Провадження №1-кс/512/1/23
"29" березня 2023 р.
УХВАЛА

29 березня 2023 року слідчий суддя Савранського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 ,

слідчого СВ ВП №1 Подільського РУП ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Саврань, Подільського району, Одеської області, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Слідчого відділення Відділу поліції №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

До Савранського районного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду, в порядку ст.34 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення. В обгрунтування скарги ОСОБА_3 зазначила, що 27.12.2022р. вона звернулася на «гарячу» лінію поліції за номером 102 із заявою про вчинення злочину суддею Любашівського районного суду Одеської області ОСОБА_5 , який полягав у приховуванні квитанції про сплату судового збору та ухваленні завідомо неправомірного рішення по справі №815/1105/18 за позовом ОСОБА_6 , а також неправомірної відмови журналісту ІА «Стоп корупції» в онлайн трансляції судового засідання без права на оскарження. ОСОБА_3 повідомила, що суддя ОСОБА_5 постановив ухвалу про повернення уточненої позовної заяви про збільшення позовних вимог, вказавши, що була відсутня квитанція про сплату судового збору, що не відповідає дійсності, оскільки вказану квитанцію вона відправила «Новою поштою», підтвердженням чого є запис з камери спостереження. Також, у своїй скарзі ОСОБА_3 зазначила, що заяву про кримінальне правопорушення було зареєстровано у журналі єдиного обліку 27.12.2022р. за №3798, а 28.12.2022р. під час звернення до чергової частини ВП №1 Подільського РУП їй стало відомо про те, що вказану заяву до ЄРДР внесено не було та кримінальне провадження не розпочато.

На запит слідчого судді до ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області щодо надіслання матеріалів, які стосуються звернення ОСОБА_3 із заявою про вчинення злочину, надійшли матеріали ЄО №3798.

У вказаних матеріалах міститься рапорт старшого інспектора-чергового СРПП №2 ВП №1 (смт.Любашівка) Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , з якого вбачається, що 27.12.2022р. о 12год. 05хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 27.12.2022р. о 12год. 03хв. за адресою: смт.Любашівка, вул.Князя Володимира, 84, Подільського району, Одеської області, журналіст ВГО «Стоп корупція» ОСОБА_3 відправила по «Новій пошті» в Любашівський районний суд Одеської області документи, до яких була прикріплена квитанція про сплату судового збору, а коли до суду надійшли документи, то квитанції серед них не виявилося, внаслідок чого позовну заяву, яка знаходилась серед цих документів, було повернуто позивачу.

В матеріалах міститься протокол прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від ОСОБА_3 , складений слідчим СВ ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 27.12.2022р. о 12год. 50хв., у якому вказано, що 08.12.2022р. о 13год. 27хв. у відділенні «Нової пошти» за адресою смт.Любашівка, вул.Софіївська, 162, Подільського району, Одеської області, нею на адресу судді Любашівського районного суду Одеської області ОСОБА_5 здійснено відправлення документів по справі, до яких було прикріплено квитанцію про сплату судового збору. Ознайомившись з Єдиним державним реєстром судових рішень, ОСОБА_3 виявила, що її клопотання по справі було відхилено, а ухвалою суду від 12.12.2022р. заяву про збільшення позовних вимог повернуто позивачу у зв`язку з ненаданням доказів сплати судового збору. Також, в ЄДРСР вона ознайомилась з вступною та резолютивною частинами рішення суду по цій справі. При зверненні до канцелярії Любашівського районного суду ОСОБА_3 стало відомо, що працівники канцелярії відкрили конверт, але квитанції там не було, однак акт про відсутність документів, долучених до заяви, вони не склали. ОСОБА_3 зазначила, що факт відправлення нею квитанції про сплату судового збору був зафіксований камерою відеоспостереження, розміщеною в приміщенні «Нової пошти». У тому, що приховали квитанцію про сплату судового збору, ОСОБА_3 підозрює суддю ОСОБА_5 .

До матеріалів додано письмові пояснення заступника керівника апарату Любашівського районного суду Одеської області ОСОБА_8 , в яких вона зазначила, що 09.12.2022р. до суду з «Нової пошти» надійшов лист від ОСОБА_6 , який є позивачем по справі №815/1105/18, з документами справи та оригіналом квитанції про сплату судового збору в сумі 992,40грн. Даний лист був відкритий в канцелярії суду та зареєстровані матеріали були передані судді ОСОБА_5 . Також, вона пояснила, що 12.12.2022р. суддею ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 , а матеріали справи разом з оригіналом квитанції направлено на адресу АДРЕСА_1 , за поштовим номером Укрпошти №814.

У вказаних матеріалах містяться копії п`яти ухвал, постановлених суддею ОСОБА_5 12.12.2022р., а саме: про повернення позовної заяви позивачеві, про відмову у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи, про залишення без задоволення клопотання ОСОБА_3 про проведення відео трансляції судових засідань, про відмову у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в загальному порядку. В резолютивних частинах цих ухвал вказано, що вони оскарженню не підлягають, але заперечення на них включаються до апеляційної скарги на судове рішення по справі.

Також, до матеріалів додано фотокопію квитанції про сплату ОСОБА_6 судового збору в сумі 992,40грн. №0.0.1 від 06.12.2022р., а також фотоматеріали, зроблені камерою відеоспостереження в приміщенні Любашівського відділення «Нової пошти».

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердила обставини, викладені в своїй скарзі, та просила її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 27.12.2022р. він знаходився на чергуванні та прийняв від ОСОБА_3 заяву про вчинення кримінального правопорушення, яку він передав своєму керівництву, яке повинно її вивчити, визначити у разі наявності ознак кримінального правопорушення його кваліфікацію та передати її виконавцю. Слідчий ОСОБА_4 зазначив, що у даному випадку він не був уповноважений особисто вносити відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та слідчого СВ ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , дійшла такого висновку.

За правилами ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР, та їх перелік визначені ч.5 цієї статті, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Відповідно до п.1 розд.ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020р. № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст.214 КПК України в свою чергу перебувають у тісному взаємозв`язку з ч.1 ст.2 та ст.11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.

З аналізу вказаних положень можна зробити висновок про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину вбачається, що її суть зводиться з одного боку до незгоди з ухвалами, постановленими суддею Любашівського районного суду Одеської області ОСОБА_5 під час розгляду цивільної справи, та з ухваленим ним у вказаній справі рішенням, а з іншого боку до підозри, що саме суддя ОСОБА_5 умисно приховав наявність квитанції про сплату судового збору за подання заяви про збільшення позовних вимог, внаслідок чого вказану заяву було повернуто позивачу.

Сумніви ОСОБА_3 щодо законності постановлених у справі ухвал та ухваленого за наслідками розгляду справи рішення, а так само і її підозри про приховування суддею доказів сплати судового збору, не є безумовною підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, а ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про злочин обставин, оскільки злочинність дій судді ОСОБА_5 не підтверджується жодними об`єктивними даними, а тому, підстав для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування не вбачається.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повідомила, що на даний час рішення суду у справі №815/1105/18 оскаржується в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, слідчий суддя зазначає, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Частиною 2 ст.353 ЦПК України передбачено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду, а тому сторона, яка оскаржує рішення суду, у разі незгоди з постановленими у справі ухвалами, не позбавлена можливості у разі наявності на те підстав довести їх неправомірність.

Слідчий суддя враховує, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших). Саме по собі припущення щодо постановлення суддею завідомо неправосудного рішення не є свідченням вчинення злочину, оскільки суперечить визначальним засадам правового регулювання побудови та діяльності судової влади.

Також, слід звернути увагу, що ч.2 ст.126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 24.06.1999р. №6-рп/99, від 20.03.2002р. №5-рп/2002, від 01.12.2004р. №19-рп/2004, від 01.12.2004р. №20-рп/2004, від 11.10.2005р. №8-рп/2005, від 18.06.2007р. №4-рп/2007, від 22.05.2008р. №10-рп/2008, від 03.06.2013р. №3-рп/2013 підтвердив викладені ним правові позиції щодо гарантій незалежності суддів з урахуванням міжнародних стандартів, закріплених у Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та в низці інших міжнародних документів, а саме: Основних принципах незалежності судових органів, схвалених резолюціями Генеральної Асамблеї ООН №40/32 від 29.11.1985р. та №40/146 від 13.12.1985р.; Процедурі ефективного здійснення Основних принципів незалежності судових органів, затвердженої 24.05.1989р. Резолюцією №1989/60 Економічної і Соціальної ради ООН; Європейській хартії «Про статус суддів» від 10.07.1998р., Рекомендації №(94) 12 Комітету міністрів Ради Європи «Незалежність, дієвість та роль суддів» від 13.10.1994р. та інших.

Зокрема, у справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень ч.ч.1, 2 ст.126 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про статус суддів» (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) від 01.12.2004р. №19-рп/2004 Конституційний Суд України визначив, що недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Відповідно до положення ч.1 ст.126 Конституції України зміст недоторканності суддів як умови виконання ними професійних обов`язків не обмежується визначеною у ч.3 цієї статті гарантією, згідно з якою суддя не може бути без згоди Вищої ради правосуддя затриманий або утримувано під вартою чи арештом до винесення обвинувального вироку судом. Додаткові гарантії незалежності і недоторканності суддів, крім вже передбачених Конституцією України, можуть встановлюватися також законами.

Відповідно до ч.6 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.

Крім того, Рекомендація №СМ/Rec (2010) Комітету міністрів Ради Європи від 17.11.2010р. щодо незалежності, ефективності та обов`язків суддів містить положення про те, що виконавча та законодавча влада повинні гарантувати незалежність суддів і утримуватися від дій, які можуть підірвати незалежність судової влади або довіру суспільства до неї.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення

Керуючись ст.306, ч.1, п.4 ч.2 ст.307, ч.2 ст.369, ст.372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за її заявою від 27.12.2022р. щодо приховування суддею Любашівського районного суду Одеської області ОСОБА_5 доказів, а саме квитанції про сплату судового збору, та винесенні завідомо неправомірного рішення за справою №815/1105/18 за позовом ОСОБА_6 та неправомірну відмову журналісту ІА «Стоп корупції» про онлайн трансляцію судового засідання без права на оскарження відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ (підпис)

Слідчий суддя Савранського

районного суду Одеської області ОСОБА_1 .