Справа № 462/2837/17
провадження 1-кс/462/611/23
У Х В А Л А

07 квітня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

заявника адвоката ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові заяву адвоката ОСОБА_3 , в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відвід головуючої-судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 127 КК України,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 подав до суду заяву про відвід, в якій висловив недовіру головуючій-судді ОСОБА_6 , яка здійснює судове провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 127 КК України.

Свою заяву мотивує тим, що суддею протягом надтривалого часу розгляду справи не було допитано потерпілу ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 , в порушення раніше визначеного порядку дослідження доказів допитано обвинувачених та необгрунтовано відмовлено в проведенні почеркознавчої експертизи. Що на його думку, свідчить про наявністі інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які погодились з думкою захисника, також усно завив відвід судді ОСОБА_1 , мотивуючи це тим, що останній раніше розглядав на протязі року дану справу, без винесення вироку.

З огляду на вимоги ст.75-76 КПК України та позицію ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ висловлену в п. 2 листа від 16.06.2016 N 223-1650/0/4-16, вважаю, що заявлення відводу судді, який розглядає відвід судді, а отже, не здійснює повноваження судді у даному кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, КПК не передбачено. Заявлення такому судді відводу можна розцінювати як зловживання правом на відвід та, діючи відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК, відвід судді ОСОБА_1 вирішив залишений без розгляду.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисник ОСОБА_3 заяву про відвід судді ОСОБА_6 підтримали.

З урахуванням положень ст.81 КПК України, визнано можливим проводити розгляд заяви про відвід за відсутності прокурора та судді ОСОБА_6 , якій заявлено відвід.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали заяви та справи, суд приходить до наступного.

Статтею 80 КПК України встановлено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід., за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивований.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Відтак суд, який розглядає справу має бути безстороннім і незалежним за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви»). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

В обґрунтування своєї заяви про відвід захисник не навів належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачені зазначеними нормами КПК України, подана заява не містить жодних обґрунтувань та мотивів відводу. Подана заява фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями головуючого у справі судді.

Будь-які обставини, які б свідчили про заінтересованість чи необ`єктивність судді, її безсторонність, при розгляді кримінального провадження, що відповідно до вимог ст. 75, 76 КПК України є підставами для відводу - відсутні.

Відтак, оскільки судом не встановлено та заявником не наведено жодних підстав, передбачених ст. 75, 76 КПК України, суд приходить до переконання, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 75, 76, 80, 81, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відвід головуючої-судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 127 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: