Справа № 627/124/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2023смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої/законного представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Краснокутськ кримінальне провадження №0000011 від 23.01.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, 23.12.2022 року повідомленого про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 21.01.2023 року, приблизно о 23:30 год., разом із ОСОБА_7 зайшли до будинку ОСОБА_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де перебувала остання та її неповнолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та конфлікту між ними, у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення хуліганських дій, використовуючи надуманий привід з приводу нібито образ ОСОБА_5 , ОСОБА_4 умисно, з хуліганських спонукань та явної неповаги до установлених норм поведінки у суспільстві, нехтуючи і показуючи свою зневагу до елементарних правил моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпідставно вчинив сварку з неповнолітнім ОСОБА_5 та почав висловлюватися в його бік нецензурною лайкою.

Вважаючи, що цього замало, ОСОБА_4 , цинічно, демонструючи явну неповагу до загальноприйнятих норм моралі, продовжуючи знущатися,кулаком правою руки наніс удар ОСОБА_5 в обличчя, спричинивши останньому фізичного болю та проявляючи винятковий цинізм справив природні потреби на опалювальний газовий котел та підлогу в кухні вказаного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

21.01.2023 року, близько 23:50 год., від дій ОСОБА_4 прокинулася ОСОБА_6 та вийшла у кімнату будинку, де на той час знаходився ОСОБА_8 , та почала робити йому зауваження, намагаючись заспокоїти останнього. В той же час, ОСОБА_4 , продовжуючи свій умисел направлений на хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, висловлювався грубою брутальною лайкою та нецензурними словами, чим цинічно ображав людську гідність ОСОБА_6 та її неповнолітнього сина ОСОБА_5 , чим також порушував спокій людей, які знаходилися в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , тим самим порушував громадський порядок протягом однієї години.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що 21.01.2023 року, приблизно о 23:30 год., він разом із його другом ОСОБА_7 зайшли до будинку АДРЕСА_3 , де перебував ОСОБА_5 . Обвинувачений почав сваритися з ОСОБА_5 , якому під час сварки обвинувачений наніс удар в обличчя кулаком правої руки, після чого на ґвалт з сусідньої кімнати вийшла мати потерпілого ОСОБА_9 , яка зробила обвинуваченому зауваження, та з якою останній теж почав сваритися, висловлюючись на адресу обох потерпілих брутальною лайкою. Зазначив, що крім викладеного, справив природні потреби на опалювальний котел у кухні потерпілих. Під час сварки ОСОБА_10 зауважував обвинуваченому, що той сплутав будинки, і потерпілі ні в чому не винні, але обвинувачений продовжував сваритися з ОСОБА_5 та його матір`ю ОСОБА_6 . Що спонукало обвинуваченого зайти до будинку потерпілих того вечору пояснити не може, зазначив, що даний інцидент мав місце з його боку через сильне алкогольне сп`яніння, в якому тоді перебував обвинувачений. Зазначив, що неодноразово просив вибачення у потерпілих, в тому числі і у підготовчому судовому засіданні. Обвинувачений зазначив, що вину в скоєному визнає, у вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що вподальшому не допустить зі свого боку подібної поведінки, при вирішенні питання щодо міри та розміру покарання підтримав позицію прокурора щодо призначення йому покарання у вигляді накладення штрафу, пояснив суду, що хоча він і не працює офіційно, але має матеріальну можливість сплатити штраф, якщо суд застосує до нього саме такий вид покарання.

Потерпіла/законний представник потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Таким чином, беручи до уваги повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , той факт, що він не оспорює всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів у добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому проступку, доведена повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у психіатра та у нарколога не перебуває, має зареєстроване місце проживання, на утриманні неповнолітніх дітей немає.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини під час розгляду справи в суді, правдивій розповіді про обставини скоєного правопорушення, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, про що він особисто зазначив у судовому засіданні; активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, яке виразилося в тому, що обвинувачений добровільно брав участь у проведенні слідчих дій, після зізнання у вчиненні кримінальних правопорушень, не змінював своєї позиції, отже надавав органам досудового розслідування активну допомогу під час розслідування кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення проступку в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), наявність обтяжуючої обставини, а саме вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію потерпілих, які претензій до обвинуваченого не мають, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст. 296 КК України у виді штрафу, яке є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1