Справа № 489/2834/22
Кримінальне провадження №1-кп/489/821/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурор - ОСОБА_3 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисник - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Миколаєва кримінальне провадження №0000555 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Подільського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді командира міномета 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), у військовому званні «старший солдат», зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.07.2020 ОСОБА_4 уклав з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб солдатського сержантського та старшинського складу, строком на 3 (три) роки.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.07.2020 №182 старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення; визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, щпк «старший солдат».
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 21.07.2020 №127-РС старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду командира міномета 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 .
Згідно положень п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Відтак, з 21.07.2020, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Військова частина НОМЕР_1 станом на травень 2022 року, на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 залучена до здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії і знаходиться у районі ведення бойових дій на території Миколаївської області у складі створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, а саме угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а особовий склад військової частини НОМЕР_1 , зокрема старший солдат ОСОБА_4 , виконує бойові завдання на лінії безпосереднього збройного зіткнення із супротивником у районі проведення бойових дій.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період це час, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно із ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це час період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, з 17.03.2014 по теперішній час в Україні діє особливий період.
Указом Президента України «Про введення в України воєнного стану» №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан
Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022.
З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.
Згідно п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану старшому солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення місця служби, останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
Проходячи військову службу, старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший солдат ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.
31.05.2022 о 07:30 год. старший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу на посаді командира міномета 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), діючи умисно, в порушення вимог вищевказаного законодавства, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце несення військової служби у тиловому пункті управління військової частини НОМЕР_3 , який тимчасово дислокувався по АДРЕСА_2 , та незаконно перебував поза межами місця несення служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що самовільно залишив місце несення військової служби, до 15 год. 00 хвилин 30.09.2022.
03.10.2022 о 15 год. 00 хв. старший солдат ОСОБА_4 добровільно прибув до м. Миколаєва, з`явився до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Миколаєві, та повідомив про себе як військовослужбовця, що ухиляється від військової служби.
Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник та прокурор 10.11.2022 уклали угоду про визнання винуватості, в якій досягли згоди на призначення покарання обвинуваченому за ч.5 ст.407 КК України на підставі ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі 4700 (чотири тисячі сімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 79900,00 грн. (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот гривень).
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, просив затвердити затвердити угоду. Захисник та прокурор також просили затвердити угоду.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.5 ст.407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Суд переконався, що укладення угоди сторонами було добровільним, угода відповідає вимогам КПК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, зокрема є підстави для застосування положень ст. 69 КК України через щире каяття обвинуваченого, з`явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором, затвердити, ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 10.11.2022, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 4700 (чотири тисячі сімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 79900,00 грн. (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот гривень).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1