Ухвала

Іменем України

04 січня 2023 року

м. Київ

справа № 136/583/17

провадження № 51-4323 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження,

встановив:

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженоза частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2018 року.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з ухвалою апеляційного суду.

Обґрунтовує тим, що строк на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції від 02 жовтня 2018 року ним пропущено через епідемію кору, якою він важко перехворів. До того ж, вказує на те, що матеріли кримінального провадження йому було надано для ознайомлення значно пізніше, а саме тоді коли було об`явлено про епідемію гострої респіраторної хвороби СОVID-19. Крім того, посилається на ведення на території України воєнного стану, що також перешкодило йому звернутись з апеляційною скаргою.

При цьому, ОСОБА_4 зазначає про те, що апеляційний суд всупереч вимогам кримінального процесуального закону не перевірив доводи його клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного вироку.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального закону України (далі - КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 395 КПК апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - у той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Пунктом 4 частини 3 статті 399 КПК передбачено, що апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, у випадку, якщо таку скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду з огляду на конкретні обставини, що завадили подачі скарги у визначений законом строк.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Зі змісту ухвали Вінницького апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року вбачається, що вирок Вінницького міського суду Вінницької області щодо ОСОБА_4 було проголошено 02 жовтня 2018 року та цього ж дня засудженим отримано копію вироку. Однак, апеляційна скарга засудженого з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження надійшла до суду апеляційної інстанції лише 25 серпня 2022 року, тобто через 4 роки після закінчення строку для подачі апеляційної скарги на вирок суду.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи ОСОБА_4 у поновленні строку на апеляційне оскарження вказаного вироку, мотивував свою позицію тим, що обґрунтування засудженим поважності причин пропуску такого строку, а саме те, що судом першої інстанції не було досліджено усіх обставин, які наразі стали йому відомі лише тепер через значний проміжок часу, не є поважними для поновлення цього строку.

Отже, апеляційний суд не знайшов підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку та дійшов обґрунтованого висновку про те, що у задоволенні клопотання засудженого про поновлення такого строку слід відмовити з чим погоджується і колегія суддів.

У касаційній скарзі засуджений вказує на те, що строк на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції від 02 жовтня 2028 року ним пропущено через епідемію кору, якою він важко перехворів. Однак, засуджений не долучає до касаційної скарги медичних документів на підтвердження цієї причини та не вказує період перебігу хвороби.

Крім того, ОСОБА_4 зазначає про те, що матеріли кримінального провадження йому було надано для ознайомлення значно пізніше, а саме тоді коли було оголошено про епідемію гострої респіраторної хвороби СОVID-19, при цьому, не конкретизує, коли саме він ознайомився з матеріалами кримінального провадження та як це перешкодило йому звернутись з апеляційною скаргою у визначений законом строк.

Посилання засудженого на ведення воєнного стану на території України, як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження, також є не спроможними, оскільки воєнний стан введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, тобто у ОСОБА_4 було майже 3 роки 3 місяці для подання апеляційної скарги до дня введення воєнного стану, проте цим строком він не скористався.

Колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки засудженим не надано належних доказів про існування перешкод чи труднощів, які унеможливлювали своєчасно звернутися йому з апеляційною скаргою до суду у визначений законом строк, при тому, що з апеляційною скаргою ОСОБА_4 звернувся лише через 4 роки після закінчення строку на апеляційне оскарження вироку.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи засудженого про неврахування апеляційним судом вищевказаних причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, в цілому не спростовують правильності висновків суду апеляційної інстанції в частині пропуску ним строку на апеляційне оскарження та відсутність інших поважних причин пропуску строку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування або зміни судового рішення, колегія суддів не вбачає.

Інших обґрунтованих доводів, які б ставили під сумнів висновок суду апеляційної інстанції про відсутність законних підстав для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, скаржником не наведено.

Таким чином, з касаційної скарги засудженого та доданих до неї копій судових рішень Суд не вбачає підстав для її задоволення.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 2частини 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_6