УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 759/5692/22

провадження № 51-1966ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року щодо ОСОБА_5 .

Зміст судових рішень

За вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року ОСОБА_5 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі ?КК) та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. 2 ст. 289 КК призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

Вирішено питання щодо речових доказів і процесуальних витрат у провадженні.

За обставин, установлених судом та викладених у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_5 визнано винуватимі засуджено за те, що він 3 лютого 2022 року близько 13:00 перебував в приміщенні квартири вітчима ОСОБА_6 , у

АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що ОСОБА_7 перебував на роботі, вирішив викрасти його майно. Перебуваючи в приміщенні вказаної квартири, звернув увагу на телевізор «Sony», чорного кольору, який вирішив таємно викрасти з метою обернення на свою користь та особистого збагачення. Реалізуючи свій злочинний умисел, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв телевізор «Sony», який належить вітчиму, вартістю 17 600 грн.

Таємно викравши чуже майно, ОСОБА_5 вийшов з приміщення квартири та прослідував до ломбарду «Парус», у м. Києві (вул. Академіка Булаховського, 56), де реалізував викрадене майно шляхом продажу.

Крім цього, 17 травня 2022 року близько 22:00 ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , виявив припаркований мопед марки «Yamaha», який належить ОСОБА_8 та яким вирішив незаконно заволодіти, з метою його подальшого обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, зняв мопед з фіксуючої підніжки та не приводячи у дію двигун внутрішнього згорання, почав переміщувати його шляхом котіння, таким чином незаконно заволодівши ним, заподіявши ОСОБА_8 матеріальну шкоду.

Маючи змогу розпоряджатись викраденим мопедом на власний розсуд, ОСОБА_5 , керуючи вказаним транспортним засобом, відкотив останній за адресою:

АДРЕСА_3 , де заховав мопед в зеленій зоні біля будинку.

Київський апеляційний суд ухвалою від 22 грудня 2022 року вирок залишив без зміни.

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі прокурорвказує про те, що ухвала апеляційного суду є незаконною і підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Стверджує, що апеляційний суд необґрунтовано прийшов до висновку про можливість незастосування до засудженого додаткового покарання у виді конфіскації майна. Також прокурор зазначає про відсутність підстав для врахування такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття.

Мотиви суду

Перевіривши касаційну скаргу та додану до неї копію судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій за ч. 2

ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи прокурора про безпідставне незастосування до засудженого додаткового покарання у виді конфіскації майната порушення судами приписів ст. 370 КПК, на думку колегії суддів Верховного Суду, є необґрунтованими.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винуватого, обставин, що впливають на покарання.

Зі змісту скарги убачається, що прокурор фактично порушує питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винуватого, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Як убачається зі змісту доданого до касаційної скарги копії судового рішення, обираючи ОСОБА_5 покарання, суд з дотриманням вимог ст. 370 КПК урахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину; обставини вчинення злочину; дані про особу винуватого, який раніше судимий, на обліку в нарколога і психіатра не перебуває, офіційно не працює, неодружений; наявність обставини, що пом`якшує покарання ? щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

На підставі цих даних суд першої інстанції дійшов висновку про призначення

ОСОБА_5 остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

Як видно зі змісту ухвали апеляційного суду, майже аналогічні доводи щодо неправильності застосування закону України про кримінальну відповідальність, він наводив в апеляційній скарзі. Суд апеляційної інстанції ці доводи перевірив та обґрунтовано визнав безпідставними, зазначивши, що покарання, призначене ОСОБА_5 , є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з чим погоджується і колегія суддів Верховного Суду.

Касаційний суд погоджується з висновками апеляційного суду, що захід примусу, призначений ОСОБА_5 , є достатнім і справедливим, а тому підстави для скасування оскаржуваного рішення з мотивів, наведених у касаційній скарзі прокурора, відсутні.

Апеляційний суд відповідно до ст. 419 КПК виклав доводи прокурора в ухвалі, дав їм оцінку та належним чином мотивував прийняте рішення. Підстав вважати ухвалу апеляційного суду незаконною чи необґрунтованою, на чому наполягає прокурор, колегія суддів не вбачає.

Також покликання прокурорапро відсутність підстав для врахування щодо засудженого пом`якшуючої обставини (щире каяття) є необґрунтованими.

Суди, оцінюючи в межах повноважень встановлені фактичні обставини справи, враховуючи повне визнання засудженим своєї винуватості, поведінку засудженого під час судового розгляду та дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК, не допустили будь-яких істотних порушень вимог КПК та КК, визнавши пом`якшуючу покарання обставину ? щире каяття.

Крім цього, прокурор у касаційній скарзі не посилається, чи було під час досудового розслідування та судового розгляду виявлено майно засудженого, яке належить йому на праві власності, щоб воно могло бути конфісковане, не зважаючи на те, що ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2023 року, якою його касаційну скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, йому це пропонувалось.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги прокурора і доданих до неї копій судових рішень не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги, то згідно з п. 2 ч. 2

ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вказаною нормою, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3