УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в приміщенні суду в м.Києві, у судовому засіданні скаргу захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне тримання, подану в порядку ст.206 КПК України,

в с т а н о в и в:

26 грудня 2022 року захисник звернувся до суду із скаргою, в якій просить суд звільнити з-під варти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Захисник зазначає, що є захисником ОСОБА_3 , справа щодо якого перебуває на розгляді Солом`янського районного суду міста Києва. Наразі, він утримується від вартою. Строк тримання під вартою ОСОБА_3 згідно останнього судового рішення закінчився 17.12.2022 року.

Вказує, що за наявною інформацією, судове рішення, яким би було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_3 , не постановлялось. Натомість, головуючою суддею Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_5 до ДУ «Київський слідчий ізолятор» було направлено лист із посиланням на ч.6 ст.615 КПК України щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 .

На переконання захисника ОСОБА_3 позбавлений свобод без відповідних правових підстав, посилається на ст.8 Конституції України, що вона має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Зазначає, що оскільки Конституція України, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Таким чином, оскільки положення ч.6 ст.615 КПК України протирічить ч.1 ст.29 Конституції України, при розгляді даного питання слідчий суддя має застосовувати зазначену норму Конституції як норму прямої дії та визнати факт утримання під вартою ОСОБА_3 таким, що відбувається без відповідної правової підстави.

Захисник в судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити та звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду, оскільки вважає, що з 18.12.2022 року він тримається під вартою без належного вмотивованого рішення, що суперечить нормами Конституції України як Основного закону.

ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги та просив задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або незвільнена з-під варти після внесення заставив установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

За вимогами ч.5 ст.206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставлені особи до суду.

Аналіз наведених норм, свідчить, що слідчий суддя повинен перевірити законність фактичних підстав тримання особи під вартою.

Основним доводом незаконності тримання ОСОБА_3 під вартою, зазначено невідповідність положення ст.615 КПК України Конституції України як Основному закону держави, норми якого є нормами прямої дії.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Представниками ДУ "Київський слідчий ізолятор" слідчому судді були надані документи, щодо тримання ОСОБА_3 під вартою.

З них встановлено, що в провадженні Солом`янського районного суду м.Києва знаходиться кримінальне провадження №0002770 від 19.03.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ст.115 КК України та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.4, 12 ст.115 КК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 19.10.2022 року продовжено строк дії обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 17 грудня 2022 року.

Тобто, відносно ОСОБА_3 було вмотивоване рішення суду від 19.10.2022 року щодо тримання його під вартою, яке потім в законному порядку було продовжено, а саме головуючим суддею Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_5 до ДУ «Київський слідчий ізолятор» було направлено лист із посиланням на ч.6 ст.615 КПК України щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 . Вказанні дії судді передбачені чинним КПК України.

Відповідно ч.6 ст.615 КПК України, визначає, що у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Вказана частина норми є чинною та діючою.

Зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу (ч.3 ст.7 КПК України).

КПК України передбачає такий порядок продовження тримання під вартою. Судом було повідомлено ДУ «Київський слідчий ізолятор» про продовження тримання ОСОБА_3 під вартою, посилаючись на положення ч.6 ст.615 КПК України, що відповідає вимогам закону та не суперичить ст.29 Конституції України.

Окрім цього, наразі ОСОБА_3 , згідно ухвали Солом`янського районного суду м.Києва від 29.12.2022 року, продовжено строк тримання під вартою до 26 лютого 2023 року.

Таким чином, твердження захисника щодо незаконного тримання ОСОБА_3 під вартою, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Керуючись ст.206 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити захиснику - адвокату ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 в задоволенні скарги на незаконне тримання.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12 годині 50 хвилин 06 січня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1