Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6559/22
Номер провадження 1-кс/711/100/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань : ОСОБА_2

прокурора : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000277 від 17.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, поданим в рамках кримінального провадження №0000277 від 17.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, вказуючи, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 17.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, за фактом шахрайських дій невстановлених осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 був ОСОБА_4 , який 13.01.1995 договором дарування подарував вищевказану квартиру ОСОБА_5 .

12.02.2019 ОСОБА_6 , підробленим договором дарування приватизував на себе квартиру АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_4 , будучи власником вищевказаної квартири, договором дарування від 13.01.1995 подарував ОСОБА_5 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрацію 12.02.2019 було здійснено державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний - центр» ОСОБА_7 .

Згодом, 13.08.2019 ОСОБА_6 , будучи директором ТОВ «КАНТІ», актом приймання-передачі нерухомого майна передав до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «КАНТІ» вказану вище квартиру. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 13.08.2019 право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано на підставі акту приймання передачі нерухомого майна за ТОВ «КАНТІ».

В подальшому, 21.12.2019 ТОВ «КАНТІ», в особі директора ОСОБА_8 , договором купівлі продажу квартири продало вищевказану квартиру ОСОБА_9 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 21.12.2019 право власності на квартиру зареєстровано на підставі договору купівлі продажу за ОСОБА_9 .

В рамках кримінального провадження Комунальне підприємство Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації надало копії інвентаризаційної справи № 26727 на квартиру АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про право власності на житло вищевказана квартира належала ОСОБА_4 , який 13.01.1995 договором дарування подарував вказану квартиру ОСОБА_5 . Інших реєстрацій по квартирі згідно інвентаризаційної справи проведено не було.

Допитаний ОСОБА_10 пояснив, що він проживав по сусідству з ОСОБА_4 та його сином на ім`я ОСОБА_11 , коли останній ще жив в квартирі АДРЕСА_1 . Приблизно 4-5 років тому у вказану квартиру приходили громадяни, які повідомили, що вони нові власники і пред`явили документи на власність даної квартири. На той час в квартирі АДРЕСА_1 проживав син ОСОБА_4 . Дмитро. Приблизно 1 рік тому з`явився новий власник на ім`я ОСОБА_12 , який пред`явив документи на власність квартири і на даний час в ній проживає.

В рамках кримінального провадження було допитано ОСОБА_4 , який пояснив, що 13.01.1995 року договором дарування подарував дружині ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_4 розлучився з ОСОБА_5 . У 1996 році колишня дружина, ОСОБА_5 , та син ОСОБА_13 виїхали за кордон, а саме до США, де остання вийшла заміж. В подальшому син ОСОБА_13 приїхав до України, де на даний час і перебуває. В квартирі, яку він подарував колишній дружині, проживав їх спільний син та матір колишньої дружини ОСОБА_14 , яка померла в 2019 році. Близько 4 років тому ОСОБА_4 стало відомо, зі слів спільної знайомої, що колишня дружина ОСОБА_5 , померла в США начебто від інсульту. В ОСОБА_5 , крім спільного з ОСОБА_4 сина, з родичів більше нікого не було. До весни 2022 року ОСОБА_13 проживав у вказаній квартирі. ОСОБА_4 стало відомо від сусідів, що прийшли невідомі особи, які представились новими власниками квартири, змінили на вхідних дверях замок, викинули з квартири сміття, вигнали ОСОБА_13 з квартири і виставили її на продаж. Договір дарування, який надали для ознайомлення ОСОБА_4 , підроблений. ОСОБА_6 останній не знає.

Черкаський обласний нотаріальний архів направив копію договору дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідченого Першою черкаською державною нотаріальною конторою від 13.01.1995 року, за реєстром №1-207, де дарувальником є ОСОБА_4 , а обдарованим ОСОБА_5 .

Виходячи з аналізу зібраних в ході досудового розслідування доказів, орган досудового розслідування приходить до висновку, що ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, спрямований на придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), а саме: квартири АДРЕСА_1 , надав державному реєстратору ОСОБА_7 , Комунальне підприємство «Реєстраційний - центр», завідомо підроблений офіційний документ - договір дарування квартири АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , відповідно до договору дарування. 12.02.2019 ОСОБА_6 , в результаті вищевказаних злочинних дій, шляхом використання завідомо підроблених документів, шляхом обману зареєстрував право власності на вищевказану квартиру. 06.08.2019 ОСОБА_6 актом приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «КАНТІ» передав у власність квартиру АДРЕСА_1 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 13.08.2019 право власності на вказану квартиру зареєстровано на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна за ТОВ «КАНТІ». В подальшому, 21.12.2019 ТОВ «КАНТІ», в особі директора ОСОБА_8 , договором купівлі-продажу квартири продало ОСОБА_9 вищевказану квартиру. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 21.12.2019 право власності на квартиру зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу за ОСОБА_9 .

Згідно актуальної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу за ОСОБА_15 .

12.12.2022, слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом квартиру АДРЕСА_1 .

Приймаючи до уваги вищезазначене, з метою повного, всебічного досудового розслідування, для збереження речового доказу і недопущення передачі іншим особам, прокурор, звернувся до суду з даним клопотанням в якому просить накласти арешт на майно, а саме - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд його задовольнити та накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000277, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України

За версією слідства ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, спрямований на придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), а саме: квартири АДРЕСА_1 , надав державному реєстратору ОСОБА_7 , Комунальне підприємство «Реєстраційний - центр» завідомо підроблений офіційний документ, а саме: договір дарування квартири АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , відповідно до договору дарування. 12.02.2019 ОСОБА_6 , в результаті вищевказаних злочинних дій, шляхом використання завідомо підроблених документів, шляхом обману зареєстрував право власності на вище вказану квартиру, яку, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 06.08.2019, передав у власність до статутного капіталу ТОВ «КАНТІ». Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 13.08.2019 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано на підставі акту приймання передачі нерухомого майна за ТОВ «КАНТІ». В подальшому 21.12.2019 ТОВ «КАНТІ», в особі директора ОСОБА_8 , договором купівлі продажу квартири продало ОСОБА_9 вищевказану квартиру. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 21.12.2019 право власності на квартиру зареєстровано на підставі договору купівлі продажу за ОСОБА_9 .

Відповідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №320334619 від 17.01.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , право власності зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу за ОСОБА_15 .

В той же час, відповідно до наданої Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) копії Договору дарування квартири від 13.01.1995, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотконтори ОСОБА_16 , зареєстрований в реєстрі за №1-207, ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що в 1995 році він подарував колишній дружині ОСОБА_5 належну йому на праві власності квартиру за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 він не знає, ніколи не бачив та квартири йому в 1995 році не дарував.

Старшим слідчим СУ ГУНП в Черкаській області винесено постанову про визнання речовим доказом від 12.12.2022, згідно якої квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_2 , було визнано речовим доказом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, судом встановлено, що квартира за адресою АДРЕСА_2 , - є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та відповідає вимогам ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій та, за версією слідства, набута кримінально протиправним шляхом.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості збереження речового доказу та недопущення відчуження його іншим особам, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_15 , із забороною її відчуження.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000277 від 17.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 17.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277, на майно належне на праві власності ОСОБА_15 , а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Заборонити відчужувати вищевказане майно до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала суду не пізніше наступного дня з дня оголошення надсилається особі, яка не була присутня в судовому засіданні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1