І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.12.2022 року м.Львів
Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Тошківка Первомайського району Луганської області, неодруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3 та ч.2 ст. 260 КК України,-
обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи з розповсюджених повідомлень у засобах масової інформації та мережі Інтернет про проведення на території Луганської області України антитерористичної операції проти терористичної організації «ЛНР», усвідомлюючи, що діяльність даної терористичної організації та її підрозділів, зокрема незаконних збройних формувань, є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, діючи умисно, з ідеологічних мотивів на початку липня 2014 року (більш точний час досудовим слідством не встановлено) почав здійснювати сприяння діяльності терористичної організації «ЛНР».
Так, отримавши у невстановленої досудовим розслідуванням особи, а саме свого безпосереднього командира, особу якого досудовим розслідуванням не встановлено, камуфльовану форму військового зразка, будучи одягненим у вказану військову форму та маючи при собі вогнепальну зброю- автомат Калашнікова, разом із іншими невстановленими особами виконуючи вказівки невстановлених осіб, які були рангом вище, надавав допомогу учасникам цього незаконного збройного формування у проведенні перевірок документів на блокпості, який розташований при в`їзді до м. Лисичанськ Луганської області (координати 48.8546201, 38.4942467) в осіб, які в`їжджали на територію цього міста, яке на той час було підконтрольне терористичній організації «ЛНР», забезпечуючи пропускний режим, здійснюючи при цьому особистий огляд громадян, перевірку документів, огляд речей, що при них знаходяться, транспортних засобів та речей, які ними перевозяться, зокрема з метою недопущення переміщення зброї, вибухових речовин та боєприпасів, водночас здійснюючи спостереження за прилеглою місцевістю. Вказану незаконну діяльність ОСОБА_4 здійснював до середини вересня 2014 року.
При цьому ОСОБА_4 , здійснюючи сприяння діяльності терористичної організації «ЛНР», був достовірно обізнаний, що незаконне збройне формування, що було у складі вищевказаної терористичної організації, відноситься до збройних формувань, а саме- має організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи (групи, пости) з визначенням особового складу кожного з них, які носять формений одяг військового типу), характеризується наявністю єдиноначальності та субординації (невстановленими органами досудового розслідування особами здійснюється єдине керівництво зазначеними збройними формуваннями), має воєнізований характер завдань та методів здійснення з використанням вогнепальної зброї збройного опору підрозділам Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні Антитерористичної операції на території Луганської області України та ставить перед собою специфічні завдання (утримання території окремих районів Луганської області, тимчасово непідконтрольних органам державної влади України, встановлення на території цих районів Луганської області військового стану (перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах, обладнання на території зазначених районів Луганської області так званих «блокпостів» для здійснення збройного опору Збройним Силам України та іншим військовим формуванням України) та має для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальну зброю, боєприпаси та військову техніку).
Крім того, ОСОБА_4 усвідомлював, що незаконне збройне формування, що входило до складу терористичної організації «ЛНР» не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими визначено створення та функціонування збройних формувань України.
Місцями дислокації незаконного збройного формування терористичної організації «ЛНР», безпосередню участь у діяльності якого приймав ОСОБА_4 , упродовж липня-вересня 2014 року були в тому числі населені пункти Лисичанськ та Кіровськ (після 2015 року Голубівка), Луганської області, тобто тимчасово окупована територія України.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи з розповсюджених повідомлень у засобах масової інформації та мережі Інтернет про проведення на території Луганської області України антитерористичної операції проти самопроголошеного державного утворення «ЛНР», на початку липня 2014 року (більш точний час досудовим слідством не встановлено), діючи з прямим умислом, перебуваючи у м. Лисичанськ на території Сєвєродонецького району Луганської області, вступив до не передбаченого законом збройного формування, яке діяло в складі «ЛНР».
Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_4 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному не передбаченому законом збройному формуванні та виконанні його цілей і завдань.
Продовжуючи протиправну діяльність, у період часу з початку липня 2014 року до середини вересня 2014 року (більш точний період часу під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим) ОСОБА_4 , здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі не передбаченого законом збройного формування, створеного в структурі незаконного самопроголошеного державного утворення «ЛНР», систематично виконував накази свого безпосереднього командира, особу якого не встановлено, по здійсненню визначених йому завдань. Так, отримавши у невстановленої досудовим розслідуванням особи, а саме свого безпосереднього командира, особу якого досудовим розслідуванням не встановлено, камуфльовану форму військового зразка, будучи одягненим у вказану військову форму та маючи при собі вогнепальну зброю- автомат Калашнікова, разом із іншими невстановленими особами виконуючи вказівки невстановлених осіб, які були рангом вище, здійснював чергування на блокпості, який розташований при в`їзді до м. Лисичанськ (координати 48.8546201, НОМЕР_1 ), забезпечуючи при цьому пропускний режим шляхом перевірки документів в осіб, які в`їжджали на територію цього міста, яке на той час було підконтрольне терористичній організації «ЛНР», а також здійснення особистого огляду громадян та речей, що при них знаходяться, транспортних засобів та речей, які ними перевозяться, зокрема з метою недопущення переміщення зброї, вибухових речовин та боєприпасів.
Вказану незаконну діяльність ОСОБА_4 здійснював до середини вересня 2014 року.
При цьому ОСОБА_4 , здійснюючи участь у не передбаченому законом збройному формуванні самопроголошеного незаконного державного утворення «ЛНР», був достовірно обізнаний, що вказане незаконне збройне формування відноситься до збройних формувань, а саме - має організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи (групи, пости) з визначенням особового складу кожного з них, які носять формений одяг військового типу), характеризується наявністю єдиноначальності та субординації (невстановленими органами досудового розслідування особами здійснюється єдине керівництво зазначеними збройними формуваннями), має воєнізований характер завдань та методів здійснення з використанням вогнепальної зброї збройного опору підрозділам Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні Антитерористичної операції на території Луганської області України та ставить перед собою специфічні завдання (утримання території окремих районів Луганської області, тимчасово непідконтрольних органам державної влади України, встановлення на території цих районів Луганської області військового стану (перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах, обладнання на території зазначених районів Луганської області так званих «блокпостів» для здійснення збройного опору Збройним Силам України та іншим військовим формуванням України) та має для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальну зброю, боєприпаси та військову техніку).
Крім того, ОСОБА_4 усвідомлював, що незаконне збройне формування самопроголошеного незаконного державного утворення «ЛНР» не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими визначено створення та функціонування збройних формувань України.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав обставини вчинення ним злочинних дій, які виразились в участі у діяльності непередбачених законом збройних формувань, тобто визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України. При цьому, ОСОБА_4 не визнав вини у вчиненні ним сприяння діяльності териристичної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. Пояснив, що приблизно в період з серпня по вересень 2014 року він брав участь у незаконному збройному формуванні. Одночасно ОСОБА_4 показав, що у вказаний період він здійснював чергування на блокпості, який розташований при в`їзді до м. Лисичанськ на території Сєвєродонецького району Луганської області (на тимчасово окупованій території України), перед тим вступивши до не передбаченого законом збройного формування, виконуючи при цьому накази та вказівки свого безпосереднього командира, а саме невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_6 » по здійсненню визначених йому завдань. ОСОБА_4 вказав, що отримав від свого командира «Славіка» камуфльовану форму військового зразка та зброю - автомат Калашникова. ОСОБА_4 повідомив, що у вказаний період він забезпечував пропускний режим під час чергування на блокпості шляхом перевірки документів в осіб, які в`їжджали на територію міста Лисичанськ, а також здійснював особистий огляд громадян та речей, які знаходились при них, транспортних засобів та речей, які ними перевозяться, зокрема, з метою недопущення переміщення зброї, вибухових речовин та боєприпасів.Також ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що на наявних у протоколі огляду від 06.04.2022 фотокартках серед інших осіб, одягнутих у військову форму зі зброєю, дійсно зображений особисто він, зокрема, будучи одягненим у камуфльовані штани, футболку зеленого кольору, військовий розвантажувальний жилет з пов`язаною на голові банданою, а в руках у ОСОБА_4 була вогнепальна зброя - автомат Калашникова. ОСОБА_4 вказав, що зазначені фото були зроблені приблизно влітку 2014 року, а саме у серпні або вересні 2014 року під час його участі у незаконному збройному формуванні, зокрема, під час чергування на блок-пості при вїзді до м. Лисичанськ на території Сєвєродонецького району Луганської області.
Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3 та ч.2 ст. 260 КК України стверджується наступними дослідженими та перевіреними під час судового слідства доказами та показаннями свідків.
Повідомленням оперативного підрозділу УСБУ у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258-3 КК України, з додатками, з яких вбачається, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 2014 році добровільно вступив до лав терористичної організації «Луганська народна республіка» та протягом тривалого часу приймав безпосередню участь у її діяльності, що, зокрема, підтверджується доданими оперативним підрозділом фотозображеннями, на яких ОСОБА_4 зображений у військовій формі, в тому числі з автоматичною зброєю (автоматом Калашникова).
Даними витягів з ЄРДР.
Інформацією оперативного підрозділу УСБУ у Львівській області про виконання доручення слідчого № 62/43-28нт від 06.04.2022 з додатком - протоколом огляду від 06.04.2022, згідно якого оперативним працівником, шляхом огляду відкритих (загальнодоступних) ресурсів мережі Інтернет на сторінці ОСОБА_4 у соціальній мережі «ВК», серед інших світлин, виявлено фотокартки останнього у військовій формі, у тому числі зі зброєю.
Даними протоколу огляду від 06.04.2022 року, а саме сторінки ОСОБА_7 в соціальній мережі «Вконтакте» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 , та фототаблицями до нього, згідно яких у розділі «пошук» було введено « ОСОБА_8 » та за результатами пошуку виявлено обліковий запис користувача ОСОБА_8 . В результаті огляду вказаної сторінки виявлено інформацію, зокрема, про його друзів з України. Проведеним оглядом сторінки друга ОСОБА_9 у розділі «фотографії» виявлено спільні фото осіб, одягнутих у військову форму зі зброєю.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що на наявних у протоколі огляду від 06.04.2022 фотокартках серед осіб, одягнутих у військову форму зі зброєю, дійсно зображений особисто він, будучи одягненим у камуфльовані штани, футболку зеленого кольору, військовий розвантажувальний жилет з пов`язаною на голові банданою, а в руках у ОСОБА_4 була вогнепальна зброя - автомат Калашникова. ОСОБА_4 вказав, що зазначені фото були зроблені приблизно влітку 2014 року під час його чергування на блок-пості при вїзді до м. Лисичанськ.
Даними протоколу огляду від 13.04.2022 року, згідно якого за результатами проведення огляду дорожньої сумки чорного кольору із синіми вставками, яка належить ОСОБА_4 , виявлено особисті речі ОСОБА_4 , одяг, натільна білизна, взуття, тощо.Крім того, у прозорому файл-пакеті виявлено документи ОСОБА_4 , а саме: паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 , довідка про присвоєння ІНПП, документи про освіту та трудову діяльність тощо.
Даними протоколу огляду мережі «Інтернет» від 24.06.2022 щодо відомостей про терористичну організацію «Луганська народна Республіка», згідно якого у мережі «Інтернет» з використанням інтернет-браузера «Google Chrome» та пошукової системи «Google» здійснювався пошук відомостей про терористичну організацію «Луганська народна республіка». Запустивши інтернет-браузер « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та вибравши пошукову систему «Google», на моніторі відобразилась початкова робоча сторінка, у якій для пошуку електронних ресурсів, що мають дані про «ЛНР», у командній пошуковій стрічці (Google пошук) з клавіатури введено електронне посилання: «Луганська народна республіка».Натиснувши на клавіатурі клавішу вводу «Enter» - інтернет-браузер « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за результатом проведеного пошуку за допомогою пошукової системи «Google» висвітлив на екрані перелік електронних сторінок мережі «Інтернет», що мають інформацію даного змісту, в тому числі, сайт під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (« ІНФОРМАЦІЯ_5 »). Відкривши зазначене посилання, виявлено, зокрема, інформацію наступного змісту:«Луганська народна республіка (ЛНР) за оцінкою українських та світових правознавців, фіктивне квазідержавне терористичне утворення, самоназва маріонеткового режиму, встановленого Російською Федерацією на окупованій нею території окремих районів Луганської області України.«Луганською народною республікою» також називається терористичне угруповання, що діє на тимчасово окупованих територіях Луганської області.«ЛНР» декларує намір збройним шляхом встановити свій контроль над Луганською областю України і претендує на визнання підконтрольної їй території окремою державою. До 2022 року Російська Федерація офіційно не визнавала суверенітету уганської народної республіки, однак на неофіційному рівні надавала їй військову, економічну, політичну і дипломатичну підтримку З 13 квітня 2014 до 30 квітня 2018 в Луганській області тривала антитерористична операція з метою зупинити терористів. Після АТО на сході України була введена в дію Операція об`єднаних сил (ООС).21 лютого 2022 року терористична організація «ЛНР» була визнана Російською Федерацією як незалежна держава.Генеральна прокуратура України 15 травня 2014 року кваліфікувала так звані «ДНР» та «ЛНР» як терористичні організації.20 липня 2014 року Президент України ОСОБА_10 закликав ООН визнати так звані «ДНР» і «ЛНР» терористичним організаціями. З аналогічним проханням він звернувся також до Конгресу США.22 липня 2014 року Верховна Рада України у своїй заяві «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» звернулася до міжнародних та європейських організацій, лідерів країн світу з пропозицією визнати самопроголошені організації ДНР і ЛНР терористичними.
Інформацією оперативного підрозділу УСБУ у Львівській області про виконання доручення слідчого № 62/43-394нт від 28.06.2022, з якої вбачається, що ОСОБА_4 у 2014 році добровільно вступив до лав незаконного збройного формування терористичної організації «ЛНР» та протягом липня-вересня 2014 року приймав безпосередню участь у діяльності вищевказаного незаконного збройного формування.
Висновком за результатами проведення комплексної портретної та фототехнічної експертизи від 19.05.2022 № КСЕ-19/114-22/5245-ФП, з якого вбачається, що зображення особи чоловічої статі, одягненого у військові камуфльовані штани, футболку зеленого кольору, військовий розвантажувальний жилет кольору оливи, типу plate carrier та пов`язаною на голові банданою зеленого кольору, який тримає у руках вогнепальну зброю, імовірно, АК-74, розташовується з права, на передньому плані фотозображення - придатні для проведення ідентифікаційного портретного дослідження.
Зображення особи чоловічої статі, одягненого у військові камуфльовані штани, футболку зеленого кольору, військовий розвантажувальний жилет кольору оливи, типу - plate carrier та пов`язаною на голові банданою зеленого кольору, який тримає у праві руці вогнепальну зброю, імовірно, АКС-74, розташовується з ліва, на фотозображенні - придатні для проведення ідентифікаційного портретного дослідження.
Зображення особи чоловічої статі, одягненого у військову форму та пов`язаною на голові банданою зеленого кольору, без зброї, який розміщений на фотозображенні в нижньому ряду з права - придатні для проведення ідентифікаційного портретного дослідження.
Зображення особи чоловічої статі, одягненого у військовій формі та пов`язаною на голові банданою зеленого кольору, без зброї, який розміщений на фотозображенні з права в положенні присівши - придатні для проведення ідентифікаційного портретного дослідження.
Зображення особи чоловічої статі на електронному файлі «Анкета затриманого.doc», та на електронній фотокопії паспорт громадянина України № НОМЕР_2 (IMG_20220413_104353.jpg) представлених для порівняння у якості взірців - придатні для проведення ідентифікаційного портретного дослідження.
На графічному файлі з назвою: «1» представленого для порівняння у якості об`єкта дослідження та на матеріалах представлених для порівняння - зображена одна і та ж особа.
На графічному файлі з назвою: «7» представленого для порівняння у якості об`єкта дослідження та на матеріалах представлених для порівняння - зображена одна і та ж особа.
На графічному файлі з назвою: «8» представленого для порівняння у якості об`єкта дослідження та на матеріалах представлених для порівняння - зображена одна і та ж особа.
На графічному файлі з назвою: «6» представленого для порівняння у якості об`єкта дослідження та на матеріалах представлених для порівняння - зображена одна і та ж особа.
Тобто, з вказаного висновку експерта вбачається, що особа, яка зображена на 4 графічних файлах оптичного диску-додатку до протоколу огляду від 06.04.2022 (на яких зображений чоловік у військовій формі, в тому числі зі зброєю) - є однією і тією ж особою, яка зображена на електронній фотокопії паспорта громадянина України ОСОБА_4 та його анкеті затриманого.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 (оперативний працівник УСБУ у Львівській області) вказав, що він отримав оперативну інформацію про те, що у березні 2022 року у м. Дрогобич Львівської області перебувала особа на ім`я ОСОБА_12 , яка була в статусі переміщеної особи та відома працівникам СБУ як особа, яка в період з липня по вересень 2014 року брала безпосередню участь в незаконному збройному формуванні терористичної організації «ЛНР», зокрема, здійснював чергування на блок-пості, розташованому на в`їзді у м. Лисичанськ Луганської області, забезпечуючи пропускний режим, оглядаючи при цьому транспортні засоби, а також осіб, які прямували через цей блок-пост, на предмет наявності в останніх зброї та інших заборонених речей, будучи одягненим у військову камуфльовану форму та маючи при собі зброю - автомат Калашникова.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 (оперативний працівник УСБУ у Львівській області) вказав, що отримав оперативну інформацію про те, що у березні 2022 року на обліку в Дрогобицькому військоматі перебував ОСОБА_12 , який, згідно оперативної інформації, був відомий працівникам СБУ як особа, що в період з липня по вересень 2014 року брала участь в незаконному збройному формуванні терористичної організації «ЛНР», а саме стояв на блок-пості, що був розташований поблизу в`їзду в м. Лисичанськ Луганської області, перевірявавтомобілі, а також документи в осіб, які прямували через цей блок-пост, на предмет наявності вибухових предметів, боєприпасів та заборонених речей, маючи при собі зброю - автомат Калашникова.Також свідок вказав, що в ході оперативної роботи ним було виявлено в інтернет-мережі фото, на якому ОСОБА_4 перебував у військовій формі зі зброєю.
Суд надає віри показанням допитаних свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань та під присягою, настоюють на їх правдивості. До обвинуваченого упереджено не відносяться. ОСОБА_4 не навів аргументів, за яких свідки могли його оговорювати.
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання доказів недопустимими відсутні.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Так згідно зі ст. 6 КК України особи, які вчинили кримінальні правопорушення на території України, підлягають кримінальній відповідальності за КК України.
За ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
27.04.2014 у м. Луганську Луганської області з метою здійснення терористичної діяльності створено організацію - «Луганську народну республіку» (далі - «ЛНР»), завданнями якої є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України, шляхом застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.
Вказана організація є стійким об`єднанням невизначеного кола осіб, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому, відповідно до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною організацією.
При цьому, на керівників та учасників спеціально створених в структурі «ЛНР» незаконних збройних формувань покладається забезпечення стійкості даноїтерористичної організації шляхом вчинення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних сил України.
З квітня 2014 року по теперішній час учасниками терористичної організації «ЛНР», з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади і місцевого самоврядування, зокрема щодо визнання легітимності діяльності «ЛНР» та влади її керівників, здійснюються захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів інфраструктури на території Луганської області, акти застосування збройної сили проти держави України, чиниться збройний опір правоохоронним органам України та іншим представникам сил антитерористичної операції у відновленні територіальної цілісності України та забезпеченні правопорядку, вчиняються інші злочини.
Як наслідок, під контролем терористичної організації «ЛНР» опинилась частина території Луганської області, статус якої визначено постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та постановою Верховної Ради України № 252-VIII від 17.03.2015 «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування».
Злочини, вчинені представниками терористичної організації «ЛНР» визначені у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ЛНР» терористичною організацією. Зокрема, у зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄЄ, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14.01.2015 за № 106-VIII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22.07.2014 за№ 1596-VII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 за № 145-VIII.
Суд при цьому зауважує, що поняття терористичної організації визначено у Законі України «Про боротьбу з тероризмом», де зазначено, що це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.
Також за Законом України «Про боротьбу з тероризмом» терористична діяльність - це діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.
Тобто, терористичні організації створюються для вчинення діянь, передбачених частинами 1-3 ст.258 КК України, а також інших злочинів терористичної спрямованості, тобто діянь, спрямованих на залякування населення з метою спонукання держави, міжнародної організації, фізичної чи юридичної особи до прийняття чи відмови від прийняття будь-якого рішення. При цьому, саме фактором цілеспрямованого залякування населення як засобу досягнення поставленої мети злочини терористичної спрямованості відрізняються від інших споріднених злочинів.
При цьому терористична організація, на відміну від терористичної групи, створюється для здійснення терористичної діяльності на постійній основі на невизначений проміжок часу.
Суд зазначає, що згідно із Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН № 3314 (XXIX) «Визначення агресії», прийнятої 14 грудня 1974 року, агресивна війна - це протиправне діяння, що виражається у прямому чи опосередкованому застосуванні збройної сили проти суверенітету, територіальної цілісності чи політичної незалежності іншої держави.
При цьому, суд бере до уваги те, що ознаки діяльності «ЛНР» як терористичної організації підтверджуються зверненнями Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, які затверджено постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року; заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами російської федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленою постановою Верховної Ради України від 4 лютого 2015 року; заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків», схваленою постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року, в яких «ЛНР» визначено терористичною організацією.
Встановлення у кримінальному провадженні передбачених у ст. 1 Закону ознак повної організації (наявність стійкого об`єднання трьох і більше осіб; розподіл функцій між цими особами; існування обов`язкових правил поведінки при підготовці та вчиненні терористичних актів) та відповідної мети її діяльності (порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, вплив на прийняття рішень, вчинення або не вчинення дій органами державної влади та місцевого самоврядування) є підставою для визнання відповідної діяльності терористичною.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 05 липня 2018 року по справі № 225/6151/25-к.
Висновки суду про визнання «ЛНР» терористичною організацією узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Так, у Рішенні ЄСПЛ від 25 липня 2017 року у справі «Хлєбік проти України» безпосередньо зазначено, що на початку квітня 2014 року збройні угрупування почали захоплювати офіційні будівлі в Донецькій та Луганській областях й заявляти про створення самопроголошених утворень, відомих як «ДНР» і «ЛНР». У відповідь 14 квітня 2014 року Уряд України, який розглядає такі збройні формування як терористичні організації, санкціонував застосування проти них збройних сил шляхом введення в правове поле поняття «антитерористична операція».
На підставі викладеного, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 як громадянин України, достовірно знаючи з розповсюджених повідомлень у засобах масової інформації та мережі Інтернет про проведення на території Луганської області України антитерористичної операції проти терористичної організації «ЛНР», цілком усвідомлював, що «ЛНР» є стійким об`єднанням групи осіб (більше трьох) з розподілом функцій та встановленням правил їх поведінки, яке діє на території України незаконно, а її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовців Збройних Сил України, задіяними у проведенні АТО та ООС.
Усвідомлюючи, що діяльність даної терористичної організації та її підрозділів, ОСОБА_4 , діючи умисно, з ідеологічних мотивів на початку липня 2014 року почав здійснювати сприяння діяльності терористичної організації «ЛНР».
Такі ознаки в сукупності є загальновідомими та, на думку суду, дають об`єктивні підстави вважати «ЛНР» терористичною організацією у межах правої кваліфікації дій ОСОБА_4 , яка передбачена ст. 258-3 ч. 1 КК України.
Таким чином, суд встановив, що обвинувачений умисно приймав участь у злочинній діяльності такої терористичній організації, незаконно проходячи там службу.
Відповідно до примітки 2 статті 260 КК України встановлено, що під збройними формуванням слід розуміти воєнізовані групи, які незаконно мають на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову чи іншу зброю.
На підставі викладеного, участь особи у непередбаченому законом збройному формуванні терористичної організації (наприклад, у силовому блоці терористичної організації «ЛНР») підлягає кваліфікації за сукупністю злочинів, передбачених статтями 258-3 та 260 КК України, що додатково підтверджено правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 27.05.2020р. по справі №296/2803/16-к.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», у разі, коли терористична діяльність супроводжується вчиненням злочинів, передбачених статтями 112, 147, 258 260, 443, 444, а також іншими статтями КК, відповідальність за їх вчинення настає відповідно до цього Кодексу.
Так, участь особи у не передбачених законом збройних формуваннях може мати на меті вчинення злочинів, які не охоплюються умислом на здійснення терористичної діяльності у розмінні Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та, відповідно, не містять складу злочину, встановленого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а отже, враховуючи доведеність винуватості ОСОБА_4 в участі безпосередньо у діяльності терористичної організації та у складі не передбачених законом збройних формувань, які є підрозділами вказаної організації, його дії підлягають кваліфікації за окремими статтями Особливої частини КК України.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.05.2020р. по справі №296/2803/16-к.
Враховуючи вищенаведене, стороною обвинувачення надано достатню сукупність належних, допустимих доказів участі ОСОБА_4 в терористичній організації та встановлено доведеною участь обвинуваченого у непередбаченому законом збройному формуванні.
Оскільки дії ОСОБА_4 полягали в участі у не передбаченому законом збройному формуванні, що водночас є структурним підрозділом терористичної організації, такі дії містять у собі склади двох окремих злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3 та ч. 2 ст. 260 КК України.
Таким чином, суд вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 та ч. 2 ст. 260 КК України, доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 258-3 КК України, оскільки він вчинивсприяння діяльності терористичної організації.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 260 КК України, оскільки він вчинивучасть у діяльності незаконного збройного формування.
Підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за іншими статтями Кримінального кодексу України в суду відсутні.
Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини Кримінального Кодексу, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Отже, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень. Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Характеризуючи особу ОСОБА_4 , встановлено, що він раніше не судимий; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характристика формальна.
З урахуванням наведеного, зважаючи на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, один із яких відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, а інший особливо тяжким, їх направленість проти громадської безпеки, те, що вони мають значну суспільну небезпеку, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень в межах санкцій статей особливої частини Кримінального кодексу України - у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.
Витрати за проведення комплексної судово-портретної т, фототехнічної експертизи № КСЕ-19/114-22/5245-ФП від 19.05.2022 року в сумі 10 297,20 грн слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.
Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3 та ч.2 ст. 260 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст. 258-3 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією майна;
- за ч.2 ст. 260 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі, з конфіскацією майна.
На підставі частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією майна.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без змін тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме з 07.03.2022 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи, в сумі 10 297,20 грн.
На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1