Справа № 517/722/22
Провадження № 1-кп/517/66/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року смт Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Захарівка кримінальне провадження, відомості про яке внесені 15 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000532 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Йосипівка Фрунзівського району Одеської області, українки, громадянки України, не працюючої, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 06.11.2022 р. приблизно о 13 год 00 хв. прийшла до території домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де зайшла до приміщення літньої кухні і стала спілкуватися з останньою. Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 приблизно о 14 год 20 хв. у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, що знаходиться на території домоволодіння ОСОБА_6 .

Враховуючи військову агресією Збройних Сил Російської Федерації проти нашої Держави та впровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 від 22.05.2022 № 341/2022, також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 22.05.2022 № 2263-ІХ, також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 12.08.2022 №573/2022 ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету особистого збагачення, в умовах воєнного стану, з корисливих спонукань, умисно 06.11.2022 приблизно о 15 год 30 хв. знаходячись в житловому будинку ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, переконавшись в тому, що її злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих і її намірам ніхто не зможе перешкодити, скориставшись відсутністю господарки, з приміщення прихожої кімнати житлового будинку викрала один газовий балон побутовий, червоного кольору, ємкістю 50 л., висотою 960 см., б/в, з 20 кг. скрапленого газу «Пропан», загальною вартістю 2359 грн, а також викрала 20 кг. картоплі вартістю 251 грн.

З викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2610 гривень та в подальшому викраденим розпорядилась на власний розсуд.

В ході судового розгляду між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 з іншого, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, 12 грудня 2022 року укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту укладеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України та призначення покарання за вчинення вказаного правопорушення у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України сторони дійшли згоди звільнити ОСОБА_4 від відбування зазначеного покарання з випробуванням тривалістю визначеним судом та встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Згідно письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 , остання не заперечувала щодо укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 з іншого, оскільки матеріальну шкоду їй відшкодовано та претензій до обвинуваченої у неї немає та просила справу розглядати без її участі.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості судом.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість визнала повністю та зазначила, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполягала на її затвердженні. По суті обвинувачення ОСОБА_4 пояснила, що згодна з викладеними в обвинуваченні фактами. Висновки для себе зробила та в подальшому так вчиняти не буде.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами покарання, вказав, що угода укладена за його участю.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченою ОСОБА_4 , просив ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання. Зазначив, що прокуратурою під час укладення угоди детально вивчено всі дані справи та особу обвинуваченої, і сторона обвинувачення переконана, що саме узгоджене покарання є достатнім та належним.

Заслухавши думку прокурора, позицію обвинуваченої та її захисника, з`ясувавши позицію потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення та надання правової кваліфікації дій обвинуваченої.

ОСОБА_4 добровільно повідомила суду всі обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме час, місце та спосіб його вчинення.

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Захарівської багатопрофільної лікарні вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.

Згідно довідки Захарівської багатопрофільної лікарні ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

З характеристики наданої за місцем проживання обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони.

З вимоги про судимість ГУНП в Одеській області від 16.11.2022 р. відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що обвинувачена раніше в силу ст. 89 КК України не судима.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 , раніше в силу ст.89 КК України раніше не судима, вчинила умисне корисливе кримінальне правопорушення, матеріальну шкоду потерпілій відшкодувала, щиро розкаялась.

Суд приймає до уваги, що обвинувачена вину визнала, розкаялась та оцінює зазначене як обставину, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Про щире каяття обвинуваченої беззаперечно свідчить її показання в судовому засіданні, відповідно до яких вона не лише повідомила про всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, а й висловила щирий жаль щодо його вчинення, повідомляла про усвідомлення неприпустимості та протиправності її дій.

Також, суд враховує те, що потерпілою від кримінального правопорушення є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто є особою, що досягла пенсійного віку, що переконує суд у наявності обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З урахуванням вказаних обставин справи, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, яка вину визнала та довела наявність щодо неї обставини, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

В той же час, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнала свою вину, позитивно характеризується за місцем проживання, позицію потерпілої, якій шкода відшкодовано і яка претензій до обвинуваченої немає, вважає за можливе застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Разом з тим, звільняючи ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, суд керується ч.3 ст. 75 КК України, відповідно до якої засуджений звільняється від відбування призначеного покарання, якщо протягом визначеного іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Обов`язки, які покладаються на особу визначаються судом.

Враховуючи вказане, суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки визначені п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Так, зокрема, суд бере до уваги, долучену письмову згоду потерпілої ОСОБА_8 на укладення вказаної угоди, згідно якої остання повідомила, що обвинуваченою відшкодовано їй матеріальну шкоду і претензій у неї немає.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 12.12.2022 р., укладена між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 підлягає затвердженню.

Таким чином суд приймає рішення про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженого сторонами в угоді про визнання винуватості покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Відповідно ст. 100 КПК України слід вирішити долю речових доказів.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні щодо обвинуваченої не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 374, 468, 470, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 від 12.12.2022 р. у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 15 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000532.

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази газовий балон побутовий, червоного кольору, ємністю 50 л., скрапленого газу «Пропан» та 20 кг. картоплі в полімерні сітці, що передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, виключно з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: