УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_2, за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_3

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «ВЕНТА.ЛТД» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004164 від 06.11.2020

В С Т А Н О В И В :

до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло в порядку ст. 174 КПК України клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «ВЕНТА.ЛТД» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004164 від 06.11.2020, накладеного ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13.11.2020 по справі № 569/18359/20, а саме, на банківський рахунок, відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК» () на ім`я приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 , номер рахунку НОМЕР_1 , а також на грошові кошти, які знаходяться на зазначеному банківському рахунку, в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 1 793420,00 грн., які належать ТОВ «ВЕНТА.ЛТД ().

Клопотання мотивоване тим, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004164 від 06.11.2020 в рамках якого, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13.11.2020 по справі № 569/18359/20 накладено арешт на банківський рахунок, відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК» () на ім`я приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 , номер рахунку НОМЕР_1 , а також на грошові кошти, які знаходяться на зазначеному банківському рахунку.

Так, арешт на вищезазначене майно було накладено з метою забезпечення речових доказів та позбавлення можливості подальшого розпорядження невстановленими особами, причетними до вчинення кримінального правопорушення грошовими коштами.

Водночас, як зазначає адвокат в своєму клопотанні, в подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба.

На обґрунтування своїх доводів адвокат зазначає, що досудовим розслідуванням на даний час встановлений власник грошових коштів, в той же час, не встановлено, що джерело походження цих коштів є предметом злочину або те, що кошти отримані незаконним шляхом чи підлягають спеціальній конфіскації, відтак необхідність продовження застосування арешту майна відпала.

Крім того, адвокат також зазначає, що власник коштів - ТОВ «ВЕНТА. ЛТД» належить до об`єктів критичної інфраструктури у сфері оптової торгівлі лікарськими засобами, а обігові кошти ТОВ «ВЕНТА. ЛТД» необхідні для закупівлі лікарських засобів, виконання зобов`язань перед бюджетами та дотриманні мінімальних соціальних гарантій. Таким чином подальше застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження перешкоджає діяльності товариства.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з мотивів у ньому зазначених.

Слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Разом з тим, його неявка в силу положень ч. 2 ст. 174 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, ухвалою слідчого судді ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13.11.2020 по справі № 569/18359/20, накладено арешт на банківський рахунок, відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК» () на ім`я приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1, номер рахунку НОМЕР_1 , а також на грошові кошти, які знаходяться на зазначеному банківському рахунку, з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантовано право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Тлумачення положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справі ««EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України»:

«…1. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series AN 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, п. п. 49 - 62 від 10 травня 2007 року).

2. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series AN 98)…».

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Так, як вбачається з матеріалів клопотання, арешт на майно було накладено з метою збереження грошових коштів та позбавлення можливості подальшого розпорядження невстановленими особами, причетними до вчинення кримінального правопорушення грошовими коштами. Водночас, на даний час підстави, які слугували накладенню арешту на майно, перестали існувати, оскільки досудовим розслідуванням встановлено власника грошових коштів та їх походження.

Таким чином, наведене вище дає підстави для висновку, що в кримінальному провадженні, в межах якого накладено арешт на вищезазначене майно, порушено справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Крім того, слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві на виклик в судове засідання для спростування доводів заявника не з`явився та не довів необхідності збереження такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

А тому, необхідно частково скасувати арешт, накладений на банківський рахунок, відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК» () на ім`я приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 , номер рахунку НОМЕР_1 , а також на грошові кошти, які знаходяться на зазначеному банківському рахунку, в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 1 793420,00 грн., які належать ТОВ «ВЕНТА.ЛТД ().

На підставі наведеного, клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «ВЕНТА.ЛТД», про скасування арешту майна слід задовольнити, а арешт майна - скасувати.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

клопотання представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «ВЕНТА.ЛТД» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004164 від 06.11.2020, - задовольнити.

Частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13.11.2020 у справі №569/18359/20 на банківський рахунок, відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК» () на ім`я приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 , номер рахунку НОМЕР_1 , а також на грошові кошти, які знаходяться на зазначеному банківському рахунку, в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 1 793420,00 грн., які належать ТОВ «ВЕНТА.ЛТД ().

Зобов`язати ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (), перерахувати кошти в сумі 1 793420,00 грн. з рахунку, відкритого в АБ «УКРГАЗБАНК» (), номер рахунку НОМЕР_1 , на рахунок ТОВ «ВЕНТА.ЛТД» () № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Ощадбанк».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити о 13 год. 00 хв. 01 листопада 2022 року.

Слідчий суддя