Номер провадження: 11-сс/813/290/23
Справа № 947/3675/23 1-кс/947/123/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 30.01.2023, якою в межах кримінального провадження №0000023 від 12.01.2023 стосовно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого на посаді начальника сектора превенції ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000023 від 12.01.2023 задоволено клопотання старшого слідчого другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_9 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.03.2023 включно, із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу в 1 073 600 грн. та покладенням у разі внесення застави на останнього строком до 26.03.2023 включно певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та органом досудового розслідування в даному випадку була доведена наявність в зазначеному провадженні ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, а також перешкодження кримінальному провадженню іншим чином, обумовлені обґрунтованістю підозри у вчиненні умисного корисливого корупційного тяжкого злочину щодо одержання неправомірної вигоди службовою особою, який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років, з конфіскацією майна, неможливістю застосування стосовно останнього в силу вимог кримінального закону більш м`якого покарання та звільнення від відбування покарання із випробуванням, фактом ознайомлення підозрюваного з тактикою та методами розшуку осіб у кримінальних провадженнях; тим, що, відповідно до змісту протоколів допиту свідків, під час здійснення невідкладного обшуку підозрюваний вчинив дії щодо знищення свого мобільного телефону, а після передачі грошових коштів він отримав повідомлення на мобільний телефон, після чого одразу почав мити руки; тим, що за рахунок займаної посади та реалізації своїх повноважень має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами органів державної влади, правоохоронними органами.

Водночас, визначаючи розмір застави в якості альтернативного запобіжного заходу у більш великому розмірі, ніж визначено для особи, підозрюваної у скоєнні тяжкого злочину, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого корупційного кримінального злочину у сфері службової діяльності в умовах воєнного стану, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також високий ступінь встановлених ризиків, на підставі чого дійшов висновку, що лише застава в розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1 073 600 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, зауваживши, що вона необґрунтована, невмотивована та постановлена із грубим порушеням вимог кримінального процесуального закону, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам провадження з огляду на наступне:

- при визначенні розміру застави поза увагою слідчого судді залишилось те, що клопотання сторони обвинувачення у частині визначення його підзахисному розміру застави не містить, всупереч вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, будь-якого обґрунтування «виключності випадку» із посиланням на докази, що доводили б можливість застосування слідчим суддею стосовно підозрюваного застави у розмірі, що перевищує визначений законом розмір застави для особи, яка підозрюється у вчинення тякого злочину, а також помірності цього розміру застави, натомість, у тексті клопотання зазначено, що розмір застави від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є достатнім для виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків;

- слідчий суддя не врахував того, що нормативна конструкція ч. 5 ст. 182 КПК України унеможливлює застосування слідчим суддею застави у розмірі, що перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб до особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, оскільки перевищення максимально можливого розміру застави у 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб можливе стосовно особи, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, в противному випадку нівелюється принципова відмінність (розмежування) між тяжкими та особливо тяжкими злочинами як основного критерію застосування більшого або меншого розміру застави, м`якшого або суворішого запобіжного заходу.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 1 073 600 грн.

Фіксування судового засідання апеляційного суду за допомогою технічних засобів відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із відсутністю на момент розгляду справи електропостачання в будівлі суду, проти чого не заперечували учасники апеляційного провадження, надавши суду відповідні письмові заяви.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до матеріалів провадження, 28.01.2023 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років, з конфіскацією майна.

Приписами ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З огляду на те, що в апеляційній скарзі не порушується питання щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів вважає, що на теперішній час підозра останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України є обґрунтованою та полягає в тому, що, перебуваючи на посаді начальника сектору превенції ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вимагав та одержав як службова особа неправомірну вигоду для себе невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, зокрема, 18.01.2023 приблизно о 12 год. під час зустрічі, яка відбулась у автомобілі, що перебуває у володінні ОСОБА_7 , марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , розташованому навпроти будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Балківська 130, отримав від ОСОБА_10 раніше обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 450 доларів США за безперешкодне здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_11 .

Окрім того, 28.01.2023 приблизно о 10:30 ОСОБА_7 , знаходячись у своєму службовому кабінеті №22, розташованому у приміщенні ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл., отримав від ОСОБА_10 раніше обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 450 доларів США та 12 000 грн. за безперешкодне здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_11 та здійснення останнім торгівлі водними біоресурсами на території м. Чорноморськ Одеської обл. та прилеглих до нього населених пунктах без створення перешкод як зі сторони правоохоронних органів, так і зі сторони інших контролюючих органів.

Зазначена підозра підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд, з огляду, зокрема, на те, що стороною захисту зазначена обставина не оспорюється та, погоджуючись із висновками слідчого судді в цій частині, звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні існують доведені стороною обвинувачення ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вдатись до спроб переховування від органу досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, а також перешкодження кримінальному провадженню іншим чином, оскільки останній підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого корупційного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відповідальність за який встановлена у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років, з конфіскацією майна; к разі визнання його винуватим, відповідно до положень ст.ст. 74 та 75 КК України, стосовно нього, не може бути застосоване звільнення від покарання та його відбуванння; відповідно до обставин, вказаних в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, під час проведення обшуку намагався знищити свій мобільний телефон; в силу займаної посади та наданих службових повноважень може здійснювати вплив на свідків з метою схиляння їх до надання показань на його користь; у зв`язку з навністю службових зв`язків з іншими структурними підрозділами органів державної влади та правоохоронними органами може здійснити вплив на хід досудового розслідування зазначеного кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів доходить переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Надаючи оцінку твердженням сторони захисту щодо залишення поза увагою слідчим суддею того, що клопотання сторони обвинувачення у частині визначення ОСОБА_7 розміру застави не містить будь-якого обґрунтування «виключності випадку» для визначення застави у розмірі, що перевищує визначений законом розмір застави для особи, яка підозрюється у вчинення тякого злочину, апеляційний суд зауважує на наступному.

Частина 4 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з приписами п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, абз. 2 зазначеної ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

На підставі системного аналізу вищевикладених положень кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що саме слідчий суддя вправі визначити, чи здатна застава у розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину) забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи, а також зауважити на виключності такого випадку.

В данному випадку слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався та при визначенні застави, яка перевищує зазначену вище п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межу, врахував те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого корупційного злочину у сфері службової діяльності в умовах воєнного стану.

Окрім того, позиція ЄСПЛ стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру цілковито прослідковується в рішенні у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, в якому Суд зазначає, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».

Спростуванням доводів сторони захисту щодо непомірності визначеного підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею розміру застави (400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) слугує той факт, що, відповідно до наданих захисником копій квитанцій, 31.01.2023 заставодавцями ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_7 була внесена сума застави за підозрюваного ОСОБА_7 в загальному розмірі 1 073 600 грн. ( ОСОБА_12 сума в розмірі 250 000 грн., ОСОБА_13 - 318 600 грн., ОСОБА_14 - 250 000 грн. та ОСОБА_7 - 255 000 грн. відповідно), тобто на теперішній час підозрюваний вже не перебуває під вартою та особисто з`явився в судове засідання апеляційного суду для участі в розгляді апеляційної скарги свого захисника.

Посилання сторони захисту на те, що нормативна конструкція ч. 5 ст. 182 КПК України унеможливлює застосування слідчим суддею застави у розмірі, що перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб до особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину колегія суддів сприймає як суб`єктивне трактування кримінального процесуального закону, яке не відповідає його точному змісту, натомість, вищевикладені вимоги абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не обмежують слідчого судді в конкретному розмірі застави у разі встановлення виключності випадку, який би надавав достатні підстави для виходу за межі, встановлені для розміру застави щодо підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину особи.

Водночас, апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника на те, що в самому клопотанні слідчий зауважував на тому, що розмір застави від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є достатнім для виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, проте вважає за необхідно звернути увагу на те, що, відповідно до аналізу змісту клопотання слідчого в частині обґрунтування необхідності визначення підозрюваному ОСОБА_7 застави в якості альтернативного запобіжного заходу саме у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб слідчий допустив очевидну описку, маючи на увазі те, що застава в розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 30.01.2023, якою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4