ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/4936/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1575/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Валківського районного суду Харківської області в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 19 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Васищево Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 22.10.2014 Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.190,ч.2 ст.186 КК України, вирокомогом Харківського апеляційного суду м.Харкова від 17.02.2015 засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 26.05.2015 Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 02.10.2015 Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 10.08.2017 ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова звільнений умовно-достроково з Холодногірської ВК №18 на невідбутий строк 7 місяців 7 діб; 25.06.2020 Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;13.10.2020 Київським районим судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 07.12.2020 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,

визнано винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначено покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 6 місяців;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, до призначеного ОСОБА_8 покарання за цим вироком, повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 07.12.2020 у виді 3 років позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Скасовано арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2022 на бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , країни виробника - Україна, з ознаками підробки, що вилучено 31.07.2022 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 у власника майна у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаним вироком встановлено, що органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження:

ОСОБА_8 , у 2020 році, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на отримання підробленого посвідчення водія з метою керування транспортним засобом, знайшов в мережі інтернет інформацію про можливість виготовлення підробленого посвідчення шляхом надання своїх анкетних даних. Після чого, через мобільний додаток «Instagram» ОСОБА_8 вчиняючи дії, направлені на пособництво у підробленні посвідчення, домовився в ході переписки з невстановленою досудовим розслідуванням особою про підроблення водійського посвідчення за грошову винагороду 6000,00 гривень. Виконуючи відведену йому роль, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , на вимогу невстановленої досудовим розслідуванням особи, надав свої персональні дані, а саме цифровий варіант фотокартки для виготовлення підробленого водійського посвідчення.

В подальшому, ОСОБА_8 , являючись пособником у підробці посвідчення, отримав у відділенні «Нової пошти» відправлене від невстановленої органом досудового розслідування особи підроблене пластикове водійське посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з відкритою категорією В, з фотокарткою ОСОБА_8 , з метою його використання для підтвердження права керування транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто в пособництву у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою його використання.

Крім того, 31.07.2022 близько о 20-21 год. ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «КІА Magentis», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись по вул. Шевченко в м. Харків, був зупинений працівниками патрульної поліції в м. Харкові УПП в Харківській області на блокпосту, що розташований на перехресті вулиць Шевченко та Весніна в м. Харкові, на підставі ст. 34, 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

У подальшому, у тому ж місці та без відриву в часі, на законі вимогу працівників поліції пред`явити документи, що дають право керувати вказаним транспортним засобом, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з відкритою категорією В, отримане ним всупереч Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340, є підробленим, а саме відповідно до висновку експерта 18.08.2022 № СЕ-19/121-22/10741-ДД, не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України.

Таким чином, ОСОБА_8 , своїми умисними протиправними діями скоїв кримінальне правопорушення проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто, використання завідомо підробленого документа.

Отже, своїми умисними діями, що виразилися в пособництві у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою його використання, та у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_8 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Не погодившись з рішенням районного суду захисник ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок Київського районного суду м.Харкова від 19.09.2022 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на те, що: судом першої інстанції істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону та притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України; висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки матеріали справи не містять відомостей про ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 08.08.2022 року про арешт майна; перед підписанням заяви про визнання винуватості ОСОБА_8 не було роз`яснено в повній мірі суть та наслідки її підписання, а також органом досудового розслідування неправомірно було залучено у цій справі адвоката ОСОБА_9 в якості захисника ОСОБА_8 ; судом першої інстанції належним чином не перевірено добровільність волевиявлення ОСОБА_8 при підписанні заяви про беззаперечне визнання винуватості та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку й дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону в частині забезпечення обовязкової участі захисника, під час її підписання, внаслідок чого, порушив право обвинуваченого на захист та справедливий суд; стороною обвинувачення належним чином не були належним чином виконані вимоги ст.302 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду, але в судове засідання в суд апеляційної інстанції не з`явився, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав. Крім того, до початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 повідомив колегії суддів, що обвинувачений ОСОБА_8 повідомлений про дату та час судового засідання в суді апеляційної інстанції, але у зв`язку із зайнятістю на роботі не зможе прийняти участь під час апеляційного розгляду. За таких обставин, враховуючи позицію захисника та прокурора, які вважали за необхідне проводити апеляційний розгляд без обвинуваченого, який був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду, що захисник ОСОБА_7 є єдиним ініціатором апеляційного перегляду оскаржуваного вироку, колегія суддів вирішила провадити розгляд кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вироку Київського районного суду м.Харкова від 19.09.2022 року стосовно ОСОБА_8 без участі обвинуваченого, з урахуванням та в межах доводів, які містяться в апеляційній скарзі, і наявних відомостей у матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, заперечення прокурора щодо задоволення поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, колегія суддів на підставі ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Положеннями ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден із розглядом обвинувального акта.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень параграфа 1 Глави 30 КПК України.

Згідно зі ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Ці особливості полягають у тому, що вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини (ч. 1 ст. 394 КПК України).

Перевіркою матеріалів провадження колегія суддів встановила, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 є безпідставними та задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, було розглянуто в порядку статей 381-382 КПК України. За результатом розгляду постановлено обвинувальний вирок.

Не погодившись, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на цей вирок. Зі змісту апеляційної скарги убачається, що підставами його оскарження захисник зазначив: невідповідність висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому апелянт посилається на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, відповідно до формулювання обвинувачення, яке ніким не оспорюється, було вчинено ОСОБА_8 у 2020 році, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, а тому, на думку захисника, до його підзахисного підлягають застосуванню положення п.1 ч.1 ст.49 КК України (чинній на момент інкримінованого кримінального правопорушення).

Разом з цим, санкція ч.1 ст.358 КК України, яка в останнє була змінена згідно із Законом № 1666-VIII від 06.10.2016 року, передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Пункт 2 частини 1 статті 49 КК України (в чинній редакції) передбачає, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

До набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" №2617-VIII від 22.11.2018 року, а саме 01.07.2020 року, п.п.1 та 2 ч.1 ст. 49 КК України передбачали, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

За таких обставин, навіть враховуючи, що інкриміноване кримінальне правопорушення (до 01.07.2020 року злочин невеликої тяжкості) за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України ОСОБА_8 вчинив до 01.07.2020 року, то до останнього не підлягають застосуванню положення п.1 ч.1 ст. 49 КК України, оскільки санкція ч.1 ст.358 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі, а тому строк на звільнення від кримінальної відповідальності становить три роки від дня вчинення злочину, який не сплив на час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстнації, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника в цій частині є необґрунтованою та безпідставною.

Колегія суддів також не погоджується з апеляційними доводами сторони захисту про те, що під час досудового розслідування були порушенні права ОСОБА_8 на захист, а також стороною обвинувачення не було належним чином виконані вимоги ст.302 КПК України, з наступних підстав.

Як вбачається з відомостей матеріалів кримінального провадження, 06.09.2022 року ОСОБА_8 отримав пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, а також особисто зазначив у цій пам`ятці, що з правами ознайомлений (84-85).

Під час досудового розслідування ОСОБА_8 особисто уклав з адвокатом ОСОБА_9 договір від 06.09.2022 року про надання правової (професійної правничої) допомоги (арк.90).

Згідно відомостей протоколу роз`яснення права на захист від 06.09.2022 року, старший дізнавач сектору дізнання Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 роз`яснив ОСОБА_8 його право на кваліфіковану правову допомогу, яке він може реалізувати обравши собі захисника або шляхом призначення йому захисника безоплатно за рахунок держави, на що останній особисто письмово зазначив, що з правами ознайомлений, його інтереси буде представляти адвокат ОСОБА_9 (арк.86).

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 від 06.09.2022 року, з дотриманням вимог ст.ст.46, 48, 49, 110, 298, 300 КПК України, залучено адвоката ОСОБА_9 до участі у цьому кримінальному провадженні в якості захисника ОСОБА_8 (арк.87-88).

Усі наступні слідчі та процесуальні дії з ОСОБА_8 , в тому числі і підписання заяви щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, від 07.09.2022 року, були проведені за участі захисника ОСОБА_9 (арк.11, 12, 13-1491-93, 96, 97, 98, 99, 100).

Ця заява від 07.09.2022 року також містить відомості про роз`яснення ОСОБА_8 зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини (арк.14).

Доводи захисника про те, що органом досудового розслідування не роз`яснені обвинуваченому наслідки підписання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, а саме можливості призначення йому остаточного покарання на підставі ст.71 КК України, у зв`язку з чим належить скасувати оскаржуваний вирок, є безпідставними та таким, що не ґрунтуються на вимог чинного кримінального процесуального закону, зокрема ст.302 КПК України.

Матеріали судового провадження також не містять будь-яких відомостей щодо наявності клопотань ОСОБА_8 про заміну захисника ОСОБА_9 на іншого чи відомостей щодо неналежного виконання останнім свої обов`язків в рамках цього кримінального провадження.

За таких обставин, стороною захисту в своїй апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду не доведено порушення права обвинуваченого на захист чи допущення органом досудового розслідування істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга захисника в цій частині є також необґрунтованою та безпідставною.

Крім того, колегія суддів не погоджується з апеляційними доводами захисника про те, що матеріали судового провадження не містять відомостей про наявність у цьому кримінальному провадженні ухвали Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2022 року про накладення арешту на бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , у зв`язку з чим належить скасувати оскаржуваний вирок, оскільки такі доводи апелянта повністю спростовуються відомостями протоколу огляду місця події від 31.07.2022 року з фототаблицею до нього, постанови про визнання речовим доказом від 01.08.2022 року, клопотання про арешт майна від 01.08.2022 року, копії ухвали Харківського апеляційного суду від 25.08.2022 року (арк.24-27, 28-29, 30-34, 107-111).

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Зі змісту вищевказаного закону вбачається, що питання про розгляд обвинувального акту за відсутності учасників судового провадження вирішується в залежності від ставлення до обвинувачення обвинуваченого.

Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції, з урахуванням відомостей кримінального провадження, вірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 за участі свого захисника ОСОБА_9 повністю визнав правильність встановлених обставин органом дізнання та не заперечував щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку, надавши при цьому відповідну добровільну письмову згоду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Прокурором в даному кримінальному провадженні повністю виконані вимоги ч.3 ст.302 КПК України і до клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні долучено письмову заяву підозрюваного ОСОБА_8 , яка складена за участю захисника ОСОБА_9 .

Колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні твердження захисника ОСОБА_7 про те, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, - є необґрунтованими та безпідставними, оскільки в матеріалах провадження відсутні відомості, які їх підтверджують.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ч.2 ст.381 КПК України прийшов до правильного висновку про розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений не оспорював встановлені під час дізнання обставини і був згоден з розглядом обвинувального акта.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У зв`язку з вищезазначеним, колегія суддів не знаходить підстав для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки воно є законним, обґрунтованим і вмотивованим, що відповідає вимогам ст.ст.370, 374, 381, 382 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 19 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді