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, а також Указу Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2500-ІХ від 15 серпня 2022 року на території України продовжено строк воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2022 року строком на 90 днів, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у загальному коридорі магазину «Велмарт» за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 31, де помітив банківську карту, яку потерпілий ОСОБА_8 забув у банкоматі «Приватбанк».

У цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме, незаконне заволодіння грошовими коштами, які знаходились на банківській картці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до банкомату, забрав банківську карту та направився до торгової зали магазину «Велмарт», де взяв портативну колонку марки «Хевіт», вартістю 384 гривні 95 копійок, та бездротові навушники марки «Хевіт», вартістю 521 гривня 99 копійок.

Після чого, ОСОБА_3 тримаючи у руках вищевказану техніку, направився до каси самообслуговування, де здійснив дві оплати банківською картою, яка належить ОСОБА_8 , через платіжну систему «Pay Pas», заподіявши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 906 гривень 94 копійки.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, та показав суду, що він проживає з бабусею, навчається у 9 класу школи-інтернат № 14 міста Києва, матір їм не цікавиться. 02 вересня 2022 року близько 16 години 30 хвилин він перебував у магазині «Велмарт» за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 31. Біля банкомату «Приватбанк» він помітив банківську карту. Він хвилин 15 спостерігав за картою, ніхто за нею не повернувся. Він вирішив забрати картку. Він не знав чи є на ній гроші, але вирішив це перевірити. З цією метою, він зайшов до торгівельної зали магазину «Велмарт», де взяв портативну колонку та бездротові навушники. Він знав, що на картках зазвичай стоїть ліміт 500 гривень, тому він пішов до каси самообслуговування, де у два платежі розрахувався за товар. Він розумів, що він розраховується чужими грошима без дозволу. Придбані речі, він продав на ринку за 400 грн., не пояснюючи, що вони куплені на викрадені гроші. За отримані кошти він купив продукти харчування та поїхав до друзів. У подальшому він сам працівникам поліції розповів про крадіжку та вказав особу, якій продав речі. Його бабуся відшкодувала потерпілому суму 1300 грн. Він щиро кається та просить суворо його не карати, дозволити жити з бабусею.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю підтверджується сукупністю зібраних та безпосередньо досліджених у судовому засіданні доказів.

Крім того, як вбачається з даних, що містяться:

- у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 03 вересня 2022 року, ОСОБА_8 звернувся до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві з заявою, про те, що 02 вересня 2022 року близько 20 години за адресою: АДРЕСА_2 дізнався про те, що з його картки «Приватбанку» були зняті грошові кошти у сумі 907 гривень, після того як він забув дану картку в банкоматі за адресою: м. Київ, пр-т Тичини, 1-в;

- у виписці по картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і додатковим розрахунковим рахунком за період 02.09.2022-03.09.2022, про те, що 02.09.2022 року у Велмар 33, за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 31, було зроблено валютні операції у сумі 384 гривні 95 копійок платіж № 8DB та 521 гривня 99 копійок платіж № 4DB;

- у постанові про визнання речовими доказами від 16 вересня 2022 року: портативну колонку марки «Хевіт» та бездротові навушники марки «Хевіт» - визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 ;

- у розписці ОСОБА_9 про те, що він отримав від слідчого портативну колонку марки «Хевіт» та бездротові навушники марки «Хевіт»;

- у постанові про визнання речовими доказами від 22 вересня 2022 року: копії чеків №306 та №307, в яких предметом оплати є портативна колонка марки «Хевіт» та бездротові навушники марки «Хевіт» - визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0002676 від 03 вересня 2022 року;

- у постанові про визнання речовими доказами від 21 вересня 2022 року: лазерний диск CD-R марки Videx на якому знаходиться копія відеозапису від 02 вересня 2022 року - визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0002676 від 03 вересня 2022 року;

- у відповіді Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № від 13 вересня 2022 року на лист слідчої СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 13 вересня 2022 року про те, що на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з 23 січня 2020 року перебуває ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах;

- у розписці ОСОБА_8 від 30 листопада 2022 року про те, що він отримав від ОСОБА_3 1300 гривень в якості добровільного відшкодування, претензій до обвинуваченого не має.

Аналізуючи вищенаведене, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, навчається у школі інтернаті, батько із сім`єю не проживає, не приймає участь у вихованні сина, мати самоусунулася від виховання дитини, він знаходиться під наглядом бабусі, посередньо характеризується за місцем навчання, школа та відповідні державні установи належно не реагували та не вживали відповідних заходів реагування на умови життя обвинуваченого, він фактично вчинив кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких обставин, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, висновки досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого, надані представником Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про те, що виправлення неповнолітнього ОСОБА_3 у громаді можливо без ізоляції від суспільства або обмеження волі на певний строк (у разі визнання його винуватим), те що потерпілому відшкодовано суму матеріальної та моральної шкоди і він не має до ОСОБА_3 претензій матеріального характеру, від дій обвинуваченого не настало тяжких наслідків,

Обставинами, які, відповідно до вимог ст.66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, вчинення кримінального правопорушення вперше, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне добровільне відшкодування потерпілому матеріальної шкоди, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, від його дій не настало тяжких наслідків.

Обставин, які, у відповідності до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , - органом досудового розслідування не встановлено.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Поряд з цим, суд враховує положення ч. 1 ст. 69 КК України, які надають повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Враховуючи конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків від його дій, те, що ОСОБА_3 вперши вчинив кримінальне правопорушення, вчинив його будучи неповнолітнім, вчинив кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, суд вважає, що ці обставини не тільки пом`якшують покарання, а у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому при призначенні ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, можливо призначити покарання нижче від нижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, відповідно до вимог статті 75 КК України, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, те що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні та активно сприяв органу досудового слідства у розкритті злочину, потерпілому добровільно було відшкодовано суму завданої матеріальної та моральні шкоди, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст.75, 104 КПК України, з випробуванням та покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Доля речових доказів вирішена, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,- У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речовий доказ: портативну колонку марки «Хевіт» та бездротові навушники марки «Хевіт», які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 - залишити власнику; копії чеків №306 та №307, в яких предметом оплати є портативна колонка марки «Хевіт» та бездротові навушники марки «Хевіт», лазерний диск CD-R марки Videx на якому знаходиться копія відеозапису від 02 вересня 2022 року - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1