Справа № 953/6674/22
н/п 1-кс/953/1145/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2023 р. слідчий суддя Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника підозрюваних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003099 від 04 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

08 лютого 2023 року захисник підозрюваних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Київського районного суду міста Харкова із клопотанням, в якому просив скасувати арешт наступного майна : мобільного телефону Xiaomi Redmi 6, imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , з сім картою з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , який вилучений у ОСОБА_4 ; мобільний телефон Nokia imei НОМЕР_4 imei НОМЕР_5 , з сім картою, номер якої через відсутність мережі встановити не вдалось, який вилучений у ОСОБА_3 та ноутбук НР з серійним номером CND622685G з зарядним пристроєм до нього, вилучений у ФГ «Вільхуватка».

В обґрунтування клопотання посилається на те, що вказані предметі не мають ознак, зазначених в ст. 98 КПК України, не є знаряддям вчинення інкримінованого злочину, не зберігають на собі його сліди та не містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Такі доводи захисника, підтверджуються тим, що 11 січня 2023 року, при поданні клопотання про обрання запобіжного заходу на виконання вимог п. 3 ч. 3 ст. 184 КПК України, стороною обвинувачення надано копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування до підозрюваних запобіжного заходу. Проаналізувавши надані стороною обвинувачення матеріали, сторона захисту приходить до висновку, що ані в повідомленні про підозру, ані в клопотанні про обрання запобіжного заходу сторона обвинувачення не посилається на вказане вище майно, як на речові докази, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також в наданих матеріалах відсутні відомості щодо визнання вилучених речей речовими доказами. Враховуючи ту, що вилучення вищевказаних речей було проведено 01 грудня 2022 року, тобто понад 2 місяців тому, сторона обвинувачення мала значний проміжок часу для того, щоб оцінити вилучені речі, які могли стати потенційними доказами, на предмет належності, допустимості та достовірності, що передбачено вимогами ст. 94 КПК України, та на наявність в них ознак, передбачених ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим в подальшому застосування арешту майна відпала потреба та воно повинно бути повернуто власникам. Крім того, сам факт вилучення майна у ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та у ФГ «Вільхуватка» не може трактуватись як наявність всіх складових права власності на майно, а лише є підтвердженням права на користування майном. Отже, стороною обвинувачення до сьогоднішнього дня не отримані відомості щодо підтвердження права власності на вищевказане майно.

Особа, яка заявила клопотання - захисник підозрюваних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій просив задовольнити заяву.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання про скасування арешту за його відсутності, в якій заперечував проти задоволення клопотання та скасування арешту на майно, посилаючись на те, що вказане у клопотанні майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003099 від 04 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 07 грудня 2022 року клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003099 від 04 жовтня 2022 року, про арешт майна задоволено; накладений арешт на вилучений в ході проведення 01 грудня 2022 року обшуку мобільний телефон Xiaomi Redmi 6, imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , з сім картою з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном; накладений арешт на вилучений в ході проведення 01 грудня 2022 року обшуку мобільний телефон Nokia imei НОМЕР_4 imei НОМЕР_5 , з сім картою, номер якої через відсутність мережі встановити не вдалось, який на праві власності належить ОСОБА_3 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном та накладений арешт на вилучений в ході проведення 01 грудня 2022 року обшуку ноутбук НР з серійним номером CND622685G з зарядним пристроєм до нього, який належить ФГ «Вільхуватка», шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Постановою старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_7 від 02 грудня 2022 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003099 від 04 жовтня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1 КК України, вказані мобільні телефони та ноутбук.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження, що застосовуються з метою досягнення його дієвості.

Згідно зі ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення підозрюваного за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається з метою збереження речових доказів) (п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК).

Отже, за змістом ч. 3 ст. 170 КПК у справах про арешт майна з метою, наведеною у п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, відповідність майна будь-якому з критеріїв речових доказів перевіряється згідно зі стандартом доведення «достатні підстави». Наведений стандарт не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

При цьому у ході оцінки відповідності майна, арешт якого оскаржується, ознакам речових доказів, слідчим суддею ураховуються зміст поняття «речові докази».

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) (п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК).

Так, речовими доказами, які використовуються в ході доказування, є матеріальні об`єкти, що були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК). Відсутні дані, що з цим майном проведені всі необхідні слідчі дії, в тому чсилі огляд та вилучення інформації

Керуючись стандартом доведення «достатні підстави», а також враховуючи надані слідчим та прокурором докази в обґрунтування клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає, що вилучені під час обшуку мобільні телефони та ноутбук можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні.

Постановою старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_7 від 02 грудня 2022 року мобільні телефони та ноутбук, арешти на які просить скасувати захисник, визнані речовими доказами.

На цей час у слідчого судді відсутні будь-які відомості щодо закінчення проведення всіх необхідних слідчих дій із вказаним майном, в тому числі його огляду та зняття інформації, яка може мати значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Захисником жодним чином не доведено, що на цей час відпала потреба в арешті вказаного майна.

Арешту підлягає майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Обґрунтована ймовірність доказового значення у кримінальному провадженні того чи іншого предмету, речі дає слідчому судді достатні підстави арештувати їх з метою збереження як речового доказу.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що на цей час відсутні достатні підстави для скасування арешту, вилученого у ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ФГ «Вільхуватка» майна, з метою збереження його як речового доказу.

Керуючись ст. ст. 131, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника підозрюваних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003099 від 04 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1