ОКТЯБРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ПОЛТАВИ
У Х В А Л А

Іменем України

21 грудня 2022 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, чиї права порушені ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 1Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області про закриття кримінального провадження №0000283 від 04.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2022 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області про закриття кримінального провадження №0000283 від 04.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яку вважає незаконною, передчасною та не обґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального кримінального права, просить суд скасувати її.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі та просить суд скасувати постанову СД ВП № 1Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області про закриття кримінального провадження від 28.10.2022.

Представник СД ВП № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, своєчасно, причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань від них щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило, надав матеріали закритого кримінального провадження №0000283 від 04.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого та прокурора у судовому засіданні не перешкоджає розгляду скарги.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи процесуальні строки розгляду та наявність волевиявлення заявника про розгляд без участі дізнавача, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності прокурора та слідчого.

Вивчивши доводи скарги та оцінивши надані до суду докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, та враховуючи відсутність в наданих суду матеріалах підтвердження про вручення особі, яка подала скаргу чи особі, в інтересах якої її подано, копії оскаржуваної постанови, у строки, передбачені КПК України.

Судовим розглядом встановлено, що дізнавачем СД ВП № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000283 від 04.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за результатами якого слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, що вбачається з постановипро закриття кримінального провадження від 28.10.2022.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутності в діянні особи складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Дослідивши постанову слідчого, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження №0000283 від 28.10.2022 року ухвалена передчасно, є необґрунтованою та невмотивованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії, а саме: не проведено аналіз розбіжностей у показах допитаних осіб, не проведено одночасні допити, слідчі експерименти, з допомогою чого можна було б встановити істинні обставини справи. Згідно матеріалів кримінального провадження, є розбіжності в часі подій, зазначені в постанові дізнавача від 28.10.2022 та в матеріалах справи (рапорти, протокол огляду цифрового носія, журналу подій за період 13.09.2022). Не долучено до матеріалів справи відеозапис, який здійснював ОСОБА_3 під час подій 13.09.2022.

При винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчим не наведено фактичних обставин та відповідних їм доказів, які дозволяють зробити однозначний висновок, що не залишає місця сумнівам про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з принципом публічності, закріпленим в ст. 25 КПК України, слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з вимогами п.1 ч.1ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Пунктом 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, враховуючи наведене вище, слідчий суддя вважає постанову від 28.10.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283, передчасною та необґрунтованою, а також такою, що не відповідає принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 1Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області про закриття кримінального провадження №0000283 від 04.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України задовольнити.

Постанову дізнавача СД ВП № 1Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області про закриття кримінального провадження №0000283 від 04.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України скасувати.

Продовжити проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000283 від 04.10.2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту складання та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: Наталя Петрова