ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоні Хатки Романівського р-ну Житомирської області, громадянина України, українця, має середню освіту, неодруженого, дітей немає, не працюючого, раніше не судимий, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ст.386, ч.3 ст.15 ч.1 ст.347 КК України,

В С Т А Н О В И В :

18.08.2022 року, приблизно о 14 годині 45 хвилин, інспектор слідчого відділу Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 знаходилась поблизу залу судових засідань №106-1, що в приміщенні Корольовського районного суду м.Житомира, що за адресою м.Житомир, майдан Соборний, 1.

В зазначений час ОСОБА_9 очікувала виклику до зали судового засідання №106-1 для надання показань по кримінальній справі №296/4828/18 (кримінальне провадження №0001860) в якості свідка по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, оскільки в момент вчинення ОСОБА_5 зазначеного йому злочину виконувала службові обов`язки інспектора сектору реагування патрульної поліції та несла службу спільно з екіпажем патрульної поліції, і внаслідок виконання таких службових обов`язків стала свідком злочину, вчиненого ОСОБА_5 .

В подальшому, у присутності ОСОБА_5 , якому було відомо, що перед ним знаходиться працівник поліції, виник протиправний умисел, спрямований на знищення майна працівника правоохоронного органу, а саме мобільного телефону ОСОБА_9 , спричинення тілесних ушкоджень поліцейському інспектору слідчого відділу Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_9 у зв`язку із виконанням останньою службових обов`язків та з метою примушування ОСОБА_9 до відмови від давання показань.

Крім того, у ОСОБА_5 виник злочинний намір із застосуванням насильства, перешкодити всебічному, повному та об`єктивному судовому розгляду кримінального провадження, у якому він є обвинуваченим, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Реалізуючи свій протиправний умисел, у цей час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_5 , перебуваючи біля залу судового засідання №106-1 Корольовського районного суду м.Житомира за адресою: м.Житомир, майдан Соборний, 1, розуміючи, що перед ним знаходиться працівник поліції та, водночас, свідок по кримінальній справі №296/4828/18, в якому він є обвинуваченим, раптово, шляхом ривка, правою рукою, вихопив із рук ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «11 Lite 5G» в корпусі блакитного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , який утримував при собі.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , з метою здійснення тиску на свідка у кримінальному провадженні та примушування свідка відмовитись від давання показань проти нього, лівою рукою схопив потерпілу за шию та таким чином наніс ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та крововиливів на шиї. Крім того, з метою доведення свого протиправного умислу до кінця в частині примушування свідка від давання показань, ОСОБА_5 , після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , висловив у адресу останньої погрозу застосування у відношенні потерпілої насильства у разі надання нею таких показань, які вона сприймала як реальні. Побоюючись за своє життя, потерпіла благала ОСОБА_5 не вчиняти дій, направлених на спричинення їй тілесних ушкоджень та повернути їй власний мобільний телефон, вказаний вище.

У цей час до ОСОБА_5 та ОСОБА_9 підійшов ОСОБА_10 , який припинив протиправні дії ОСОБА_5 .

Таким чином ОСОБА_5 намагався знищити, шляхом удару об цементно-бетонне покриття в приміщенні Корольовського районного суду міста Житомира, мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «11 Lite 5G» в корпусі блакитного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , вартістю 14 000 гривень, чим вчинив незакінчений замах на умисне знищення майна працівника правоохоронного органу, а також вчинив насильство та висловив погрозу насильству ОСОБА_9 , спрямовані на примушування свідка відмовитись від давання показів по кримінальній справі,у якій він обвинувачується.

Обвинувачений ОСОБА_5 після зміни обвинувачення свою вину визнав повністю, щиро каявся. Пояснив, що 18 серпня 2022 року вийшов із зали судового засідання та був дуже знервований та засмучений ходом розгляду кримінальної справи, яку в той момент розглядав суд відносно нього. Побачив свідка ОСОБА_7 , яка сиділа за столом поруч, підійшов до неї, правої рукою вихопив її мобільний телефон, який вона тримала в руках, а лівою рукою схопив її за горло та сказав: «Що ти курва ментовська будеш проти мене покази давати». Потерпіла ОСОБА_7 запитала у нього, що він робить. Просила заспокоїтись та віддати їй телефон. В цей час до них підійшов свідок ОСОБА_10 і спитав, що трапилось. Після чого ОСОБА_5 припинив свої дії та віддав телефон свідку. Відійшов неподалік у сторону та став чекати, розуміючи, що зробив протиправні дії. Не намагався тікати.
Свої протиправні дії відносно потерпілої ОСОБА_9 пояснював тим, що близько 4 років тому вона була в складі екіпажу працівників поліції та свідком побиття його цими працівниками поліції. Не погоджуючись із її показами, як свідка та працівника поліції, по тій кримінальній справі, будучи у засмученому стані, у ОСОБА_5 виник раптовий намір вчинити протиправні дій відносно ОСОБА_7 , як свідка по справі та працівника поліції, про що він був обізнаний заздалегідь. Проте відносно мобільного телефону у нього не було наміру його викрадати, а лише розбити об підлогу на місці. Адже він розумів, що він перебуває в будинку суду, де поруч велика кількість судової охорони та камер відео спостереження. За весь час розгляду судової справи відносно нього він ніколи не вчиняв протиправні дії та завжди вчасно прибував до суду, не перешкоджав розгляду справи в суді та не мав наміру викрадати телефон, а лише його розбити. Тому одразу після звернення свідка до нього віддав цьому хлопцю в руки телефон та не встиг його розбити на місці.
Просив в залі суду вибачення за вчинене.

Окрім визнавальних показів ОСОБА_5 у вчинені інкримінованих йому правопорушень, суд вважає, що його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ст.386, ч.3 ст.15 ч.1 ст.347 КК України, стороною обвинувачення доведена повністю, підтверджується показами потерпілої, свідків, письмовими доказами та знайшла своє підтвердження протягом судового розгляду справи.
Так, потерпіла Щирська (дошлюбне прізвище - ОСОБА_11 ) в судовому засіданні повідомила, що 18.08.2022 року вона перебувала на роботі та була викликана до Корольовського районного суду для повторного надання пояснень в якості свідка по кримінальній справі, де обвинуваченим був громадянин ОСОБА_5 . Вказана кримінальна справа розглядалась повторно після повернення з апеляційної інстанції. Прибувши до суду, всі учасники зайшли до зали судового засідання, де ОСОБА_9 попросили вийти та почекати біля кабінету для почергового допиту свідків. Вона присіла поруч за столом та переглядала свій телефон. Через деякий час, приблизно через 20 хвилин, із зали суду вийшов роздратований обвинувачений ОСОБА_5 , однією рукою вирвав із рук її телефон, сховавши за спину, а другою рукою схопив потерпілу за шию, та сказав: «Ти що проти мене будеш свідчити, сука ментовська, я цього не дам зробити». Висловлював, що його обвинувачують безпідставно. Потерпіла почала кричати відпустити її та вимагала віддати телефон. Утримування її за горло з боку нападника продовжувалось близько 10 секунд. Після цього до ОСОБА_5 підійшов свідок ОСОБА_10 , який забрав у обвинуваченого телефон та припинив протиправні дії нападника. Крім свідка ОСОБА_10 в коридорі стояв ще один чоловік невеликого росту. Після цього вона звернулась до поліції щодо вчинення відносно неї протиправних дій.
Наголошувала, що обвинуваченому ОСОБА_5 було відомо, що потерпіла ОСОБА_9 є працівником поліції, оскільки вона вже раніше давала покази в суді в якості свідка щодо злочину, вчиненого ОСОБА_5 по відношенню до іншого працівника поліції.
Також просила призначити обвинуваченому сувору міру покарання, у зв`язку із тим, що пережила сильне хвилювання та в той момент була вагітна, про що обвинувачений не знав.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 18.08.2022 року близько 15:00 години він перебував на першому поверсі в холі суду та чекав на отримання документів по своїм запитам. Також в холі за столом, приблизно метрів 5-7 від нього, сиділа потерпіла ОСОБА_11 та дивилася у свій телефон. В цей час із кабінету поруч вийшов чоловік, який був агресивно налаштований, одразу схопив лівою рукою потерпілу за горло, а правою рукою вихопив телефон з її рук та сховав його за спину, вживаючи нецензурну лайку сказав: «Ти що будеш давати проти мене покази? Цього не буде». При цьому жінка питала нападнику чому він забрав телефон і схопив її? Але він не припиняв свої дії. Побачивши це, свідок одразу підійшов до нападника і забрав у нього з руки телефон потерпілої та припинив протиправні дії. Після цього ОСОБА_5 відійшов та сів на лавку. Потерпіла після цього перебувала в шоковому стані та ледь стримувала сльози.

Свідок ОСОБА_13 повідомив, що перебував в холі суду на першому поверсі та бачив як чоловік вийшов із кабінету, підійшов до дівчини, яка сиділа за столом, вихопив із її рук телефон та схопив її за горло, вигукуючи слова: «курва ментовская». В цей момент ззаду підійшов молодий хлопець, який забрав у нападника телефон і повернув його назад потерпілій. Після чого нападник відійшов у бік до ліфта та сидів неподалік. Сам свідок знаходився приблизно на відстані 4-5 метрів від потерпілої та бачив нападника в основному зі спини. Запам`ятав його за одягом та коротких джинсових штанах (шортах), а також за формою ніг. Після цього свідка запросили для проведення слідчої дії та пред`явлення особи для впізнання, де він впізнав ОСОБА_5 . Також під час судового засідання свідок впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 в залі судового засідання.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він працює прокурором Житомирської окружної прокуратури та знає ОСОБА_5 з 2017 року, коли вперше відносно нього спрямовувався обвинувальний акт до суду за ст.125 КК України. Потім відносно нього ж був обвинувальний акт за ст.345 КК України та винесений вирок Корольовським районним судом м.Житомира, який в подальшому був скасований апеляційною інстанцією та справа передана на новий розгляд. Під час повторного розгляду даної справи в Корольовському районному суді м.Житомира 18.08.2022 року о 14 годині в залі №106 прокурор разом із учасниками та свідками очікували на проведення судового засідання. Від ОСОБА_5 пролунали обурливі слова, він перебував у збудженому стані, спитав за свідків. Розпочавши судове засідання перейшли до допиту першого свідка, а другий свідок ОСОБА_7 чекала в коридорі. В ході судового засідання ОСОБА_5 поводив себе збуджено та порушував порядок, за що згодом був видалений головуючим із зали судового засідання за неналежну поведінку. Після чого суд продовжив допит та запросили свідка ОСОБА_7 , в ході проведення якого вона повідомила, що відносно неї з боку ОСОБА_5 тільки що було вчинено напад, він вирвав телефон та схопив її за горло. Після чого прокурор попросив відкласти судовий розгляд. Вийшов у коридор із свідком ОСОБА_7 , яка детально повідомила про вчинений напад, застосоване насилля та тиск на неї, як на свідка, не давати покази проти ОСОБА_5 . Після чого нею було прийнято рішення зателефонувати на службу 102 та викликати поліцію.

Також свідок ОСОБА_14 повідомив, що раніше по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 суд допитував вже свідка ОСОБА_7 , як працівника поліції, і ОСОБА_5 було відомо про це.

Окрім показів потерпілої та свідків вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ст. 386, ч.3 ст.15, ч.1 ст.347 КК України, підтверджується наступними письмовими доказами.
Згідно з витягом з кримінального провадження № 0001583 18 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості із правовою кваліфікацією ч. 2 ст.345 КК України про те, що 18.08.2022 року близько 14:45 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу зали судових засідань №106-1 в приміщенні Богунського районного суду м.Житомира за адресою: м.Житомир площа Соборна, 1, наніс тілесні ушкодження працівнику поліції ОСОБА_11 (а.с.42)
Також згідно з витягом з кримінального провадження №0001584 від 18.08.2022 року були внесені відомості за ст.386 КК України за фактом того, що ОСОБА_5 в тому ж місці та час здійснив погрозу фізичною розправою щодо свідка ОСОБА_11 з метою відмови від давання свідчень по кримінальній справі №296/4828/18.(а.с.43).
Згідно з ще одним витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань №0001585 від 18.08.2022 року були внесені відомості з правовою кваліфікацією ч.3 ст.15 ч.4 ст.186 КК України у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 в зазначеному місці та час відкрито шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, намагався викрасти мобільний телефон «Xiaomi 11 Lite 5G NE» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте його дії були виявлені та припиненні працівником поліції. (а.с.44)
Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.08.2022 року ОСОБА_11 звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинення відносно неї в коридорі суду 18.08.2022 року протиправних дій з боку ОСОБА_5 , викрадення телефону, висловлення погроз задля припинення давати покази в якості свідка по кримінальному провадженню.(а.с.49).
Згідно з протоколом огляду місця події від 18.08.2022 року в присутності потерпілої та понятих було оглянуто приміщення Богунського районного суду м.Житомира по пл.Соборній, 1, де на першому поверсі, в коридорі, поруч із залом судового засідання №106-1, з лівою сторони розташований стіл із лавкою, за яким сиділа потерпіла ОСОБА_11 та переглядала повідомлення в своєму особистому телефоні, чекаючи на виклик для надання показів в якості свідка по кримінальній справі. Та в цей час із зали судового засідання вийшов ОСОБА_5 , підійшов до потерпілої, схопив її за шию, почав кричати та висловлювати погрози, щоб вона не давала показів в якості свідка проти нього по кримінальній справі, а також вирвав із рук її мобільний телефон. За результати огляду було вилучено мобільний телефон «Xiaomi 11 Lite 5G NE».(а.с.45-48).
Згідно з протоколом огляду предмету від 18.08.2022 року було оглянуто раніше вилучений мобільний телефон «Xiaomi 11 Lite 5G NE» в корпусі блакитного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , який належить потерпілій ОСОБА_11 та був вирваний у неї з рук ОСОБА_5 18.08.2022 року в приміщенні суду.(а.с.50-54).
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання та фото таблиці до нього від 18.08.2022 р. свідок ОСОБА_13 серед пред`явлених чотирьох осіб впізнав за шортами та характерною формою ніг обвинуваченого ОСОБА_5 , як чоловіка, який 18.08.2022 року близько 14:45 здійснив протиправні дії відносно невідомої жінки в приміщенні суду (а.с.57-61).

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 28.09.2022 року потерпіла ОСОБА_11 на місці вчинення правопорушення показала механізм та послідовність протиправних дій щодо неї з боку ОСОБА_5 , який підійшов до неї в момент, коли вона сиділа на лавочці біля зали суду та схопив її за шию, і висловлював на її адресу погрози для перешкоджання давати покази по кримінальній справі, а також вихопив у неї із рук її мобільний телефон (а.с.72-75).

Згідно з протоколом слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 28.09.2022 року свідок ОСОБА_10 на місці вчинення правопорушення відтворив механізм та послідовність протиправних дій щодо потерпілої з боку ОСОБА_5 , який підійшов до неї в момент, коли вона сиділа на лавочці біля зали суду та схопив її лівою рукою за шию, а правою вихопив її мобільний телефон і завів свою руку за спину. При цьому ОСОБА_5 висловлював на адресу потерпілої, як працівника поліції, погрози для перешкоджання давати покази. В цей час потерпіла жінка просила ОСОБА_5 відпустити її та припинити протиправні дії. Після чого свідок ОСОБА_10 підбіг до ОСОБА_5 відібрав мобільний телефон та припинив його протиправні дії (а.с.76-80).

Згідно з висновком судово-медичного експерта №1405 від 18.08.2022 року у ОСОБА_11 виявлено синці та крововиливи на шиї, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено в термін та за обставин, вказаних потерпілою та як зазначено в постанові про призначення судово-медичної експертизи, відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.84).

Доводи захисника про порушення порядку проведення слідчої дії та складання протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18.08.2022 року зі свідком ОСОБА_13 через відмінності у зовнішності (зросту та шортів) підібраних статистів із обвинуваченим суд вважає безпідставними з наступних підстав.

Згідно з частинами 1,2 статті 228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.
Особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі. Перед тим як пред`явити особу для впізнання, їй пропонується у відсутності особи, яка впізнає, зайняти будь-яке місце серед інших осіб, які пред`являються.
Як встановлено судом в ході дослідження письмових доказів та допиту свідка ОСОБА_13 останній в ході проведення слідчої дії пред`явлення особи для впізнання повідомив про ознаки, за якими він впізнає обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема за шортами та округлою формою ніг. При цьому, як вбачається з фото таблиці до протоколу, інші особи (статисти) в кількості трьох осіб, які залучені до проведення слідчої дії, є особами чоловічої статі, мають схожу зовнішність, більшість з них одягнені у шорти, мають однотипний одяг та зріст, тобто не мають різких відмінностей між собою та з обвинуваченим ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання вимог процесуального закону при проведенні даної слідчої дії та відсутності обґрунтованих підстав для визнання протоколу його проведення недопустимим доказом.
Також суд вважає безпідставними твердження захисника про недопустимість протоколів проведення слідчих експериментів за участю потерпілої та свідка, оскільки вони нібито викладені як протоколи допиту, з наступних підстав.
Частиною 1-3 статті 240 КПК України передбачено, що з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.
До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.
Отримання від підозрюваного, обвинуваченого відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч. 2 ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК є документом.
Виходячи із сутнісних ознак показань, визначених в ч. 1 ст. 95 КПК, у системному зв`язку із ч. 2 ст. 84 цього Кодексу, показання є самостійним процесуальним джерелом доказів лише в тому випадку, коли вони надаються під час допиту.
При проведенні слідчого експерименту участь підозрюваного, обвинуваченого не може виявлятися виключно в формі повідомлення відомостей про фактичні дані, які мають значення для кримінального провадження (адже це є предметом допиту). Слідчий експеримент, здійснений у такій формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення показів з метою їх процесуального закріплення, має розцінюватися як повторний допит, що не може мати в суді доказового значення з огляду на ч. 4 ст. 95 КПК, згідно з якою суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 КПК.
Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК) суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де показання обвинуваченого та протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого є предметом оцінки суду за правилами, визначеними ст. 94 КПК.
Натомість як вбачається з протоколів слідчого експерименту, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 , останні спочатку надали пояснення з приводу вчинення протиправних дій підозрюваним (обвинуваченим) та згодом відтворили на місці всі детальні обставини, послідовність та механізм вчинення правопорушення. Викладення в протоколі слідчого експерименту показань його головного учасника разом із відтворенням ним дій, обстановки, обставин певної події, не є порушенням проведення такої слідчої дії та не може бути підставою для визнання протоколу слідчої дії неналежним або недопустимим доказом. Тим більше, що безпосередньо надані в судовому засіданні покази потерпілої та свідка повністю узгоджуються із даними протоколами проведення слідчого експерименту за їх участю.
Отже судом не встановлено порушень норм процесуального законодавства при складанні протоколів слідчого експерименту.
Суд вважає, що вищевказані докази, які безпосередньо досліджені судом в судовому засіданні, є достовірними, належними та допустимими, узгоджуються між собою, а тому суд приймає їх за основу при ухваленні обвинувального вироку.
Таким чином, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілу, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ст. 386, ч.3 ст.15, ч.1 ст.347 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.345, ст. 386, ч.3 ст.15, ч.1 ст.347 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків; примушування свідка до відмови від давання показань, що супроводжувалось насильством, а також незакінчений замах, спрямований на знищення майна, що належить працівникові правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням службових обов`язків.
Відповідно до вимог статті 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з частиною 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушень, два з яких відносяться до злочинів невеликої тяжкості, а один до кримінальних проступків, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 , має середню освіту, раніше не судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, дітей не має.
Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №314-2022 від 20.09.2022 року ОСОБА_5 на даний час психічними розладами не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення психічними розладами не страждав, в тимчасово хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними - не перебував, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. По своєму психічному стану не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру (а.с.81-83).
ОСОБА_5 у вчиненому щиро розкаявся та просив у потерпілої вибачення, що є обставиною, яка відповідно до статті 66 КК України, пом`якшує призначення покарання.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Також при обранні виду покарання суд зважає на сукупність вчинених правопорушень, їх суспільну небезпечність, яка полягає в тому, що протиправне діяння було вчинено в приміщенні суду проти жінки, яка фізично може бути слабшою від нападника, вчиненням порушується нормальна робота правоохоронних органів, створюються перешкоди для виконання працівниками зазначених органів своїх службових обов`язків, підривається їх авторитет, заподіюється шкода їх здоров`ю. Вчинення цього злочину може викликати у працівника правоохоронного органу почуття тривоги, страху і занепокоєння за своє життя, здоров`я і майно, що може завадити їй успішно виконувати службові обов`язки. Крім того, вчинення даних злочинів відносно потерпілої відбулось під час розгляду іншої кримінальної справи, за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ч.2 ст.345 КК України, що може свідчити про його стале негативне відношення до законної роботи правоохоронних органів. При тому що жодних провокаційних дій або дій, які б підштовхнули обвинуваченого до вчинення правопорушень, з боку потерпілої не було вчинено, оскільки вона мирно очікувала на свій допит в коридору суду та дивилась у свій телефон.
Також суд приймає до уваги особисте відношення та думку потерпілої ОСОБА_7 до наслідків дій відносно неї, яка просила призначити максимальне суворе покарання ОСОБА_5 , оскільки в той час вона перебувала в стані вагітності.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.
У зв`язку із цим, обвинуваченному ОСОБА_5 слід призначити реальне покарання без встановлення іспитового строку, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нового злочину. Встановлення іспитового строку не досягне цілей покарання та не призведе до виправлення обвинуваченого та усвідомлення недопустимості протиправних дій в майбутньому.
У зв`язку із вчиненням кількох правопорушень обвинуваченому має бути призначене остаточне покарання за сукупністю злочинів згідно з частиною 1 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Також ОСОБА_5 , відповідно до частини 1, 5 статті 72 КК України, підлягає зарахуванню у строк покарання весь період попереднього ув`язнення з моменту затримання - з 18 серпня 2022 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день тримання під вартою за два дні обмеження волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили.
Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 345, статтею 386, частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 347 Кримінального кодексу України та призначити йому наступне покарання:
- за частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України - 3 (три) роки обмеження волі;
- за статтею 386 Кримінального кодексу України - 5 (п`ять) місяців арешту;
- за частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 347 Кримінального кодексу України - 2 (два) роки обмеження волі.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання період його попереднього ув`язнення з 18 серпня 2022 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні обмеження волі.
Продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «11 Lite 5G» в корпусі блакитного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , - залишити власнику ОСОБА_7 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1