Справа № 601/2133/22
Провадження № 1-кс/601/913/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець клопотання прокурора Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000491 від 05.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

встановив:

Прокурор Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у СВ Кременецького РВП ГУ НП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000491 від 05.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.11.2022 на лінію 102 надійшло повідомлення від керуючої продуктового магазину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 про те, що невідома особа цього ж дня близько 10 год. 30 хв. шляхом вільного доступу таємно заволоділа металевим продуктовим візком, який стояв на тротуарі напроти входу у приміщення продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 , чим завдала матеріальну шкоду у сумі 3 000 гривень.

Під час проведення огляду місця події від 05.11.2022 по вул. Лосятинська м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, неподалік приміщення колишнього відділення АТ «Приватбанк», за участі підозрюваного ОСОБА_5 та заявниці ОСОБА_4 , було виявлено та в подальшому вилучено металевий вантажний продуктовий візок, який заявниця опізнала як раніше викрадений.

Постановою старшого слідчого СВ Кременецького РВП лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 05 листопада 2022 року, вищевказаний візок було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З метою запобігти відчуженню, розпорядженню та використанню вищевказаного майна існує необхідність у накладені на нього арешту з метою позбавлення права на подальше відчуження, розпорядження та користування, оскільки є реальні ризики того, що їх незастосування призведе до пошкодження, використання та інших негативних наслідків правого характеру

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання з`явився, клопотання підтримує та просить його задовольнити з підстав наведених в ньому.

Власник майна в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшло клопотання від ОСОБА_4 про розгляд клопотання у її відсутності.

Неприбуття в судове засідання власника майна не перешкоджає розгляду клопотання (ч.1 ст.172 КПК України).

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання докази, заслухавши прокурора дійшов наступного висновку.

Встановлено, що СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000491 від 05.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Під час проведення огляду місця події від 05.11.2022 по вул. Лосятинська м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, неподалік приміщення колишнього відділення АТ «Приватбанк», за участі підозрюваного ОСОБА_5 та заявниці ОСОБА_4 , було виявлено та в подальшому вилучено металевий вантажний продуктовий візок, який заявниця опізнала як раніше викрадений, які постановою старшого слідчого СВ Кременецького РВП лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 05 листопада 2022 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000491.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ч. 2 п. 7 ст. 131, ст. 132, 170-175, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на металевий вантажний продуктовий візок.

Дозволити зберігати металевий вантажний продуктовий візок у камері зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУ НП в Тернопільській області, що розташована по вул. Драгоманова, 5, м. Кременець Кременецького району Тернопільської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1