Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/667/23
Номер провадження 1-кс/711/221/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчої - ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшої слідчої ВР ЗЗКС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000094 від 20.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 309 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сміла Черкаської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, яка не є особою з інвалідністю, одруженої, непрацюючої, несудимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старша слідча ВР ЗЗКС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження №0000094, внесеного до ЄРДР 20.04.2022 у відношенні ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1, ч. 2 ст.307 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбала психотропну речовину - амфетамін, обіг якої обмежено, загальною масою 2,094 г для подальшого збуту, тобто продажу за гроші фізичним особам, та зберігала його при собі з цією метою.

17.11.2022 ОСОБА_5 , за допомогою мобільного телефону з використанням номеру НОМЕР_1 шляхом розмов та обміну повідомленнями, домовилася про збут психотропної речовини амфетаміну, яку зберігала у себе з цією метою, із ОСОБА_8 (особа зі зміненими анкетними даними), яка, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_5 займається незаконним збутом амфетаміну, надала працівникам поліції добровільну згоду на участь у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини, у якій і прийняла участь як покупець.

У подальшому, 17.11.2022 близько 15 години 10 хвилин, ОСОБА_8 , згідно з попередньою домовленістю із ОСОБА_5 , виконуючи зазначені ОСОБА_5 умови оплати, через термінал «ІВОХ», що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Незалежності, 67а, здійснила грошовий переказ на суму 1950 гривень на банківську карту АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_2 , реквізити якої ОСОБА_5 надіслала у повідомленні, за психотропну речовину амфетамін, яку в подальшому мала намір у неї придбати. Після цього, ОСОБА_5 17.11.2022 близько 15.55 години зустрілась із ОСОБА_8 на території АЗС Motto, що розташована по вул. Шевченка, 15, в с. Ротмістрівка Черкаського району Черкаської області, де умисно, незаконно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, близько 15.58 години, передала ОСОБА_8 електронну цигарку, всередині якої знаходився згорток із фольги із порошкоподібною речовиною білого кольору, що є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 2,094 г, що була раніше оплачена ОСОБА_8 .

Таким чином, за вищевказаних обставин ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, збула, тобто продала за гроші ОСОБА_8 психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 2,094г.

На підставі викладеного, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропної речовини.

Крім того, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбала психотропну речовину - амфетамін, обіг якої обмежено, для подальшого збуту, тобто продажу за гроші фізичним особам, та зберігала його з цією метою.

06.12.2022 ОСОБА_5 , за допомогою мобільного телефону з використанням номеру НОМЕР_1 домовилася про збут психотропної речовини амфетаміну, яку зберігала у себе з цією метою, із ОСОБА_8 (особа зі зміненими анкетними даними), яка, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_5 займається незаконним збутом амфетаміну, надала працівникам поліції добровільну згоду на участь у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини, у якій і прийняла участь як покупець.

У подальшому, 06.12.2022, близько 10.35 години, діючи згідно з попередньою домовленістю, ОСОБА_5 зустрілась із ОСОБА_8 на території АЗС «ВОГ», що за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Трипільська, 141, де умисно, незаконно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, отримала від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 4000 гривень, після чого передала ОСОБА_8 дві електронні цигарки - жовтого кольору, в якій знаходилось два згортки з фольги з порошкоподібною речовиною світлого кольору, що є психотропною речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, та помаранчевого кольору, в якій знаходився згорток з фольги з порошкоподібною речовиною світлого кольору, що є психотропною речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 4,771 г.

Таким чином, за вищевказаних обставин ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, збула, тобто продала за гроші, ОСОБА_8 психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 4,771 г.

Придбану у ОСОБА_5 психотропну речовину, ОСОБА_8 цього ж дня добровільно видала працівникам поліції.

На підставі викладеного, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропної речовини, вчиненому повторно.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений час та місці придбала порошкоподібну речовину світлого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін, у невстановленій кількості, яку до 31.01.2023 з метою подальшого збуту, тобто продажу за гроші фізичним особам, зберігала в домоволодінні за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

31.01.2023, у період часу з 7 години 34 хвилини по 12 годину 28 хвилину, у ході обшуку в домоволодінні за адресою проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлені та вилучені в кухні на підлозі під електричним грилем два згортки з фольги з порошкоподібною речовиною світлого кольору, схожою на психотропну речовину, амфетамін обіг якої обмежено, який ОСОБА_5 зберігала з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропної речовини.

31.01.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів підтверджується: розсекреченими протоколами негласних слідчих (розшукових) дій №2449/55/122/01-2022 від 27.10.2022, 1033/55/122/01-2022 від 27.06.2022; 2064/55/122/01-2022 від 03.10.2022, №2674/55/122/01-2022 від 18.11.2022; протоколами добровільної видачі придбаних речовин та вилучення у особи, залученої до проведення НСРД спеціального технічного засобу від 17.11.2022 та від 06.12.2022, протоколом обшуку від 31.01.2023, висновками експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження.

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Ініціатор клопотання зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з її боку переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, застосування вказаного запобіжного заходу також унеможливить незаконний вплив на свідків підозрюваною ОСОБА_5 , так як останні були залучені при проведенні слідчих дій за участю підозрюваної, а також на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

Ураховуючи, що ОСОБА_5 є не працюючою, вказане може свідчити про те, що діяльність, пов`язана з незаконним обігом психотропної речовини, є джерелом її доходу, а тому перебуваючи на волі вона може продовжити таку злочинну діяльність, вчиняючи нові корисливі злочини у цій сфері.

Крім цього, наразі не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , а тому, перебуваючи на волі, вона матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин даного злочину.

Таким чином, органом досудового розслідування відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою схилити останніх до дачі завідомо неправдивих показань, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи, що вона офіційно не працює та підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину з корисливих мотивів, запобігти наведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків не здатен більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає необхідним застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 виключно у виді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання ризиків та забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, з урахуванням обставин кримінального провадження, необхідно визначити підозрюваній заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останньої бажання перешкоджати досудовому розслідування у кримінальному провадженні та в повному обсязі виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки та відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України призначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У вказаному випадку застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

Крім того, орган досудового розслідування вважає за необхідне покласти на підозрювану ОСОБА_5 ряд обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон України;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідками, експертами, а також іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора.

На підставі викладеного слідча просила застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів з утриманням у Черкаському СІЗО з можливістю визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон України; 5) утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідками, експертами, а також іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ньому та додані до нього докази. Крім того прокурор зауважила, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, і усвідомлення тяжкості покарання може спонукати її до переховування від слідства та суду. Перебуваючи на волі підозрювана зможе впливати на свідка ОСОБА_8 (особа зі зміненими даними), яка залучалась до проведення оперативних закупок, для зміни останньою своїх показів з метою уникнення покарання. На даному етапі досудового розслідування ще не встановлено повного кола осіб, причетних до вказаних злочинів, та зважаючи, що за результатами проведених слідчих дій встановлено про тісне спілкування підозрюваних в даному кримінальному провадженні, а тому перебуваючи на волі вони зможуть домовитись та виробити тактику, яка перешкоджатиме встановленню істини в справі. Інкриміновані ОСОБА_5 в провину дії носили систематичний характер та вчинялись останньою з метою отримання прибутку, а з врахуванням того, що підозрювана не працевлаштована та немає офіційного джерела доходів, то існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення, в якому вона підозрюється. Також прокурор зауважив, що за місцем проживання підозрюваної, де вона мешкає разом з трьома малолітніми дітьми, було виявлено два згорки з речовиною, вільний обіг якої заборонений чинним законодавством України. Проте стороні обвинувачення наразі невідомо чи притягувалась ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП - невиконання батьківських обов`язків. На думку сторони обвинувачення жодний інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому до ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому розмір застави обґрунтовували наявністю у власності підозрюваної автомобіля ЗАЗ Ланос.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з огляду на особу та щире каяття підозрюваної, оскільки вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, одружена, має на утриманні трьох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання. На даний час ОСОБА_5 зробила для себе належні висновки та має намір укласти угоду зі стороною обвинувачення, сприяти слідству та викривати осіб, причетних до даних кримінальних правопорушень. Просив суд обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, врахувавши що остання є матір`ю трьох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , 2012 року народження, ОСОБА_10 , 2020 року народження, та ОСОБА_11 , 2008 року народження, звернувши увагу суду на те, що останню в 2021 році збив автомобіль, та у зв`язку з отриманими травмами вона досі потребує реабілітаційних заходів.

Підозрювана ОСОБА_5 також заперечувала проти заявленого клопотання, повністю підтримавши позицію свого захисника. Додатково пояснила, що вона не заперечує своєї причетності до інкримінованих їй кримінальних правопорушень, проте два згорки, що були виявлені за місцем її проживання, не її. Вона зробила належні для себе висновки, усвідомила свою провину, зобов`язується стати на шлях виправлення і просить суд дати їй можливість бути з дітьми, зобов`язавшись при цьому належно виконувати батьківські обов`язки та піклуватись про них. Також ОСОБА_5 просила врахувати стан здоров`я її середньої дитини, яку в 2021 році збив автомобіль та яка через отримані травми досі потребує реабілітаційних заходів. В подальшому вона має намір укласти зі стороною обвинувачення угоду та сприяти розслідуванню даних злочинів , викриваючи осіб, причетних до них. Просила суд обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зобов`язавшись належно виконувати покладені на неї судом обов`язки.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В судовому засіданні встановлено, що подане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження №0000094 від 20.04.2022, в якому ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, з яких кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

31.01.2023 ОСОБА_5 було затримано та 01.02.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- розсекреченими протоколами негласних слідчих (розшукових) дій №2449/55/122/01-2022 від 27.10.2022, 1033/55/122/01-2022 від 27.06.2022; 2064/55/122/01-2022 від 03.10.2022, №2674/55/122/01-2022 від 18.11.2022;

- протоколами добровільної видачі придбаних речовин та вилучення у особи, залученої до проведення НСРД спеціального технічного засобу від 17.11.2022 та від 06.12.2022;

- протоколом обшуку від 31.01.2023;

- висновками експертиз.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" N 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилалася сторона обвинувачення у клопотанні, та позицію захисту, слідчий суддя зазначає наступне.

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою сторона обвинувачення в судовому засіданні посилалася на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, причетних до даних злочинів, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється.

Так, при встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за інкриміновані ОСОБА_5 в провину злочини, зокрема передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Крім того наявність у підозрюваної паспорту для виїзду за межі України, свідчить про можливість перетину державного кордону України підозрюваною ОСОБА_5 з метою переховування останньої від слідства та суду та уникнення від кримінальної відповідальності.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваної, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, та міцні соціальні зв`язки, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність постійного місця проживання та сім`ї, не можуть бути вирішальними та такими, що могли б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора та слідчої щодо наявності ризику переховування підозрюваної ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема на особу зі зміненими даними - ОСОБА_8 , яка залучалась до проведення слідчих дій - оперативної закупки. Крім того з долучених до клопотання протоколів НСРД вбачається існування тісних зв`язків між підозрюваними в даному кримінальному провадженні, що свідчить по можливість побудови ними захисної тактики, яка перешкоджатиме слідству. Наведене свідчить про те, що підозрювана може впливати на свідків з метою зміни ними своїх показань, а також на інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні, щодо надання ними показів, які б сприяли уникненню нею кримінальної відповідальності.

Також слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, в якому ОСОБА_5 підозрюється, оскільки остання підозрюється у вчиненні тяжких злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, які вчинені з корисливих мотивів, такі злочинні дії спрямовані на отримання прибутку та на забезпечення свого матеріального становища, крім того, остання не має офіційного заробітку, а відтак і постійного джерела доходу, що в сукупності може спонукати її до продовження вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень чи вчинення іншого та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваної та необхідність застосування до неї суттєвих заходів процесуального примусу.

Вирішуючи питання про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваної та дотримання принципу верховенства права.

Зі змісту ч. 1 ст. 183 КПК України слідує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 та сталі соціальні зв`язки - одружена з ОСОБА_12 , має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_13 , 2012 року народження, ОСОБА_10 , 2020 року народження, та ОСОБА_11 , 2008 року народження, яка перебуває на реабілітаційному лікуванні, що підтверджується наданими стороною захисту медичними документами, також підозрювана за місцем проживання характеризується позитивно, що підтверджується наданою стороною захисту характеристикою голови кварткому №2.

Крім того слідчий суддя враховує позицію підозрюваної ОСОБА_5 , висловлену в судовому засіданні під час розгляду даного клопотання, щодо бажання укласти зі стороною обвинувачення угоду та сприяти розкриттю злочинів, викриваючи осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З наведеного вбачається, що метою застосування запобіжного заходу є не каральна, а забезпечувальна функція, тобто, до особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність яких підтверджено в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (п. п. "а" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження застосування до ОСОБА_5 виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, даними про особу підозрюваної, яка має трьох малолітніх дітей, перебування середньої дитини ОСОБА_11 на реабілітаційному лікуванні, зважаючи на намір підозрюваної ОСОБА_5 укласти з стороною обвинувачення угоду та сприяти розслідуванню даного кримінального провадження та встановлення осіб, причетних до вчинення даних кримінальних правопорушень, приймаючи до уваги запровадження на території України воєнного стану, а також практику Європейського суду з прав людини, в судовому засіданні не встановлено достатніх підстав, які виправдовують застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а запобігти встановленим слідчим суддею ризикам можливо у разі застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 та виконання покладених на неї відповідних процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя також враховує, що на території України з 24 лютого 2022 року запроваджений воєнний стан, термін дії якого продовжено до 23 лютого 2023 року, а тому ОСОБА_5 слід дозволити залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у разі необхідності перебування в укритті під час оголошення повітряних тривог.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

За таких обставин підозрювану ОСОБА_5 слід негайно доставити за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , звільнивши її з-під варти.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшої слідчої ВР ЗЗКС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження №0000094 від 20.04.2022, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст.307 КК України - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово, в межах строку досудового розслідування, тобто до 31.03.2023 включно.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України негайно доставити підозрювану ОСОБА_5 за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , звільнивши її з-під варти.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 :

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді,

- не відлучатися з м. Сміла Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон України;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідками, а також іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора.

Дана ухвала в частині обрання запобіжного заходу та покладених на підозрювану обов`язків діє до 31 березня 2023 року включно.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваною місця свого проживання у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваній ОСОБА_5 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебуванні останньої в укритті.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити працівникам СУ ГУНП в Черкаській області.

Копію даної ухвали вручити підозрюваній, захиснику, слідчому, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурору та начальнику ГУ НП в Черкаській області, - для відому та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі її оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено та проголошено 06.02.2023 о 13-00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1