ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000799 від 30.12.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, одруженого, з вищою освітою, не працюючого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 29.12.2022 року приблизно о 22:15 год., пройшов на територію відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, за для врегулювання питання, щодо його добровільного бажання у сумісному патрулюванні разом із працівниками поліції. Працівники поліції виконуючи свої службові обов`язки щодо забезпечення публічної безпеки та порядку до підійшли до ОСОБА_5 , представилися, назвали свої посади, спеціальні звання, прізвище, ім`я та по батькові, надали службові посвідчення із спеціальним жетоном та повідомили, що із зазначеним питанням йому необхідно звернутися у робочий час та перебуваючи у тверезому стані.

Будучи обурений відповіддю працівників поліції, ОСОБА_5 вийшов з території відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНІ в Одеській області, та умисно схопився за металеві ворота, якими огороджено подвір`я та почав поводити себе неадекватно.

Працівники поліції закликали ОСОБА_5 , припинити протиправні дії, однак ОСОБА_5 , після чергових зауважень від працівників поліції, умисно не виконав вимоги представника правоохоронного органу, а саме, підійшов до припаркованого за воротами відділу поліції №5 службового автомобілю марки «Reno» моделі «Daster», в кузові білого кольору, схопився обома руками за дзеркало, та відірвав його, спричинивши пошкодження службового автомобіля.

Побачивши протиправні дії ОСОБА_5 , поліцейський водій відділу поліції N5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , який 29.12.2022 року перебував в складі СОГ відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, підійшов до ОСОБА_5 , представився, назвав свою посаду, спеціальне звання, прізвище, ім`я та по батькові, надав службове посвідчення із спеціальним жетоном, закликав припинити протиправні дій та повідомив у разі умисного не виконання вимог представника правоохоронного органу, відносно останнього, згідно ст.ст.44, 45 ЗУ «Про Національну поліцію» будуть застосовані фізичний вплив та спеціальні засоби примусу.

Однак, ОСОБА_5 , умисно не виконав вимоги представника правоохоронного органу, витяг з одежі в яку він був одягнений предмет схожий на ніж та направився в бік працівників поліції, намагаючись при цьому умисно нанести удар кулаком руки працівникам поліції. 3 метою припинення порушень громадського порядку згідно ст. 44, 45 ЗУ «Про Національну поліцію» було застосовано фізичну силу та спеціальні засоби у вигляді сльозоточивого газу та кайданок, під час застосування яких, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії, вирішив застосувати до працівників поліції, фізичне насилля у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків та почав чинити опір.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення працівнику правоохоронного органу побоїв та тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , перебуваючи біля відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, за адресою вул. Канатна, буд. 101В в м. Одесі, та усвідомлюючи, що ОСОБА_8 , є працівниками правоохоронного органу та перебував у форменому одязі, умисно, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, умисно наніс один удар правою ногою в область обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синцю обличчя.

В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_8 , під час виконання ним покладених на них службових обов`язків, щодо забезпечення публічної безпеки та порядку були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синцю обличчя. Зазначене ушкодження не було небезпечним для життя, має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п. п. 2.3.5 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, не оспорюючи при цьому обставини злочину, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, зазначивши, що на даний час він зробив для себе позитивні висновки та вирішив припинити злочинну діяльність.

Потерпілий ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , доказів, що стосуються особи обвинуваченого та документів, що підтверджують процесуальні витрати і заходи забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_5 дав суду показання, що в той день, що вказаний в обвинувальному акті, вранці він посварився з дружиною на трохи випив. Увечері він вигулював собаку прийшов на територію відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, за для врегулювання питання, щодо його добровільного бажання у сумісному патрулюванні разом із працівниками поліції. В ході спілкування він відреагував агресивно, дійсно підійшов до припаркованого за воротами відділу поліції службового автомобілю марки «Reno» моделі «Daster», схопився обома руками та відірвав дзеркало. Далі працівники поліції намагались його заспокоїти та працівникам поліції та до нього було застосовано фізичну силу та спеціальні засоби у вигляді сльозоточивого газу та кайданок. Під час застосування до нього цих заходів він вирішив застосувати до працівників поліції, фізичне насилля та почав чинити опір і наніс працівнику поліції ОСОБА_8 удар правою ногою в область обличчя, спричинивши тілесні ушкодження. Також обвинувачений пояснив, що повністю відшкодував завдану матеріальну шкоду.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд з урахуванням викладеного, вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний злочин, який у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні малолітню дитину, дружину з другою групою інвалідності, дані щодо перебування на обліку у лікарів психіатра та нарколога відсутні.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, а також добровільне відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не вбачає.

При цьому, суд зазначає, що стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст.67 КПК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , та які відповідно до п.4 ч.1 ст.91, ч.1 ст.92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. Такі обставини обвинуваченням не вказувались та не доводились перед судом, а суд в силу положень ст.337 КПК України суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати такі обставини, оскільки це погіршить становище обвинуваченого ОСОБА_5 .

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_5 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді обмеження волі в межах мінімального строку покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.345 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді обмеження волі саме у мінімальних межах санкції частини статті повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді обмеження волі за вчинений злочин, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, його поведінку після вчинення злочину та щире каяття, відсутність до обвинуваченого претензій з боку потерпілого, дані про особу винного, який заявив суду, що зробив для себе позитивні висновки та має намір виправитись і не вчиняти злочинів, що виглядало перед судом достатньо переконливо, має постійні місце реєстрації та проживання, перебуває у шлюбних відносинах і має на утриманні малолітню дитину, та дружину, яка має другу групу інвалідності, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням. Приймаючи таке рішення суд також враховує відсутність до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого, що пов`язано з повним відшкодуванням завданої злочином шкоди.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_5 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

В силу ч.4 ст.174 КПК України, з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений арешт на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.01.2023 (справа № 522/17860/22, провадження № 1-кс/522/8/23).

Питання про долю речових доказів, які визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановою старшого слідчого СВ ВП №5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 від 30.12.2022 року, суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України, зокрема речові докази: розкладний ніж з пластиковим руків`ям чорного кольору, загальною довжиною 35,5 см., довжиною леза 16 см., з кріпленням на руків`ї чорного кольору, з надписом на пластику «COLD STELL», який поміщено до сейф-пакету НПУ №PSP2104966 та мобільний телефон марки «HUAWEY» моделі CLT-L29, в корпусі блакитного кольору, який поміщено до сейф-пакету НПУ FSP 6004090, слід залишити у ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі із випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

З набранням вироком законної сили арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.01.2023 (справа № 522/17860/22, провадження № 1-кс/522/8/23), скасувати.

Речові докази по справі:

- розкладний ніж з пластиковим руків`ям чорного кольору, загальною довжиною 35, 5 см., довжиною леза 16 см., з кріпленням на руків`ї чорного кольору, з надписом на пластику «COLD STELL», який поміщено до сейф-пакету НПУ №PSP2104966 та мобільний телефон марки «HUAWEY» моделі CLT-L29, в корпусі блакитного кольору, який поміщено до сейф-пакету НПУ FSP 6004090, залишити у ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

21.03.2023

Єдиний унікальний номер справи: №522/2114/23

Номер провадження № 1-кп/ 522/916/23

Головуючий суддя ОСОБА_1