КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/2481/23 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2830/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю:прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2023 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Херсон Херсонської області, громадянина України, працюючого на посаді старшого бармена в закладі «ZMIST», з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України і призначенойому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України і призначенойому покарання у виді у виді 6 (шести) місяців обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_10 , покарання за сукупністю кримінальних проступків, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом указаного строку вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки: 1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Згідно вироку відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року, обов`язкові попередні та періодичні профілактичні медичні огляди працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, проводяться за рахунок роботодавців у порядку, встановленому законодавством. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, порядок проведення цих оглядів та видачі особистих медичних книжок встановлюються Кабінетом Міністрів України. Особи, які відмовляються або ухиляються від проходження обов`язкових профілактичних медичних оглядів, відсторонюються від роботи.

Відповідно до п. 6 Порядку проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 р. № 559, роботодавець забезпечує ведення журналу реєстрації особистих медичних книжок, де зазначаються номер, серія, дата видачі книжки, прізвище, ім`я та по батькові її власника; згідно п. 7 Порядку, видачу або реалізацію особистих медичних книжок можуть здійснювати заклади та установи охорони здоров`я, які проводитимуть обов`язкові медичні огляди. Форма первинної облікової документації №1-ОМК затверджена Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації №1-ОМК «Особиста медична книжка», затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України №150 від 21.02.2013. Відповідно до вимог Інструкції, форма №1-ОМК видається особі у разі відсутності протипоказань для зайняття відповідним видом діяльності форма №1-ОМК заповнюється посадовою особою медичної комісії закладу охорони здоров`я; на титульній сторінці форми №1-ОМК зазначаються прізвище, ім`я та по батькові оглянутої особи; у пункті 1 зазначається повне найменування суб`єкта господарювання, де працює оглянута особа; у пункті 2 вписуються назва професії та характер виконуваних робіт відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року №559 «Про ствердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, порядку проведення цих оглядів та видачі особистих медичних книжок»; у пункті З проставляються число, місяць, рік наступного медичного огляду; у пункті 4 Позначається повне найменування закладу охорони здоров`я, де проводився медичний огляд; у пункті 5 проставляються число, місяць, рік проведення медичного огляду; форма №1-ОМК підписується керівником та засвідчується печаткою закладу охорони здоров`я.

Отже, особиста медична книжка форми №1-ОМК, форма та зміст якої встановлена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 №150 від 21.02.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2013 року за №662/23194 є офіційним документом, який видається установою, яка має право видавати такий документ, а саме: закладом охорони здоров`я, де проводився медичний огляд, і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб.

Судом встановлено, що у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше ніж 21.09.2022, при невстановлених обставинах, ОСОБА_7 придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, особисту медичну книжку форми первинної облікової документації № 1-ОМК, яка затверджена наказом Міністерством охорони здоров`я № 150 від 21.02.2013.

ОСОБА_7 маючи на меті отримання подальшого допуску до роботи, однак не бажаючи проходити попередній профілактичний медичний огляд у медичній установі, який визначений Порядком проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 р. № 559, Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації №1-ОМК "Особиста медична книжка", затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №150 від 21.02.2013, всупереч положень ст. 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000, вирішив прийняти участь у пособництві і використати завідомо підроблений документ, а саме особисту медичну книжку на своє ім`я.

Реалізуючи свій умисел спрямований на пособництво в підробленні офіційного документу та подальше його використання ОСОБА_7 в невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи у невстановленому місці, домовився про підроблення особистої медичної книжки, шляхом внесення до неї завідомо неправдивих відомостей про проходження обов`язкового медичного огляду, після чого сприяв вказаній особі у вчиненні кримінального проступку, шляхом надання їй власних анкетних даних (прізвища, ім`я та по батькові), та відомостей про необхідний термін проходження медичного огляду.

У подальшому в невстановлений день та час, невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, невстановленим способом передала ОСОБА_7 , завідомо підроблену особисту медичну книжку форми первинної облікової документації №1-ОМК серії НОМЕР_1, тобто завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, а саме закладом охорони здоров`я, де проводився медичний огляд і який надає право допуску до роботи працівника окремих професій, виробництв та організацій, і діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, до якої були внесені завідомо неправдиві відомості, щодо проходження медичного огляду у Комунальному некомерційному підприємстві Шевченківського району міста Києва «Консультативно-діагностичний центр» та Комунальному некомерційному підприємстві «Консультативно-діагностичний центр» Печерського району м. Києва на ім`я ОСОБА_7 , з відповідним відтиском печатки, чим порушив встановлений законодавством порядок складання, видачі і використання офіційних документів, визначений Порядком проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 р. № 559, Інструкцією щодо заповнення форми - первинної облікової документації №1-ОМК «Особиста медична книжка», затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України №150 від 21.02.2013, ст. 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000.

Встановлено, що ОСОБА_7 медичний огляд у Комунальному некомерційному підприємстві Шевченківського району міста Києва «Консультативно-діагностичний центр» Відділення ПРОФМЕДОГЛЯДІВ та Комунальному некомерційному підприємстві «Консультативно-діагностичний центр» Печерського району м. Києва не проходив.

Таким чином, дії ОСОБА_7 кваліфіковані як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім цього, 21 вересня 2022 приблизно о 16 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи на своєму робочому місці, а саме: в закладі «ZMIST», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 20-А, пред`явив головному спеціалісту Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві свої підроблені особисту медичну книжку НОМЕР_1 та медичну карту на ім`я ОСОБА_7 , виданої у Комунальному некомерційному підприємстві Шевченківського району міста Києва «Консультативно-діагностичний центр» Відділення ПРОФМЕДОГЛЯДІВ та Комунальному некомерційному підприємстві «Консультативно-діагностичний центр» Печерського району м. Києва.

Таким чином, дії ОСОБА_7 кваліфіковані як використанязавідомо підробленого документу, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Прокурор у кримінальному провадженні, не погоджуючись з вироком суду подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці, на підстав ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, у решті вирок суду залишити без змін. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що всупереч ст. 61 КК України суд за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України безпідставно призначив покарання у виді обмеження волі на строк 6 місяців, застосувавши таким чином неправильно закон України про кримінальну відповідальність та призначивши покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який повністю підтримав апеляційні вимоги, думку обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного. Підстави для вирішення питання про поновлення апеляційного строку відсутні, оскільки прокурор звертаючись із апеляційною скаргою, подав її в останній день вказаного строку. Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги. Перевіряючи апеляційні вимоги прокурора в частині правильності призначення покарання обвинуваченому, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні доводи прокурора є слушними, а судом першої інстанції при призначенні покарання за ч. 4 ст. 358 КК України неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Згідно вироку суд першої інстанції ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, призначив покарання у виді обмеження волі на строк 6 місяців. Санкція ч 4 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді штрафудо п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років. При цьому судом першої інстанції помилково залишено поза увагою положення ст.61 КК України, які визначають, що обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років. Враховуючи зазначене, апеляційні доводи прокурора в цій частині є обґрунтованими, у зв`язку із чим вирок суду слід змінити в частині призначеного покарання за ч. 4 ст. 358 КК України. Натомість апелянтом не вмотивовано необхідності призначення обвинуваченому за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці, враховуючи альтернативу, яку передбачає санкція цієї статті. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є незастосування закону, який підлягає застосуванню. Суд першої інстанції, призначаючи покарання, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, визнав його щире каяття. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено. Апеляційний суд враховує, що обвинуваченим вчинені кримінальні проступки, справа розглянута в порядку спрощеного провадження, обвинувачений вину у вчиненому визнав, дані про особу ОСОБА_7 , який утриманців не має, працює, під наглядом у лікаря - нарколога або лікаря-психіатра не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності. Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає за можливе призначити ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді арешту із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та звільненням обвинуваченого від його відбування на підставі ст. 75 КК України. Керуючись ст.ст. 407, 409, 413 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково. Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2023 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

ОСОБА_7 вважати засудженим за ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Призначити ОСОБА_7 за ч.4 ст. 358 КК Українипокарання у виді арешту на строк 6 місяців.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_10 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: 1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: ____________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3