Справа № 446/1787/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2022 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження від 08.11.2022 за №0000097 за обвинуваченням

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Кам`янка-Бузька Львівської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, розлученого та такого, що має на утриманні одну малолітню дитину, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грубо порушуючи вимоги ст. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якими батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей, достовірно знаючи, що згідно із судовим наказом виданим 13.11.2020 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області, справа №446/2037/20, на підставі якого старшим державним виконавцем Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 11 березня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64803159, він зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.10.2020 до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_4 з 26 жовтня 2020 року по 01 листопада 2022 року, маючи змогу отримувати стабільний заробіток та сплачувати аліменти, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як будучи працездатним і попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являв, в центрі зайнятості як шукаючий роботу не реєструвався та не реагуючи на законні попередження державного виконавця за період часу з 26 жовтня 2020 року по 01 листопада 2022 року, допустив заборгованість зі сплати аліментів на суму 66 580 гривень 80 копійок (шістдесят шість тисяч п`ятсот вісімдесят гривень 80 копійок), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав та пояснив, що йому відомо про заборгованість за аліментами, однак протягом тривалого часу він офіційно не працевлаштований у зв`язку з чим не мав змоги сплачувати аліменти, в даний час почав сплачувати заборгованість.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати.

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що обвинувачений не сплачує аліменти, не цікавиться життям їх спільної дитини, яка знаходиться на повному її утриманні. Також просила суд ОСОБА_4 суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно проступок, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також враховує, що кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КК України відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Досліджуючи дані які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, непрацюючий, розлучений, такий, що має на утриманні одну малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, в обвинувальному акті зазначено про наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносин.

Однак, як зазначено у абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» якщо якась із обставин, наведених у ч. 1 ст. 66, ч. 1 ст. 67 КК, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд при призначенні покарання не може ще раз ураховувати її як пом`якшуючу або обтяжуючу покарання обставину.

Диспозиція ст.164 КК України визначає кримінальним діяння, яке характеризується вчиненням їх відносно дітей, тобто осіб, з якими винний перебуває у сімейних відносинах.

А тому в даному випадку не можна ще раз враховувати таку обставину як обтяжуючу.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначене в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень і суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Речових доказів та процесуальних витрат не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, законному представнику потерпілого та прокурору.

Суддя ОСОБА_1