В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника в/ч А2215 ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000118 від 28.03.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується у втраті ввірених для службового користування зброї, бойових припасів, внаслідок порушення правил їх зберігання, вчиненій в умовах воєнного стану за таких обставин.

23.06.2017 ОСОБА_4 укладено Контракт з Міністерством оборони України про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу, який в подальшому 23.06.2022 продовжено. 24.02.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 42 майора ОСОБА_4 начальника радіаційного, хімічного, біологічного захисту та екологічної безпеки призначено на посаду начальника служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту служб в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-XII від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12.05.2015 воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан. Крім того, 15.03.2022 Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України № 2119-IX від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб, також 18.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України № 2212-IX від 21.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб, також 17.05.2022 Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України № 2263-IX від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, який діє до цього часу.

У відповідності до ст. 17, ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України символів є обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут) та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. Згідно зі ст. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» від 21.09.1999 № 1075-XIV військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать, окрім іншого, всі види озброєння та боєприпаси. Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна.

Згідно з п. 13, 15 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 за № 1225 (надалі Положення № 1225) військове майно зберігається з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників. Умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати та відповідати вимогам вибухопожежобезпеки. Порядок зберігання, і технічного обслуговування військового майна визначається статутами Збройних Сил, цим Положенням, нормативно-правовими актами і нормативними документами Міноборони та документацією заводів-виробників.

Відповідно до пункту 2 Розділу I Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 359 від 29.06.2005 (далі Інструкція) до стрілецької зброї відносяться зброя, зокрема, автомати та патрони до бойової зброї. Пунктом 14 Розділу I Інструкції, визначено, що військовослужбовцю, якому видано стрілецьку зброю та боєприпаси для виконання обов`язків військової служби забороняється залишати їх без нагляду. За вимогами пункту 15 Розділу ІІ Інструкції назва, серія, номер і дата видачі стрілецької зброї, закріпленої за військовослужбовцями рядового, сержантського та старшинського складу та виданої зі складу офіцерам і прапорщикам (мічманам), крім спортивної і навчальної стрілецької зброї, записуються у військовий квиток військовослужбовця (посвідчення офіцера або прапорщика (мічмана).

Однак, у порушення наведених вище вимог законодавства, майор ОСОБА_4 , чітко знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, порядок зберігання військового майна, діючи всупереч вимог законодавства, якими регламентований порядок зберігання військового майна, втратив ввірену йому для службового користування зброю внаслідок порушення правил її зберігання, вчинену в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, на обліку у військовій частині НОМЕР_1 перебуває стрілецька зброя автомат АКС-74 № НОМЕР_2 , 4 магазини та 120 набоїв калібру 5.45 мм. Відповідно до робочого зошиту чергового військової частини НОМЕР_1 (інв. № 38/СВ) майор ОСОБА_4 24.02.2022 отримав автомат АКС-74 № НОМЕР_2 , 4 магазини та 120 набоїв до нього, про що свідчать його особисті підписи у вказаному зошиті. 08.03.2022 у період часу приблизно з 18 год. 00 хв. до 18 год. 20 хв. ОСОБА_4 перебував в їдальні військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , при собі утримуючи автомат АКС-74 № НОМЕР_2 , 4 магазини та 120 набоїв калібру 5.45 мм.

В подальшому, приблизно у період часу з 18 год. 20 хв. до 18 год. 40 хв. 08.03.2022, на території аеродрому в/ч НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 пролунав вибух, після чого ОСОБА_4 залишив приміщення їдальні та вибіг в укриття, при цьому особисту зброю автомат АКС-74 № НОМЕР_2 із приєднаним магазином, спорядженим 30 набоями калібру 5.45 мм, останній залишив в приміщенні вищевказаної їдальні, чим порушив порядок та умови зберігання зброї, діючи із необережністю, а саме кримінальною протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи в умовах воєнного стану, втратив ввірену йому зброю автомат АКС-74 № НОМЕР_2 з одним магазином, спорядженим 30 набоями калібру 5.45 мм, чим заподіяв шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 на загальну суму 40035,50 грн.

Проведеними пошуковими заходами встановити місце знаходження автомат АКС-74 № НОМЕР_2 з одним магазином та 30 набоями не представилось можливим.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України.

29 вересня 2022 року між прокурором Дарницької Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника було укладено угоду про визнання винуватості, яка за змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України. У відповідності з п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України з моменту ініціювання укладання такої угоди обвинуваченому була забезпечена участь захисника. В угоді про визнання винуватості сторони узгодили покарання за ч. 3 ст. 413 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік, а також на підставі ст. 58 КК України враховуючи обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем, характеризується позитивно, замість позбавлення волі призначити останньому покарання у виді службового обмеження на той самий строк, тобто на один рік із відрахуванням із суми грошового забезпечення в дохід держави 15 (п`ятнадцяти) відсотків.

У судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України погодився з усіма фактичними обставинами, що викладені в обвинувальному акті та угоді. Також, судом з`ясовано у обвинуваченого питання передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим , а також вид покарання у разі затвердження угоди судом. Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Обидві сторони підтвердили, що укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зі змісту угоди вбачається, що, узгоджуючи міру покарання, сторони врахували загальні засади покарання визначені ст. 65 КК України, а також ступінь тяжкості як показник індивідуального рівня суспільно небезпеки вчиненого злочину, зумовленими його специфічними об`єктивними та суб`єктивними ознаками, особистість винного, обставини, що пом`якшують його покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків та участь у проведенні Антитерористичної операції). Крім цього, сторонами враховано підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини КК України за вчинене кримінальне правопорушення, визначені ст. 69 КК України. На підтвердження наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення в порядку ч. 6 ст. 474 КПК України, суд дослідив матеріали кримінального провадження. Також, на підставі ст. 58 КК України враховуючи обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем, характеризується позитивно, сторонами угоди узгоджено замість позбавлення волі призначити останньому покарання у виді службового обмеження на той самий строк, тобто на один рік із відрахуванням із суми грошового забезпечення в дохід держави 15 (п`ятнадцяти) відсотків.

Враховуючи те, що умови укладеної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, з огляду на те, що дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, підстави вважати, що укладення даної угоди не було добровільним - відсутні, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди.

Керуючись ст. 368, ст. 373, ст. 374, ст. 474, ст. 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості між прокурором Дарницької Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 58 КК України замість покарання у виді позбавлення волі на строк один рік призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді службового обмеження на строк один рік із відрахуванням із суми грошового забезпечення в дохід держави 15 (п`ятнадцяти) відсотків.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_7 ОСОБА_8