Справа № 761/3201/20
Провадження №1-кп/761/1064/2022
В И Р О К

іменем України

15 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження № 120 191 001 000 103 96, внесеного 31.10.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, № 0006784 від 09.10.2020 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною середньою освітою, студента 1-го курсу ДНЗ «Київський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою», судимого 10.09.2020 Святошинським районним судом м.Києва за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду зазначене кримінальне

провадження,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 31.10.2019 року, приблизно о 05 год. 00 хв. перебуваючи на ділянці тротуару, що на площі Майдан Незалежності, в м. Києві звернув свою увагу на потерпілого ОСОБА_8 , який в цей час йшов напроти нього та на плечі якого висіла дорожня сумка. Вважаючи, що в сумці знаходяться цінні речі та грошові кошти, в цей момент у неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 31.10.2019 року, приблизно о 05 год. 04 хв. неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на пішохідній зоні, що на Майдані Незалежності, в м. Києві, порівнявшись з потерпілим ОСОБА_8 , наніс йому один удар рукою в груди та висловив вимогу віддати дорожню сумку, яка висіла в нього на плечі. Потерпілий ОСОБА_8 зняв сумку з плеча, поклав на тротуар та відвернувся від неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , на що той наніс один удар своєю правою ногою в спину потерпілого ОСОБА_8 , від якого останній впав на тротуар та відчув сильний фізичний біль. При цьому, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс один удар правою ногою в обличчя потерпілому ОСОБА_8 , після чого своєю правою рукою почав обшукувати кишені останнього, звідки відкрито викрав мобільний телефон марки «Samsung GT/E120I», вартістю 223 грн. із сім карткою мобільного оператора «Київстар» та пачку цигарок, які матеріальної цінності не представляють. Після чого неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 відкрито викрав сумку потерпілого ОСОБА_8 , яка лежала на тротуарі, яка матеріальної цінності не представляє, в якій знаходились особисті речі останнього, а саме: джинсові штани, чоловічі труси, джинсові шорти, білого кольору, спортивні штани, чорного кольору, два рушники зеленого кольору, шкарпетки чорного кольору, простирадло білого кольору, які матеріальної цінності не представляють. Разом з тим, потерпілий ОСОБА_8 висловив вимогу неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 повернути викрадене майно, однак останній не зважаючи на вказану вимогу та усвідомлюючи, що його дії несуть відкритий характер, своїх злочинних дій не припинив, а навпаки, разом із викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

А всього неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 вчинив відкрите викрадення майна, що належить потерпілому ОСОБА_8 , на загальну суму 223 грн., поєднане з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Крім того, 08.10.2020 приблизно о 21 год. 30 хв. неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 проходячи по вул. Саксаганського, 92/94 у м. Києві на зупинці громадського транспорту побачив раніше незнайомих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які чекали громадський транспорт. Підійшовши ближче, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 побачив на шиї потерпілого ОСОБА_12 срібний ланцюжок, яким вирішив незаконно повторно заволодіти. З метою незаконного заволодіння чужим майном, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до потерпілого ОСОБА_12 та схопивши останнього за комір жакета, в якому той був одягнутий, силоміць завів його у двір будинку по АДРЕСА_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите повторне викрадення чужого майна, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , перевіривши кишені одягу, в якому був одягнутий потерпілий ОСОБА_12 , дістав з зовнішньої правої кишені жакета мобільний телефон «iPhone Xs» вартістю 10 043 грн., в якому знаходились сім картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_1 (яка матеріальної цінності не становить). В подальшому неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 наказав потерпілому ОСОБА_12 показати вміст свого рюкзака, який висів у нього на спині. Після огляду вмісту рюкзака неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 незаконно відкрито заволодів грошовими коштами у сумі 400 грн., які знаходились у рюкзаку. Продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії направлені на відкрите викрадення чужого майна, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 під погрозою застосування фізичної сили наказав потерпілому ОСОБА_12 віддати йому срібний ланцюжок, що висів у останнього на шиї. Потерпілий ОСОБА_12 передав неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 срібний ланцюжок масою 23,70 г. вартістю 4 765 грн. 51 коп., яким останній незаконно заволодів. В подальшому на прохання потерпілого ОСОБА_12 повернути йому майно, обвинувачений ОСОБА_3 наніс йому удар кулаком в ліву частину обличчя та ногою в область нижньої частини лівої ноги, тим самим завдавши фізичного болю.

Після цього обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд. А всього, обвинувачений ОСОБА_3 відкрито незаконно повторно заволодів майном, що належить потерпілому ОСОБА_12 , на загальну суму 15 208 грн. 51 коп.

Таким чином неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України визнав у повному обсязі.

Підтвердив час, місце, обставини і мету вчинення злочину.

Надав показання, в яких зазначив, що він у жовтні 2019 року вранці прогулювався на площі Майдан Незалежності в м. Києві, де побачив раніше не знайомого йому потерпілого у якого була при собі дорожня сумка. Після чого вирішив відібрати у потерпілого дорожню сумку та інші речі, що були при ньому. Підійшовши до потерпілого наніс йому один удар рукою в груди та сказав йому віддати сумку після чого наніс ще декілька ударів ногою, в наслідок чого останній впав, у подальшому відібрав у потерпілого мобільний телефон та сумку, в якій знаходився одяг потерпілого, після чого втік.

Також, показав, що восени 2020 року перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Саксаганського в м. Києві побачив раніше незнайомих йому осіб які чекали на громадський транспорт. Підійшовши ближче, помітив у одного із них срібний ланцюжок, який вирішив відібрати. Після чого, під приводом підкурити цигарку, підійшов до потерпілого, схопив останнього та силоміць завів його у двір будинку. У подальшому, відібрав у нього мобільний телефон «iPhone», грошові кошти та срібний ланцюжок. У подальшому на прохання потерпілого повернути майно, завдав останньому декілька ударів у різні частини тіла та відправився по власним справам.

У вчиненому розкаявся, зазначив, що бажає розпочати нове життя, усвідомлює неправильність власної протиправної поведінки, жалкує за вчинене. Просить вибачення у потерпілих. Хоче змінити своє життя, працювати та власною працею заробляти на життя.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції.

Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу, визначивши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 у повторному, відкритому викраденні чужого майна (грабіж) поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого повністю доведена.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст.186 КК України.

За вчинення даного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65,103 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, кількість вчинених епізодів, враховує конкретні обставини справи та відсутність тяжких наслідків, враховує умови його життя та виховання, де неповнолітній ОСОБА_3 виховувався у родині з матір`ю, втім більшість свого дитинства провів у дитячих закладах. Враховуються дані про особу обвинуваченого, який на обліку не перебуває, навчався, має як позитивні так і задовільну характеристики з місць навчання, не перебуває на спеціальних обліках. Приймає до уваги й висновки, викладені у досудовій доповіді.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд рахує неповнолітній вік обвинуваченого, ставлення до наслідків скоєного, яке має прояву у формі розкаяння за вчинене.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин, конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, визначеного санкцією ч.2 ст.186 КК України.

З врахуванням тих обставин, що ОСОБА_3 вчинив злочин у період іспитового строку, визначеного вироком Святошинського районного суду м.Києва від 10.09.2020 року, у відповідності до чт.1 ст.71 КК України за сукупності вироків шляхом часткового складання покарань, остаточно до відбування слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 15.12.2022 року, зарахувати у покарання період тримання під вартою з 31.10.2019 по 02.11.2019, та з 29.12.2019 по 31.01.2020 включно.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого на користь державного бюджету витрати на залучення експерта у розмірі 471,03 грн., 653,80 грн., 490,35 грн., а всього стягнути з нього 1615,18 грн.

Керуючись ст.349, ст.369-371КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупності вироків до покарання, призначеного за даним вироком, необхідно частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Святошинського районного суду м.Києва від 10.09.2020 року та визначити остаточно до відбування покарання ОСОБА_3 у виді 4 років та 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 15.12.2022 року, зарахувати у покарання період тримання під вартою з 31.10.2019 по 02.11.2019, та з 29.12.2019 по 31.01.2020 включно.

Речові докази: дорожню сумку з речами, мобільний телефон «Самсунг», що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів повернути власнику ОСОБА_8 , диск - зберігати при матеріалах справи, мобільний телефон «Айфон», переданий ОСОБА_12 -залишити йому ж за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету витрати на залучення експерта у розмірі 1615,18 грн.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: