1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2419/23 1-кс/335/992/2023
07 квітня 2023 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, пенсіонера, неодруженого, здобув вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,
Слідчий звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що громадян України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлених досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше січня 2023, виник злочинний умисел на отримання прибутку від чоловіків призовного віку, шляхом організації незаконного їх переправлення через державний кордон України, шляхом виготовлення офіційних документів, які містять завідомо неправдиві відомості та надають право громадянам України безперешкодно перетинати державний кордон України, тим самим, здійснити організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом усуненням перешкод.
Усвідомлюючи складність вчинення вказаних злочинних дій, направлених на незаконне переправлення громадян України через державний кордон, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою, послідовно у різний період часу, але не пізніше січня 2023, перебуваючи у м. Запоріжжі, вступили у змову та залучили до протиправної діяльності ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб.
За час існування, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інші невстановлені в ході досудового розслідування особи, з метою, згідно відведених їм ролей разом або у визначеному складі, здійснювали наступні злочинні дії: підшукували осіб з числа громадян України чоловічої статі призовного віку, які виявили бажання незаконно перетнути державний кордон України; отримували від зазначених осіб та розподіляли між членами групи грошові кошти за виготовлення фіктивних документів для безперешкодного перетину державного кордону України; виготовляли бланки встановленого зразка військово-лікарської комісії, тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та інших з відповідними відтисками печаток; вносили у вищевказані бланки завідомо неправдиві відомості про проходження медичного огляду, діагноз, непридатність до проходження військової служби та виключення з військового обліку вказаних громадян України призовного віку; вносили завідомо неправдиві відомості про проходження медичного огляду, діагноз, непридатність до проходження військової служби; передавали вказані документи, що містять завідомо неправдиві відомості, особам, які планували незаконно перетнути державний кордон України.
У свою чергу ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виконуючи свої ролі, керували діями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, а саме, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України шляхом надання засобів, виготовляли документи, в які вносились завідомо неправдиві відомості та надавали право безперешкодного перетину державного кордону.
Так, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 переслідуючи корисливі мотиви, у невстановлений досудовим розслідуванням час ті місці, але не пізніше 12.01.2023, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України шляхом надання засобів, за попередньою змовою групою осіб, за грошову винагороду у розмірі близько 100 000 гривень, виготовили документи, в які внесли завідомо неправдиві відомості, які надають право безперешкодного перетину державного кордону на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: довідка військово-лікарської комісії № КР71/190 від 15.12.2022, видана нібито ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до якої ОСОБА_11 є непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
12.01.2023 року ОСОБА_11 перетнув державний кордон України, а саме здійснив виїзд з України до Словаччини через пункт пропуску «Ужгород», використовуючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 .
У свою чергу ОСОБА_5 за згодою з ОСОБА_8 здійснював координацію дій між співучасниками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , безпосередньо організовував виготовлення необхідних для безперешкодного виїзду за кордон підроблених документів, штампів, печаток тощо та займався пошуком бажаючих виїхати за кордон, з метою отримання грошової винагороди.
У свою чергу ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_5 займався безпосередньо виготовленням необхідних для безперешкодного виїзду за кордон підроблених документів.
У свою чергу ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_5 займався безпосередньо виготовленням необхідних печаток та штампів для подальшої підробки документів, необхідних для безперешкодного виїзду за кордон.
05.04.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КПК.
05.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Посилаючись на те, що до ОСОБА_5 , усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками та підозрюваними у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі неправдивих показань в ході досудового розслідування, що свідчить про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, слідчий просить обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та наполягав на його задоволені.
Підозрюваний та його захисник проти клопотання слідчого заперечували, посилаючись на недоведеність існування ризиків, зазначених слідчим у клопотанні, та того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам. Крім того, підозрюваний має ряд хронічних захворювань та потребує постійного лікування. З урахуванням вищевикладеного, посилаючись на похилий вік підозрюваного, незадовільний стан його здоров`я, наявність у нього постійного місця проживання, сторона захисту просила застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження та документи, наданні стороною захисту, слідчий суддя встановив наступне.
05.04.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КПК.
05.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 332 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході розгляду слідим суддею клопотання.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінивши надані стороною обвинувачення докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного, слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.
У рішенні «Чеботарь проти Молдови» 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.
Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет існування ризиків, слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують.
Підозрюваний, з врахуванням тяжкості покарання, яке передбачено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; з урахуванням того, що досудове розслідування перебуває на початковій стадії, він може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні. З урахуванням особи підозрюванного, зокрема того, що він рашіше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопроушень, передбачених ст.ст. 190, 358 КК України, обгрунтованими є й доводи сторони обвинувачення про те, що у разі незастосування до підозрюванного найсуворішого запобіжного заходу, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
На виконання вимог ст. 194 КПК України слідчим суддею вивчалась можливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.
Слідчий суддя визнає неможливим застосовувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу жодна особа не виявила наміру поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, на переконання слідчого судді, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також не усунуть ризиків, існування яких встановлено суддею.
З огляду на зазначене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
При визначені розміру застави, слідчий суддя враховує конкретні обставини інкримінованого діяння, тяжкість кримінального правопорушення, вік та майновий стан підозрюваного, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, та вважає за належне визначити підозрюваному заставу в розмірі 35 (тридцяти п`яти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб. На переконання слідчого судді, внесення застави в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який обраховувати з дня фактичного затримання підозрюваного, тобто з 05 квітня 2023 року, до 03 червня 2023 року включно.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
-не відлучатись з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
-прибувати до слідчого, прокурора або до суду за першою вимогою;
-утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення - негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Встановити строк дії даної ухвали до 03.06.2023 включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали складено 07.04.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1