Номер провадження 1-кп/243/468/2023
Номер справи 243/529/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року місто Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 кримінальне провадження № 0000028 від 20.01.2023 на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с.Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області, громадянина України, який має середню освіту, має на утриманні неповнолітню дитину, не одружений, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період, командира 1 гранатометного відділення протитанкового взводу 100 механізованого батальйону НОМЕР_2 окремої механізованої Степової бригади військової частини НОМЕР_3 , солдата, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Під час досудового розслідування 19.02.2023 між ОСОБА_5 та прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом обвинувального акту кримінальне правопорушення було вчинене при наступних обставинах.

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді командира 1 гранатометного відділення протитанкового взводу 100 механізованого батальйону НОМЕР_2 окремої механізованої Степової бригади військової частини НОМЕР_3 , діючи умисно, маючи намір на використання завідомо підробленого документа, в порушення ст.ст.9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на початку листопада 2022, більш точного часу встановити не виявилось можливим, реалізовуючи протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документу, перебуваючи у розташуванні військової частини НОМЕР_3 , за допомогою свого мобільного телефону здійснив замовлення у невстановленому місці завідомо підробленого документа - посвідчення водія, достовірно знаючи, що посвідчення водія видається державним органом у чітко встановленому законом порядку, переслідуючи мету підроблення офіційного документу, який видається і посвідчується установою, яка має право видавати і посвідчувати такі документи, а саме посвідчення про право керування транспортним засобом, отримавши номер товарно-транспортної накладної ТОВ Нової пошти з посилкою, в якій знаходився замовлений ним завідомо підроблений документ.

В подальшому, реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що раніше відправлена посилка з завідомо підробленим документом - посвідченням водія про право керування транспортним засобом прибула до відділення Нової пошти, забрав її у відділенні та направився до розташування військової частини, достовірно знаючи про її протиправний зміст.

Солдат ОСОБА_5 , розуміючи та достовірно знаючи, що замовлене ним водійське посвідчення є завідомо підробленим, та те, що документ виданий не державним органом у чітко встановленому порядку та не посвідчений установою, яка має право видавати і посвідчувати такі документи, поклав його до своїх документів з метою його подальшого використання для підтвердження нібито законного права керування транспортними засобами категоріями А, В і С.

19 січня 2023 приблизно о 13 годині 00 хвилин солдат ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки Москвич 2125, реєстраційний номер НОМЕР_4 біля буд.230 по вул.Барвінківській м.Слов`янська Краматорського району Донецький області, був зупинений працівниками поліції та на законну вимогу останніх надати документ, що посвідчує право керування транспортним засобом, солдат ОСОБА_5 , з метою підтвердження наявності права на керування транспортними засобами категоріями А, В і С, добровільно надав посвідчення водія серії НОМЕР_5 від 22.11.2022, ніби видане на його ім`я, достовірно знаючи, що воно є підробленим, яке у передбаченому законом порядку ніколи не видавалося, переслідуючи умисел, направлений на використання підробленого документа, тобто солдат ОСОБА_5 використав завідомо підроблений документ.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у скоєнні цього кримінального проступку визнав себе винним у повному обсязі та просив затвердити угоду про визнання винуватості від 19.02.2023, яку було ним укладено з прокурором. Він розуміє незаконність своїх дій, визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінального правопорушення, належність йому вилученого підробленого посвідчення водія, погоджується з кримінально-правовою кваліфікацією інкримінованого йому кримінального проступку за ч.4 ст.358 КК України, усвідомлює небезпечність своєї протиправної поведінки.

Висновком експерта № СЕ-19/105-23/313-ДД від 30.01.2023, складеним в результаті проведення судово-технічної експертизи документів, встановлено, що бланк посвідчення водія серії НОМЕР_5 , видане на ім`я ОСОБА_5 , не відповідає за способом друку та відсутністю елементів захисту зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України. У даному посвідченні наявна лише імітація імплантованого елементу прямокутного захисного елементу з двома колами різних розмірів.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мале місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , воно правильно кваліфіковане за ч.4 ст.358 КК України, а саме - використання завідомо підробленого документа.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 19.02.2023 між прокурором ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженню, та підозрюваним ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро каятися, у разі затвердження угоди виконати призначене покарання, не вчиняти до закінчення військової служби інших кримінальних проступків та військових злочинів, а також сплатити витрати на проведення експертизи в сумі 1510 грн. 24 коп. Також сторонами угоди визначено узгоджене між ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен нести за вчинене кримінальні правопорушення, а саме арешт строком на 1 місяць із триманням на гауптвахті Військової служби правопорядку Збройних сил України. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Угода була підписана прокурором ОСОБА_6 , підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_4 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями частини 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно частини 5 статті 469 КПК України укладання угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив про те, що при укладанні даної угоди від 19.02.2023 були дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити та призначити ОСОБА_5 узгоджену по угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості від 19.02.2023, беззастережно підтвердив визнання ним винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, його ініціативу і добровільність укладання цієї угоди та можливість її виконання.

Відповідно до положень статті 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 309 КК України, є кримінальними проступками.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості від 19.02.2023 за своїм змістом та порядком укладання відповідає вимогам статей 468-470, 472 КПК України, положенням ч.1 ст.309 КК України, щодо правової кваліфікації кримінального проступку та щодо узгодженої міри покарання у виді арешту, строк якого передбачено санкцією частини 1 статті 309 КК України. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, заслуховування пояснень ОСОБА_5 суд переконався у тому, що укладання угоди є добровільним. Тобто, згідно положень частини 6 статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода підлягає затвердженню також з урахуванням особи обвинуваченого, який тривалий час проходить військову службу, позитивно характеризується за місцем проходження служби, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Крім того, обвинуваченому роз?яснені положення частини 5, 6 та 7 статті 474 КПК України та положення статті 389-1 КК України Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладання та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених частиною п`ятою статті 474 КПК України, обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз?яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди у судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального та кримінального законів, врахувавши заслухані доводи сторін угоди, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про ухвалення обвинувального вироку та затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді арешту.

Запобіжний захід не застосовувався.

У відповідності до положення ч. 4 ст. 174 КПК України та для можливості вирішення питання по речовим доказам слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 27.01.2023.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 374, 468-472 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 19 лютого 2023, укладену між ОСОБА_5 та прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_6 про визнання винуватості у рамках кримінального провадження № 0000028 від 20.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць із триманням на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних силах України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного звернення вироку до виконання - дати його затримання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/105-23/313-ДД від 30.01.2023 у сумі 1510,24 грн. на користь держави.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 27.01.2023 на посвідчення водія серії НОМЕР_5 , виданого на ім`я ОСОБА_5 .

Речові докази у відповідності до положень ст.100 КПК України, а саме: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_5 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , що зберігається у ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, - знищити.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п?ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз?яснення йому наслідків укладання угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз?яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою стаття 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1