Справа № 645/1090/22
Провадження № 1-кп/645/8/23
УХВАЛА

Іменем України

16 січня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначила, що підставою для застосування такого запобіжного заходу стала наявність обґрунтованої підозри та сукупність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та може покинути територію України, офіційно не працює, незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_4 обізнана про місця мешкання кожного з них ризик вчинення нею інших кримінальних правопорушень, які на даний час не перестали існувати. Крім того, прокурор зауважила, що характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Тому прокурор вважала доцільним продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, із залишенням визначеного ухвалою Октябрьського районного суду м. Полтави від 06.09.2022 розміру застави, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.

В судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись на недоцільність обрання виключного виду запобіжного заходу як тримання під вартою та просили змінити на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що обраний обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтава від 06.09.2022, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з моменту затримання, з поміщенням останньої до Харківського слідчого ізолятору, строком до 01.11.2022 включно; постановою керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова від 24.10.2022, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000868 від 03.09.2022 продовжено до 05.12.2022, ухвалою Октябрського районного суду міста Полтава від 06.09.2022, ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 148860,00 грн. В подальшому строк запобіжного заходу продовжувався.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування вище зазначених ризиків, оцінюючи сукупність обставин, та враховуючи, що повідомлено про підозру у вчиненні ряду тяжких корисливих злочинах, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, а за ч. 3 ст. 186 КК України до восьми років позбавлення волі, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Судом враховано, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, а також дані щодо її особи, яка має вищу освіту, не працює, не одружена, тобто не має стійких соціальних зв`язків та виявляє підвищену соціальну небезпеку.

Доводи, наведені стороною захисту на обґрунтування своїх заперечень проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, судом не прймаються до уваги, оскільки не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченої і виконання нею процесуальних рішень у справі.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

Разом з тим, суд, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченої, її віку, ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177КПК України, вважає за необхідне залишити ОСОБА_4 без змін визначений судом розмір застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 148860 грн. (2481х 60), та вважає її достатньою для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України.

Отже, на думку суду, визначений ухвалою Октябрського районного суду міста Полтава від 06.09.2022 при застосуванні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави є співмірним та обґрунтованим, підстав для його зменшення не вбачається.

При цьому, в разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Також, виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, продовжуючи ОСОБА_4 обраний запобіжний захід, суд вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці, переглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Доказів про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, суду не надано, а наявність ризиків, що стали підставою для обрання такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, продовжують існувати.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав подальшого тримання обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою на строк, який не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 16.03.2023 із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень 00 копійок, яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області до спливу терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання в м. Харкові;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, роз`яснити обвинуваченій, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено законом покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, та попередити її про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченої та її явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченої; забезпечувати явку, належно повідомленої обвинуваченої до суду; повідомлення суд про причини неявки обвинуваченої.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків щодо повідомлення суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та саму обвинувачену обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Строк дії ухвали встановити до 16.03.2023.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченою - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Суддя - ОСОБА_1