КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, є громадянином України, не одружений, із середньою освітою, не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий28 листопада 2022 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного - ОСОБА_7 , - ОСОБА_5 , - ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 14 квітня 2023 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу - застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що відповідно становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн.

Згідно ухвали, слідчий суддя, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність слідчим і прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам, дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги сторона захисту зазначає, що орган досудового розслідування, посилаючись у клопотанні про наявність ризиків, передбачених п.п.1,2.3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не надав суду будь-яких достовірних, належних та допустимих доказів, про їх дійсне існування, а отже вони ґрунтуються лише на припущеннях та вигадках сторони обвинувачення.

Відомостей про не дотримання підозрюваним ОСОБА_6 умов раніше застосованих відносно нього запобіжних заходів стороною обвинувачення в судовому засіданні надано не було.

Також, як зазначає захисник, прокурором в судовому засіданні не доведено неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Апелянт просить врахувати, що підозрюваний ОСОБА_6 з самого початку досудового розслідування зізнався в скоєному злочині та дав відповідні свідчення, підтвердивши їх в судовому засіданні. має місце реєстрації та постійне місце проживання, де проживає разом із своїми батьками похилого віку, які мають ряд захворювань.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисникане підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0000615, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

14 лютого 2023 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15 лютого 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

16 лютого 2023 року слідчий відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 14 квітня 2023 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу - застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що відповідно становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності, в тому числі і те, що він не одружений, має середню освіту, не працевлаштований, раніше судимий: 28 листопада 2022 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Крім того, і сам підозрюванийОСОБА_6 не заперечує свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, підозрюваний ОСОБА_6 ,перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, достовірно знаючи про тяжкість вчиненого злочину та невідворотність покарання, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що передбачає покарання у виді позбавлення волі до 8 років, при цьому, підозрюваний не має місця роботи чи власної родини.

Також ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що він не працює, не має офіційних та стабільних джерел доходу. На підтвердження існування цього ризику свідчить той факт, що підозрюваний 28 листопада 2022 року був засуджений за вчинення злочину проти власності з корисливих мотивів, що дає підстави стверджувати про низький рівень правосвідомості підозрюваного та схильність останнього до протиправної поведінки, оскільки він підозрюється у вчиненні нового корисливого злочину в період іспитового строку.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні вказаних ризиків, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи характер вчиненого злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.

З урахуванням зазначеного, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та суворість можливого покарання за інкримінований злочин не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд на законних підставах визначив йому заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що відповідно становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн.

Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України. Підстав вважати його завідомо непомірними, у колегії судді немає.

Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, в тому числі його майновий стан, а також доведені прокурором ризики неправомірної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, з урахуванням вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в обранні підозрюваній особі - ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від16 лютого 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 14 квітня 2023 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу - застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що відповідно становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн. - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,- залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1822/2023

Єдиний унікальний номер 755/2069/23

Категорія: ст. 183 КПК України

Слідчий суддя у суді першої інстанції - ОСОБА_10

Доповідач в суді апеляційної інстанції - ОСОБА_1