Дата документу 20.02.2023 Справа № 334/417/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/417/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/167/23 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку EASYCON,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула 20 лютого 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який має середню освіту, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, до слідчого судді Ленінського районного суду м Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000121 від 17.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано наступним чином.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.01.2023, приблизно о 12 годині ЗО хвилин, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , в умовах воєнного стану, через відчинені ворота зайшли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 .

Далі, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , знаходячись на вказаній території домоволодіння, через відчинені двері, шляхом вільного доступу зайшли до приміщення вказаного будинку, де мешкає потерпілий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в той час відпочивав та знаходився на ліжку.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , знаходячись у приміщенні житлової кімнати вказаного будинку, відкрито викрав зі столу телевізор марки «Ксіомі» моделі L43М5-5АRU, с/н 24841/90 в корпусі чорного кольору, вартістю 7 000 гривен, який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , утримуючи при собі відкрито викрадене майно потерпілого ОСОБА_11 , залишили місце вчиненого кримінального правопорушення, яким в подальшому розпорядилися на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 7 000 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.4 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Слідчий просив обрати у відношенні підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній є особою раніше судимою, вчинив тяжкий злочин, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі понад 5 років, існують ризики, що залишаючись на волі він не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, може вчинити інший злочин, переховуватися від слідства, здійснювати тиск на потерпілого, свідків.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 17.01.2023 року по 16.03.2023 року.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважав встановленим та доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, та слідчим доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам,передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненому із застосуванням насильства, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не визначив розмір застави у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що ризики указані в клопотанні про обрання запобіжного заходу не доведені та не знайшли свого підтвердження у суді, а ґрунтуються лише на припущеннях. Підозрюваний ОСОБА_8 щиро розкаявся в тому, що зробив, виявив бажання співпрацювати зі слідством, надавати показання і розповісти про все, що йому відомо і що має значення для кримінального провадження, брати участь у всіх слідчих діях.

Крім того, підозрюваний є особою з інвалідністю 3 «Д» групи із захворюванням на туберкульоз, потребує реабілітаційних заходів, активного лікування, посиленого харчування, медичного спостереження сімейного лікаря та лікаря-фтизіатра, що неможливо забезпечити в умовах СІЗО.

Також він має родину, з якими постійно проживає разом і котрі готові піклуватись про нього у разі обрання цілодобового арешту.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та наполягала на її задоволенні.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, відомості стосовно особистості підозрюваного, обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя при розгляді відповідного клопотання, заслухавши сторони кримінального провадження, вірно врахував наявність пред`явленої ОСОБА_8 обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів.

За вимогами ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_8 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що для запобігання вказаним ризикам застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, без альтернативи призначення іншого виду покарання.

При цьому, тяжкість обвинувачення не була самостійною підставою для ухвалення рішення про утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Судова колегія також зауважує на даних про особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, не має стабільного джерела доходу.

Отже, слідчим суддею враховано сукупність даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 та очікуваного покарання, що вочевидь свідчить на користь висновку слідчого судді про обґрунтованість передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги серйозність висунутої останньому підозри за вчинення тяжкого злочину, дані про його особу, а в умовах воєнного стану, який на теперішній час діє в Україні, ризик переховування лише збільшується, що свідчить про доведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний ОСОБА_8 в очікуванні покарання дійсно може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно необґрунтованості певних ризиків, передбачених ст.177 КК України не знайшли свого підтвердження і під час перегляду оскаржуваного рішення апеляційним судом.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Не можуть бути визначальною підставою для задоволення апеляційної скарги і наявність у підозрюваного групи інвалідності, оскільки вказана обставина, як підстава неможливості перебування під вартою, є безпідставною, будь-яких доказів, які б підтвердили, що підозрюваний через наявність хвороби не може триматися під вартою, апеляційному суду не було надано.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини і вони обґрунтовано покладені в обґрунтування висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недоцільним, так як вони не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та цього не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді слідчим суддею питання щодо обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, що обумовлює відхилення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4