Справа № 592/8650/22
Провадження № 1-кс/592/3746/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2022 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 розглянувши скаргу заявника ОСОБА_2 на постанову слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001050 від 29.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України

встановив:

14.11.2022 поштовим відправленням заявниця звернулася зі скаргою на постанову слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001050 від 29.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України , від 05.05.2020. У скарзі зазначає, що копію постанови отримував її представник адвокат ОСОБА_4 29.10.2021 та звернувся зі скаргою до неналежного суду. Просить скасувати постанову. Поряд з цим у скарзі порушується питання поновлення строку оскарження.

Подання скарги на постанову слідчого, передбачено п.3 ч. 1 ст. 303 КПК України. Так на досудовому провадженні можуть бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Зі скарги і доданих до неї матеріалів вбачається, що слідчий виніс постанову 05.05.2020 та її копію представник заявниці отримав 29.10.2021. Разом з цим матеріали скарги не містять будь-яких доказів поважності причин пропуску строку оскарження постанови.

02.02.2022 ухвалою слідчого судді Сумського районного суду Сумської області скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження повернуто особі, яка її подала.

Як вбачається з ЄДРСР, 12.10.2022 заявниця звернулася з аналогічною скаргою на постанову слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001050 від 29.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

12.10.2022 ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми, повернуто аналогічну скаргу заявника ОСОБА_2 на постанову слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001050 від 29.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Згідно ч. 1 і ч. 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Ураховуючи наведене вбачається, що заявниця не довела суду підстав, щоб визнати поважним причини пропуску оскарження постанови слідчого. У зв`язку з цим фактично слідчий суддя позбавлений можливості знайти підстави для поновлення строку оскарження постанови.

На підставі зазначеного і відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 304 КПК України скаргу слід повернути.

Повернення скарги не є перешкодою для повторної подачі. Заявниця може повторно подати скаргу з урахуванням зауважень наведених вище.

На підставі викладеного, керуючись ст. 304 КПК України,

постановив:

Повернути скаргу заявника ОСОБА_2 на постанову слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001050 від 29.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду на протязі п`яти днів з моменту отримання копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1