УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 212/3666/22

провадження № 51-1406ск23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргузахисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада

2022 року,

встановив:

За вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України

до покарання у виді громадських робіт на строк 60 годин.

УхвалоюДніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

Зі змісту касаційної скарги убачається, що захисник не погоджується з вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції та порушує питання про її перегляд в касаційному порядку.

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 березня 2023 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України

та надано строк для усунення недоліків - 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Так, у вказаній ухвалі було зазначено, що відповідно до положень ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність

чи необґрунтованість судових рішень, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу,

до суду касаційної інстанції.

У межах наданого строку захисник ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, не усунув.

Зокрема, захисник, як і попереднього разу, вказуючи на незаконність судових рішень з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, не наводить доводів щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого з урахуванням положень ст. 414 КПК України та не зазначає конкретно у чому полягає явна несправедливість призначеного ОСОБА_5 покарання.

Крім цього, захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом апеляційної інстанції, як на підставу для скасування оскарженої ухвали, доводів на обґрунтування зазначеної позиції

з урахуванням положень ст. 412 КПК України знову не наводить.

До того ж слід зазначити, що захисник ОСОБА_4 подав повторну касаційну скаргу, майже не змінивши змісту мотивувальної частини попередньої, чим проігнорував вказівки суду касаційної інстанції, викладені у вищевказаній ухвалі Верховного Суду від 06 березня 2023 року.

Згідно ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

З огляду на те, що захисником не були виконані вимоги попередньої ухвали, його касаційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року щодо засудженого ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3