Справа № 521/4289/23
Номер провадження:1-кс/521/757/23
УХВАЛА

13 березня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника іншого володільця майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника іншого володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 11.05.2019 року у кримінальному провадженні №0001154 від 05.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду міста Одеси з клопотанням про скасування арешту майна звернувся представник іншого володільця майна про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 11.05.2019 року у кримінальному провадженні №0001154 від 05.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, якою було накладено заборону розпоряджатись квартирою АДРЕСА_1 .

Заявник вважає, що арешт на майно підлягає скасуванню повністю виходячи з наступного.

При постановлені оскаржуваної ухвали, не враховано п.З. ч.2 ст.173 КПК України, а саме: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаками діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Також, відповідно до ч. 7 ст. 173 КПК у разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановления.

В теперішній час досудове розслідування проводиться у даному кримінальному провадженні проводиться більше 4 років, жодній особі у даному кримінальному провадженні не оголошено про підозру, ніяких слідчих дій в рамках кримінального провадження не проводиться.

Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірно) вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК України також встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 94 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту' чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Під час вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження необхідно врахувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка визначає, що ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи), від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном , але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року.

В судовому засіданні представник власника майна підтримав своє клопотання, додатково пояснив, що власник майна, на яке було накладено арешт помер та накладення арешту на майно перешкоджає його доверителю скористатися своїм правом на вступ у спадщину, просив клопотання задовольнити.

Слідчий, який був повідомлений про час та місце судового засідання до суду не з`явився, будь-яких клопотань не надав.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Як вбачається з копії судового рішення, що оскаржується, власник квартири чи його представник судом про час та місце судового засідання повідомлені не були, під час розгляду клопотання слідчого в судовому засіданні участі не приймали, одже слідчий суддя вважає, що ним встановлені підстави для подачи іншим володільцем майна клопотання про скасування арешту майна.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

В ході розгляду клопотання встановлено, що померлий власник майна не був підозрюваним, обвинуваченим чи особою яка несе цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями у кримінальному провадженні №0001154 від 05.04.2019 року.

Одночасно із цим, слідчий суддя, при розгляді клопотання про скасування арешту, приймає до уваги, що протягом майже чотирьох років з дати накладення арешт на майно, у кримінальному провадженні жодної особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння. В будь якому випадку, кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст. 190 КК України підлягає закриттю в зв`язку із спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднос иться недоторканність права власності.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Слідчий суддя вважає, що за тривалий час, який минув з моменту початку досудового слідства, органу досудового слідства були надані розумні строки для встановлення обставин справи та перевірки шляхом проведення досудового слідства доводів, викладених у заяві потерпілої особи, проте за довготривалий період досудове слідство у кримінальному провадженні фактично зупинено на невизначений термін. Вказана ситуація, на думку слідчого судді, свідчить про порушення прав заявника на отримання права власності на арештовану квартиру, заявник перебуває у стані, який обмежує її у повноцінному користуванні та розпорядженні майном.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником доведено, що потреба в подальшому застосуванні арешту на квартиру відпала, а клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 174, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника іншого володільця майна ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 11.05.2019 року у кримінальному провадженні №0001154 від 05.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, - задовольнити.

Арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 11.05.2019 року у кримінальному провадженні №0001154 від 05.04.2019 - скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4