Справа № 289/690/22
Номер провадження 1-кп/289/28/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2023 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000018, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 січня 2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль Житомирської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні нікого не має, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не має судимості, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2022 року близько 17 години ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебували в будинку ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , де спільно вживали алкогольні напої. Під час спільного вживання алкоголю між співмешканцями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_10 почав наносити удари по обличчю ОСОБА_11 . Побачивши це, у ОСОБА_8 виник раптовий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , з метою захисту ОСОБА_11 та припинення агресивних дій ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_8 наніс численні удари руками по обличчю та тулубу ОСОБА_10 , поваливши його таким чином на підлогу, після чого продовжив наносити численні удари ногами по голові та тілу ОСОБА_10 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді множинних синців голови, обличчя, крововиливів під кон`югктиву очей, шиї, тулубу, крововиливів під м`яку мозкову оболонку, які мають ознаки тяжкого ступеня важкості, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_10 .

Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в реанімаційному відділенні КНП «Радомишльська лікарня» внаслідок закритої тупої черевно-мозкової травми з крововиливами під м`які мозкові оболонки головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку та призвела до зупинки функцій центральної нервової системи, серцевої діяльності, дихання.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, цивільний позов також не визнав, та показав, що 18.01.2022 після обіду зайшов випити по чарці до ОСОБА_12 , у якої зустрів ще ОСОБА_13 . Після того, як вони випили по чарці, обвинувачений та ОСОБА_13 пішли разом до ОСОБА_14 , щоб домовитись на рахунок роботи. Коли повернулись до будинку ОСОБА_12 , у неї вже був ОСОБА_10 , який повідомив, що невдовзі до їхньої компанії приєднається ОСОБА_11 , яка принесе горілку. Пізніше прийшла ОСОБА_11 , яка принесла один літр самогонки. Вони всі разом випили майже всю ту самогонку. Обвинувачений звернувся до ОСОБА_12 з проханням приготувати йому їжі, однак вона відмовилась. Натомість ОСОБА_11 погодилась йому допомогти, тому ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та обвинувачений пішли до будинку ОСОБА_8 . Коли пішки йшли до нього потерпілий та ОСОБА_11 не сварились. В будинку обвинуваченого продовжили вживати алкоголь, а саме випили разом ще пів літра горілки. Після цього, ОСОБА_10 сказав ОСОБА_11 йти з ним додому, однак остання сказала, що не буде жити разом з ОСОБА_10 , а тому разом з ним додому не піде, у зв`язку із чим вони почали битися, а обвинувачений побачивши цей конфлікт, вийшов надвір, щоб набрати дров у дровнику. Коли через 5-7 хвилин повернувся, то ОСОБА_10 вже лежав на підлозі ногами до виходу, у нього була кров на обличчі, а ОСОБА_11 в цей момент ганчіркою витирала кров з обличчя ОСОБА_10 та підлоги. ОСОБА_10 був дуже сильно побитий. На думку обвинуваченого, ОСОБА_11 побила потерпілого ногами та ще і поліном, оскільки його співмешканка ОСОБА_15 через декілька тижнів після цього інциденту за холодильником знайшла закривавлене поліно, яке потім спалила. До того ж, у ОСОБА_11 після бійки штани та взуття були всі в крові. Обвинувачений зазначив, що потерпілого ОСОБА_10 того вечора він не бив, а ОСОБА_11 до нього з проханням захистити від потерпілого не зверталась. Щоб порадитися, як вірно вчинити в ситуації, яка склалася в нього вдома, обвинувачений телефонував своєму сину ОСОБА_16 , тому той зі своєю дівчиною - ОСОБА_17 прийшли до нього. Йому син сказав, що необхідно викликати швидку медичну допомогу, однак ОСОБА_11 наполягла на тому, що ОСОБА_10 оговтається самостійно, тому обвинувачений не викликав швидку допомогу. Обвинувачений разом з ОСОБА_16 посадили потерпілого ОСОБА_10 на тапчан. В цей момент він нічого не говорив, оскільки був без свідомості, лише хрипів. Після 17 години з роботи повернулась його співмешканка ОСОБА_15 , яка зібрала свої речі та пішла з будинку, а ОСОБА_8 , його син, ОСОБА_17 та ОСОБА_11 пішли разом до магазину. Згодом обвинувачений та ОСОБА_11 повернулись додому та пішли на другий поверх спати, а ОСОБА_10 так і залишився на кухні. Зранку наступного дня до них прийшов ОСОБА_18 , який побачивши стан ОСОБА_10 , з телефону обвинуваченого викликав швидку медичну допомогу, яка приїхала і госпіталізувала потерпілого до лікарні. Обвинувачений поїхав до лікарні разом з потерпілим в машині швидкої. Окрім того, обвинувачений зазначив, що на досудовому слідстві він визнавав вину у скоєні інкримінованого йому правопорушення, однак таке визнання вини пов`язано лише з тим, що його примусили до цього працівники поліції. Чому не звертався з даного приводу до свого захисника ОСОБА_8 пояснити не зміг. Зазначив, що жалкує про те, що того вечора послухав ОСОБА_11 та не викликав потерпілому швидку медичну допомогу. Також обвинувачений на запитання суду не зміг пояснити, чому після того, як побачив побитого потерпілого, будучи господарем будинку, не викликав поліцію.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 17 січня 2022 року востаннє розмовляв зі своїм сином ОСОБА_10 19.01.2022 сусідка його сина повідомила, що ОСОБА_10 потрапив до лікарні. Коли потерпілий разом з дружиною прибув до лікарні, побачив непритомного сина, який перебував в палаті реанімаційного відділення. З слів лікарів ОСОБА_10 до лікарні привіз якийсь невідомий чоловік, однак згодом ОСОБА_6 дізнався, що цим невідомим чоловіком був обвинувачений ОСОБА_8 . Також лікар повідомив потерпілому ОСОБА_6 , що на тілі його сина були виявлені численні тілесні ушкодження, в тому числі були поломані ребра. Протягом перебування ОСОБА_10 у лікарні до свідомості він не приходив. 20 січня 2022 року ОСОБА_6 при черговому відвідуванні лікарні стало відомо, що його син помер. Потерпілий зазначив, що обвинувачений заподіяну злочином шкоду йому не відшкодував та не попросив вибачення. При призначенні судом обвинуваченому покарання, потерпілий наполягав на його суворості.

ОСОБА_7 , яка визнана судом потерпілою під час судового розгляду, у зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_6 , зазначила, що неприязних стосунків з обвинуваченим не мала, потерпілий ОСОБА_10 є її сином. Показала, що 19 січня 2022 року о 16 годині їй зателефонувала сусідка та повідомила, що ОСОБА_10 потрапив до реанімації. Коли потерпіла разом з чоловіком прийшли до лікарні, то побачила сина, який був сильно побитий, весь у крові та синій, без зубів. На наступний день вони принесли ліки до лікарні, однак ОСОБА_10 не приходячи до тями помер. Потерпіла ОСОБА_7 вказала, що після того одного разу бачила ОСОБА_11 , яку поліція привозила до квартири її померлого сина, щоб ОСОБА_11 могла забрати свій мобільний телефон. Слідчі тоді сказали, що бачили у ОСОБА_11 на штанах та черевиках кров. Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 підтримала та наполягала на суворості покарання обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_15 зазначила, що обвинувачений є її співмешканцем, неприязних відносин з обвинуваченим та потерпілим не має. Крім того, показала, що 18 січня 2022 року близько 18 години повернулась додому та на кухні побачила потерпілого ОСОБА_10 , який лежав на підлозі обличчям доверху, головою до дверей. Обличчя у потерпілого було синього кольору, ніби його побили. Пам`ятає, що ОСОБА_10 був одягнутий у кофту та бушлат. Решту речей не згадала. Крім того, на кухні свідок побачила обвинуваченого та ОСОБА_11 . Обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння і в розмові з ОСОБА_15 повідомив, що не має будь-якого відношення до того, що сталось з потерпілим. Після цього ОСОБА_15 почала кричати на присутніх, обурюючись тим, що вони влаштували п`янку та на другий поверх, щоб зібрати необхідні речі і поїхати на свою квартиру. Коли ОСОБА_15 збирала речі до її кімнати зайшла ОСОБА_11 , яка сказала, що вона побила потерпілого ОСОБА_10 , оскільки той часто її бив. У ОСОБА_11 свідок помітила на коліні та рожевих черевиках кров. Крім того, свідок вказала, що ОСОБА_11 їй розповіла, що вона викликала швидку медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_11 показала, що обвинувачений є її товаришем, а потерпілий був її співмешканцем, неприязних стосунків з ними не мала. 18.01.2022 о 15 годині вона разом з потерпілим ОСОБА_10 пішла до обвинуваченого, щоб похмелитись. Коли вдома у обвинуваченого пили горілку на телефон до потерпілого хтось подзвонив і він приревнував, у зв`язку із чим почав її бити, зокрема вдарив по носі та спині, порвав кофту. Обвинувачений зробив йому зауваження та щоб захистити ОСОБА_11 почав бити потерпілого ногами та руками по обличчю. Після цього, обвинувачений штовхнув потерпілого на підлогу, і коли той упав продовжив протягом десяти хвилин наносити йому удари по голові та тулубу. Внаслідок цього у ОСОБА_10 все обличчя було в крові. Підлога в кухні теж була вся в крові. Свідок ОСОБА_11 зазначила, що потерпілого в тій конфліктній ситуації не била, лише одного разу штовхнула. Швидку медичну допомогу вона не викликала, оскільки свій телефон залишила в будинку ОСОБА_10 , а потерпілий свій телефон побив. Потерпілий того дня був одягнутий в кофту, бушлат, сірі штани та валянки, а на ній були джинсові штани, куртка та рожеві черевики. ОСОБА_15 прийшла через 20 хвилин після того, як бійка закінчилась. В цей момент свідок ОСОБА_11 обтирала ОСОБА_10 від крові. Після цього вона з обвинуваченим перенесла потерпілого на кушетку. Від побаченого у ОСОБА_15 розпочалась істерика, у зв`язку із чим ОСОБА_11 почала її заспокоювати. ОСОБА_11 пам`ятає, що під час розмови з ОСОБА_15 не говорила їй, що била потерпілого. Згодом до них прийшов син обвинуваченого та його дівчина на ім`я « ОСОБА_19 ». Після цього вони пішли до магазину по цигарки та повернувшись лягли спати. Потерпілий на ніч залишився на кушетці. Наступного дня їх товариш на прізвисько « ОСОБА_20 » викликав потерпілому швидку.

Свідок ОСОБА_21 зазначив, що працює лікарем анестезіологом. З потерпілим неприязних відносин не має, а обвинуваченого він не знає. Показав, що 19 січня 2022 року під обід потерпілого ОСОБА_10 було доставлено до Радомишльської лікарні у вкрай важкому стані без свідомості. Потерпілий був у стані травматичного шоку. З ним проводилась шокотирапія, однак потерпілий до свідомості так і не прийшов.

Свідок ОСОБА_13 показав, що з обвинуваченим та потерпілим перебував у дружніх відносинах. 18 січня 2022 року після обіду до нього додому за адресою: АДРЕСА_2 , зайшов обвинувачений та вони випили по чарці спиртного. Потім пішли до сусіда домовлятись на рахунок роботи. Після цього повернулись до його будинку, де їх чекав потерпілий ОСОБА_10 . В цей момент до них прийшла ще співмешканка потерпілого - ОСОБА_11 , яка принесла один літр самогонки. Після того, як вони разом випили більше половини пляшки горілки, обвинувачений попросив ОСОБА_11 приготувати йому їжу, тому обвинувачений разом з потерпілим і ОСОБА_11 пішли до помешкання ОСОБА_8 , а свідок ОСОБА_13 залишився у себе вдома. Свідок вказав, що під час розпиття алкоголю конфліктних ситуацій між присутніми в його будинку не було. На третій день поліція привозила до нього ОСОБА_11 . Він помітив, що у останньої були джинси та черевики в крові. Зі слів вже покійного ОСОБА_18 , ОСОБА_13 стало відомо, що коли ОСОБА_18 заходив у гості до обвинуваченого, то бачив потерпілого ОСОБА_10 у крові, тому викликав швидку медичну допомогу. Крім того, ОСОБА_18 розповідав йому, що в помешканні обвинуваченого відбулась бійка, але хто з ким бився він не дізнався.

Свідок ОСОБА_12 показала, що з обвинуваченим та потерпілим перебувала у дружніх відносинах. Зазначила, що проживає в АДРЕСА_2 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_13 18.01.2022 під обід до них завітав обвинувачений і запропонував її чоловіку купити пляшку горілки, тому вони пішли по горілку. В цей момент до них зайшов ОСОБА_10 , а згодом його співмешканка ОСОБА_11 , яка принесла один літр горілки. Через деякий час повернулись ОСОБА_13 і обвинувачений. Вони всі разом розпили той літр горілки. Під час застілля конфліктних ситуацій між присутніми не було. Обвинувачений попросив ОСОБА_12 , щоб та приготувала йому їжу, але вона запропонувала йому звернутись з цим проханням до ОСОБА_11 . Так як ОСОБА_11 погодилась готувати їжу обвинуваченому, останній разом з ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_10 пішов до свого помешкання. На наступний день свідок ОСОБА_12 дізналась, що обвинувачений побився з потерпілим ОСОБА_10 . Хто їй це розповів вона вже не пам`ятає, а на третій день поліція привозила до неї додому ОСОБА_11 , в якої на джинсових штанах та рожевих черевиках вона помітила плями крові. Крім того, після інциденту в будинку обвинуваченого, свідок спілкувалась з останнім, і він на її запитання відповів, що не знає, що саме сталося того дня, бо був в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_16 вказав, що обвинувачений є його батьком. З ним та потерпілим у нього неприязних відносин не було. Свідок ОСОБА_16 показав, що взимку 2022 року, можливо в січні, увечері близько 19 години, йому зателефонував його батько і повідомив, що ОСОБА_11 щось накоїла. Тому свідок прийшов разом зі своєю дівчиною ОСОБА_22 до помешкання обвинуваченого, де у його будинку, зокрема на кухні побачив потерпілого ОСОБА_10 , який лежав на підлозі ногами в напрямку до входу. ОСОБА_10 був весь побитий, а на обличчі у нього було небагато крові та він щось стогнав, бо не міг говорити. ОСОБА_23 в цей момент крутила самокрутку і сказала йому, що це вона зробила таке з потерпілим, тобто побила його, помстившись за те, що він якось їй розбив голову. У неї штани та черевики були у крові. Однак руки у неї не були в крові. Свідок сказав ОСОБА_11 , щоб та викликала швидку медичну допомогу, а вона відповіла, що в цьому не має потреби, оскільки потерпілий до ранку самостійно поправиться. Того вечора він також бачив свою мачуху, яка збирала речі і кричала до ОСОБА_11 та запитувала її навіщо вона таке зробила з потерпілим. Обвинувачений того вечора був одягнений в білі штани, білу футболку і чорні капці. Плям крові на одязі та руках обвинуваченого він не бачив. Свідок вважає, що його батько того вечора не бив потерпілого, оскільки на його одязі крові не було. Свідок допоміг обвинуваченому посадити непритомного потерпілого на тапчан. Пізніше він разом з батьком та ОСОБА_11 пішов до магазину, щоб придбати сигарети, а вже після цього свідок повернувся додому. Якось згодом ОСОБА_15 йому розповідала, що на наступний день після вказаного інциденту знайшла поліно з плямами крові і його спалила. Свідок на запитання прокурора підтвердив, що на досудовому слідстві в своїх показаннях поліцейським повідомляв інші обставини, а саме, що батько йому розповідав, як заступився за ОСОБА_11 під час конфліктної ситуації в його будинку та побив ОСОБА_10 . Вказав, що вже забув про те, що батько попередньо йому розповідав про вказані обставини, тобто що заступився за ОСОБА_11 і побив ОСОБА_10 . Свідок зазначив, що вірними показаннями є показання саме ті, які він надає в судовому засіданні і категорично заперечує можливість побиття обвинуваченим потерпілого.

Свідок ОСОБА_17 зазначила, що обвинувачений є батьком її хлопця. З обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_10 не мала неприязних стосунків. Свідок показала, що ввечері 18 січня 2022 року їй зателефонував обвинувачений і попросив дати слухавку ОСОБА_16 . Останній після розмови з батьком запропонував їй сходити до будинку обвинуваченого, що розташований в АДРЕСА_1 . Коли прийшли до обвинуваченого, то на кухні його будинку вона побачила ОСОБА_10 , який лежав на підлозі, у нього на обличчі та одежі була кров. У потерпілого було побите обличчя, проте він був у свідомості. На кухні в цей момент були також обвинувачений та ОСОБА_11 . Свідок ОСОБА_17 запитала у присутніх, чи хтось викликав швидку медичну допомогу, на що ОСОБА_11 відповіла, що в цьому не має потреби, оскільки потерпілий ОСОБА_10 поправиться і без медичної допомоги. Після цього ОСОБА_17 піднялась на другий поверх, де поспілкувалась з ОСОБА_15 , яка їй сказала, що не знає що саме сталось на кухні, вона збирала речі, щоб піти з будинку, оскільки була в шоковому стані від тих подій. Далі свідок вийшла на двір та через деякий час разом з ОСОБА_16 пішла додому, а обвинувачений та ОСОБА_11 пішли до магазину. На наступний день від ОСОБА_15 вона дізналась, що потерпілого забрала швидка, а обвинуваченого затримала поліція. На думку свідка ОСОБА_17 винною у побитті ОСОБА_10 є саме ОСОБА_11 , так як була очевидцем того, як у ОСОБА_11 з ОСОБА_10 за декілька місяців до того інциденту була конфліктна ситуація під час якої ОСОБА_11 погрожувала потерпілому, та вони між собою билися. Ніколи не бачила, щоб обвинувачений та потерпілий раніше між собою конфліктували і сварились. Якщо на кухні того вечора, окрім обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , не було інших осіб, то свідок вважає, що саме ОСОБА_11 могла побити потерпілого.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується нижченаведеними дослідженими судом письмовими доказами.

Зі змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000018 від 19.01.2022 вбачається, що 19 січня 2022 року внесено відомості про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме що останній 18.01.2022 о 17:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , руками та ногами наніс численні удари по голові та тілу, чим заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть ОСОБА_10 (а.с. 70).

У постанові Верховного Суду у справі №761/28347/15-к від 09.09.2020, суд вказав, що реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 Глави 2 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17 липня 2012 року, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів.

Відповідно вказаний витяг, долучений прокурором до матеріалів кримінального провадження, суд вважає електронною базою даних, даний витяг засвідчує факт внесення відомостей до ЄРДР і належність та допустимість доказів, отриманих після внесення вказаних відомостей до реєстру.

Рапортами поліцейського відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 20.01.2022 та від 21.01.2022 про те, що 19.01.2022 о 13:05 надійшло повідомлення на службу «102», що цього ж дня о 13:04 фельдшер екстреної медичної допомоги повідомив про госпіталізацію потерпілого ОСОБА_10 до палати інтенсивної терапії з порушенням свідомості, струсом головного мозку, гематомами та синцями по всьому тілу, а також, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09:04 год. ОСОБА_10 помер (а.с. 71, 114).

Згідно постанов Верховного Суду у справі №606/1634/15-к від 12.04.2019 та Верховного Суду у справі №225/1952/17 від 15.10.2020 рапорт немає самостійного значення, однак оцінюється в сукупності з іншими доказами у справі, а відтак вказані рапорти, долучені прокурором до матеріалів кримінального провадження беруться судом до уваги.

Заявою ОСОБА_8 від 19.01.2022 підтверджується надання ним дозволу на проведення огляду належного йому будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 72).

Місце скоєння вказаного злочину зафіксоване у протоколі огляду від 19.01.2022 та фототаблицях до цього протоколу. Зокрема, за даними цього протоколу під час огляду житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , основним місцем огляду була кухня, в якій знаходився стіл, на двох дерев`яних ніжках якого із лицевої сторони було виявлено речовини бурого кольору схожі на кров. На стіні між кушеткою та сервантом також було виявлено пляму речовини бурого кольору. За допомогою марлевих тампонів зі змоченою дистильованою водою було зроблено змив з лівої та правої ніжок столу, а також із стіни, після чого запаковано до паперових конвертів та опечатано. Крім того, на підлозі поруч зі столом було виявлено клаптик паперу білого кольору «Т»-подібної форми з отвором у його центрі на якому було виявлено пляму речовини бурого кольору. Вказаний клаптик також було поміщено до паперового конверту, опечатано та вилучено (а.с. 73-83).

Крім того, згідно протоколів огляду від 19.01.2022 та фототаблиць до них в приміщенні відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області у ОСОБА_11 було вилучено джинсові штани синього кольору, на яких в районі колін містились плями бурого кольору, зовні схожі на кров; у ОСОБА_8 було вилучено одяг, в який він був одягнений під час побиття ОСОБА_10 , а саме футболку червоного кольору з написом «e-plus» та спідні штани бежевого кольору, під час візуального огляду яких будь-яких плям речовини схожої на кров не було виявлено; а також у палаті реанімаційного відділення КНП «Радомишльська лікарня» було виявлено та вилучено спортивні штани сірого кольору зі смужками аналогічного кольору, в які був одягнений ОСОБА_10 , на яких було виявлено численні плями речовини бурого кольору зовні схожу на кров (а.с. 85, 88-89, 92-93).

Заявою ОСОБА_8 від 19.01.2022 підтверджується те, що він добровільно надав вказаний одяг працівникам поліції (а.с. 91).

Постановами старшого слідчого СВ відділення поліції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 19.01.2022 вищевказані 3 марлеві тампони зі змивами речовини бурого кольору, клаптик паперу білого кольору із плямою речовини бурого кольору, джинсові штани синього кольору із плямою речовини бурого кольору, чоловічі спортивні штани сірого кольору із плямами речовини бурого кольору, футболку червоно кольору та спідні штани бежевого кольору визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а.с. 84, 87, 90, 94).

Протоколами отримання зразків для експертизи від 19.01.2022 підтверджується відібрання у ОСОБА_8 зразків зрізів нігтьових пластин та змивів з обох рук, а також зразків крові (а.с. 95-97).

Висновком експерта Малинського відділення судово-медичної експертизи №17 від 04.02.2022 підтверджується, що у ОСОБА_10 згідно записів медичної карти лікаря рентгенолога були тілесні ушкодження у вигляді переломів 4-5 ребер зліва, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню тяжкості, що потягло за собою тривалий розлад здоров`я, могли виникнути від дії твердих тупих предметів. Водночас, для надання відповіді та встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень експерт звернувся з проханням надати йому оригінали медичної документації після проведення рентгенологічних клінічних, інструментальних методів дослідження та встановлення заключного клінічного діагнозу (а.с. 98-99).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 20.01.2022 та відеозапису вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_11 , в присутності понятих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , на пропозицію слідчого розповіла та показала, як 18 січня 2022 року на кухні у будинку обвинуваченого виник конфлікт між нею та потерпілим ОСОБА_10 в ході якого останній схопив її за одяг та почав бити. В цей момент до ОСОБА_10 підійшов ОСОБА_8 , якого потерпілий схопив за одяг і між ними розпочалася бійка під час якої обвинувачений наніс удари потерпілому по обличчю та повалив його на підлогу головою до дверей, продовживши наносити удари ногою по голові потерпілого та його нижньої лівої частини спини і вище (а.с. 100-113).

Згідно протоколу огляду від 21.01.2022 та фототаблицями до нього зафіксовано огляд палати №4 відділення інтенсивної терапії (реанімації) КНП «Радомишльська лікарня» в м. Радомишль по вул. Присутственна, 9, та трупу ОСОБА_10 , під час огляду якого виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця, ссадини, гематоми і подряпини на обличчі, яке набрякло, під правим вухом виявлено почервоніння, ліва частина шиї містить значне почервоніння, на лівій задній поверхні грудної клітини були наявні масивні точкові крововиливи на всій поверхні лівої бокової і задньої поверхонь. На тілі були також численні несвіжі подряпини на кінцівках. Трупне закоченіння було невиражене, трупні плями знаходилися на задній поверхні тіла. Виявлені тілесні ушкодження сфотографовано, а труп ОСОБА_10 було направлено до Малинського відділення судово-медичних експертиз Житомирської обласної ради для встановлення причини смерті (а.с. 115-120).

Висновком експерта Малинського відділення судово-медичної експертизи №17 від 04.02.2022 підтверджується те, що причиною смерті ОСОБА_10 стала закрита тупа черепно-мозкова травма з крововиливами під м`які мозкові оболонки головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку та призвела до зупинки функцій центральної нервової системи, серцевої діяльності та дихання. Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09:10 год. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді множинних синців голови та обличчя, крововиливи під кон`юнктиву очей, шиї, тулубу та кінцівок, крововиливу під м`які мозкові оболонки, перелому 4, 5 ребра, які мають ознаки тяжкого ступеню тяжкості, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення, могли виникнути від дії твердих тупих предметів з достатньою силою прикладання, заподіяні прижиттєво і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. В момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг перебувати, як у вертикальному, так і горизонтальному положеннях (а.с. 121-123).

Згідно висновків експертів №79, №81, №82, №83 від 31.01.2022 кров у досліджуваних речових доказах, а саме на вирізках трьох марлевих тампонів, клаптику паперу Т-подібної форми та вилучених спортивних штанах, які належали ОСОБА_10 , може походити від крові з трупа ОСОБА_10 , яка відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО (а.с. 124-130, 142-144).

Відповідно до висновку Малинського відділення судово-медичної експертизи №31 від 04.02.2022 при судово-медичному дослідженні трупа потерпілого виявлено тілесні ушкодження, які відповідають тим, що описані у вищевказаному висновку експерта №17 від 04.02.2022. Крім того, переломи ребер справа по середньо-ключичній лінії, зліва по середньо-ключичній лінії по згинаючому типу могли виникнути при наданні реанімаційних дій, а покази свідка ОСОБА_11 , дані нею під час проведення допиту свідка та слідчого експерименту за її участі від 20.01.2022, відповідають механізму спричинення нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . ОСОБА_10 , в частині де вона вказує, що останньому було спричинено травмуючі дії в ділянку голови, тулуба, кінцівок та шиї (а.с. 145-146).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 11.02.2022 та відеозапису вказаної слідчої дії ОСОБА_8 , в присутності його захисника ОСОБА_9 , понятих ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , на пропозицію слідчого розповів та показав, яким чином 18 січня 2022 року він, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 сиділи за столом в його будинку і як в подальшому, в той момент коли між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 виник конфлікт і вони почали битися, обвинувачений відставив стіл і лавку, підійшов до ОСОБА_10 та почав його бити. Обвинувачений на статистові показав, яким чином кулаком правої руки наніс удар потерпілому в ліву частину обличчя і пояснив, що так він наніс два удари, а потім спрямував кулак в середню частину грудей спереду і пояснив, що так він наніс третій удар. Потім ОСОБА_8 поклав статиста на підлогу ногами до дверей в положенні на спині, пояснивши, що так впав і лежав ОСОБА_10 . Далі обвинувачений показав, як наносив удари потерпілому ногою по голові та лівій боковій поверхні грудей потерпілого. В подальшому обвинувачений надав слідчому ганчірку, яка лежала на підлозі кухні, пояснивши, що нею він витирав кров, а також надав джинси, в яких з його слів він був одягнений в момент спричинення потерпілому тілесних ушкоджень. Вказані предмети були упаковані до пакетів та опечатані згідно правил пакування речових доказів і вилучені до ВП №3 Житомирського РУП (а.с. 155-165).

Висновком експерта №135 від 21.02.2022 підтверджується те, що кров, що знаходиться на ганчірці для миття підлоги (старій кофті), яка була вилучена під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 11.02.2022, може належати померлому ОСОБА_10 (а.с. 164-168).

При дослідженні джинсів синього кольору ОСОБА_8 слідів крові не виявлено, що підтверджується висновком експерта №136 від 21.02.2022 (а.с. 169-170).

Відповідно до висновку експерта №34 від 11.04.2022 при судово-медичному дослідженні трупа потерпілого виявлено тілесні ушкодження, які відповідають тим, що описані у досліджених вище висновках експертів. При цьому, покази ОСОБА_8 надані ним під час допиту та слідчого експерименту за його участю, відповідають механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 в тій частині, де він вказує, що спричинив останньому травмуючі дії в ділянку голови, обличчя та грудної клітки. Тілесні ушкодження у вигляді синців голови, обличчя, крововиливів під кон`юнктиву очей, м`які мозкові оболонки головного мозку, переломи ребер могли виникнути внаслідок спричинення потерпілому травмуючих дій ОСОБА_8 (а.с. 171-172).

Висновком судово-психіатричного експерта №83-2022 від 05.04.2022 підтверджується те, що ОСОБА_8 виявляє та в момент скоєння кримінального правопорушення виявляв клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок зловживання алкогольними напоями, стан компенсації. Однак, вищевказані особливості зі сторони психіки у ОСОБА_8 не досягають та не досягали ступеню психічного захворювання, знаходяться та знаходились в межах розладу особистості, не позбавляють і не позбавляли його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 в момент скоєння правопорушення, в тимчасовому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними не перебував, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, може усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час, не потребує в застосування до нього примусових заходів медичного характеру (а.с. 173-175).

Разом з тим, суд не покладає в основу вироку та визнає неналежними наступні докази: висновок експерта №12/ц від 18.02.2022 (131-133), висновок експерта №77 від 28.01.2022 (а.с. 134-135), висновки експерта №78 від 31.01.2022 та №80 від 28.01.2022 (а.с. 137-138, 140-141), оскільки жодних даних про обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, дані висновки експертів не містять. Тобто ці докази не містять жодних даних, як на підтвердження, так і на спростування вини ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині.

Доводи обвинуваченого про те, що він не вчиняв вказане кримінальне правопорушення, а на досудовому слідстві працівники поліції його примусили давати визнавальні покази, суд оцінює критично, оскільки винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину знайшла своє підтвердження під час дослідження судом сукупності вище перелічених доказів, в тому числі протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченого, під час якого останній в присутності свого захисника добровільно показав яким чином наносив тілесні ушкодження потерпілому. На думку суду, такі показання обвинуваченого спрямовані з метою уникнення ним кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Показання свідка ОСОБА_15 про те, що саме ОСОБА_11 побила потерпілого ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_11 повідомила їй про це, а також у зв`язку із тим, що вона бачила на штанах ОСОБА_11 плями крові, суд оцінює як необґрунтовані, оскільки свідок ОСОБА_11 в суді не підтвердила таку розмову з ОСОБА_15 . До того ж, досліджений судом висновок експерта №78 від 31.01.2022 не підтверджує наявність крові потерпілого на штанах свідка ОСОБА_11 . Такі показання свідка ОСОБА_15 , яка є співмешканкою обвинуваченого, на думку суду, надані нею на користь обвинуваченого з метою уникнення ним відповідальності.

Показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 суд також оцінює критично з огляду на їх суперечливість. Зокрема, свідок ОСОБА_16 в суді підтвердив, що під час судового розгляду фактично змінив свої показання на користь обвинуваченого, оскільки на досудовому слідстві надавав протилежні показання. Доводи свідка ОСОБА_17 в її показаннях про те, що ОСОБА_11 могла побити потерпілого суд відкидає, так як ці доводи ґрунтуються лише на припущеннях свідка. До того ж, оцінюючи показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 суд зважає, що ці особи перебувають у близьких стосунках, можуть бути зацікавленими у виправданні обвинуваченого, оскільки ОСОБА_16 є сином обвинуваченого.

З огляду на судову практику, що викладена у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій, а саме при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

На підставі досліджених доказів судом достовірно було встановлено, що обвинувачений, будучи невдоволеним бійкою, яка сталась між потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в його будинку, умисно наносив ОСОБА_10 удари руками по обличчю та тулубу, а коли той впав на підлогу, продовжував бити його ногами по голові і тілу, та при цьому обвинувачений усвідомлював, що завдані ним удари потерпілому могли спричинити останньому тяжкі тілесні ушкодження, проте ОСОБА_8 необережно поставився до наслідків своїх дій.

Таким чином, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення поза розумним сумнівом повністю підтверджена вищенаведеними належними і допустимими доказами, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинили смерть потерпілого.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Згідно роз`яснень, які містяться у абзаці 2 пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи вчинений обвинуваченим ОСОБА_8 злочин, відсутність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, наявність обставини, що обтяжує обвинуваченому покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, не має судимості, невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину і відсутність його каяття у скоєному, відсутність в обвинуваченого критичної оцінки скоєного ним злочину, а також те, що наслідком вчиненого злочину стало позбавлення людини життя, яке за Конституцією України визнається найвищою соціальною цінністю, приймаючи до уваги зазначені обставини у їх сукупності, а також думку потерпілих, які при призначенні покарання наполягали на його суворості, та позицію сторони обвинувачення, яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді дев`яти років позбавлення волі, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України та вважає за необхідне обрати йому покарання у виді позбавлення волі строком, який запропоновано прокурором, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався. Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов, який після його смерті підтримано потерпілою ОСОБА_7 , суд дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Питання щодо правонаступництва у цивільному позові, заявленому в кримінальному провадженні, не регулюються нормами кримінального процесуального права.

За таких умов, для вирішення цього питання слід керуватися нормами цивільного та цивільного процесуального права. Так, відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У відповідності до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Поряд із тим стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з ч. 1 ст. 66 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини, видається свідоцтво про право на спадщину.

Як вже було зазначено судом раніше потерпілий ОСОБА_6 під час судового розгляду справи помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 241).

Протокольною ухвалою суду в судовому засіданні, яке відбулось 08 лютого 2023 року було задоволено клопотання ОСОБА_7 , яка є матір`ю потерпілого ОСОБА_10 , та залучено її до участі у справі в якості потерпілої (а.с. 242, 248).

Разом з тим, потерпіла ОСОБА_7 не зверталась до суду з клопотанням про залучення її до участі у справі в якості цивільного позивача в порядку правонаступництва за цивільним позовом, який заявлено її чоловіком - потерпілим ОСОБА_6 , та доказів того, що вона отримала спадщину після смерті останнього суду не надала.

За таких обставин, враховуючи, що потерпілий ОСОБА_6 на момент ухвалення вироку помер, а судом не було залучено до справи його правонаступника, суд вважає, що цивільний позов необхідно залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілій ОСОБА_7 , що остання не позбавлена можливості звернутись з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що обвинуваченому судом призначено покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, з метою належного виконання вироку, а також запобіганням спробам обвинуваченого ухилитися від виконання вироку суду, ризик чого значно підвищується в умовах введеного в Україні воєнного стану, та спробам вчинити нові кримінальні правопорушення, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та обвинуваченому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, для чого його слід взяти під варту в залі суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з часу взяття під варту.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину - залишити без розгляду.

Речові докази, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області, а саме: 3 марлеві тампони із змивами речовини бурого кольору та клаптик паперу білого кольору із плямою речовини бурого кольору, джинсові штани синього кольору із плямою речовини бурого кольору, чоловічі спортивні штани сірого кольору із плямами речовини бурого кольору, футболку червоного кольору та спідні штани бежевого кольору - знищити.

Обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більше ніж до 23.06.2023, взявши його під варту із зали суду негайно.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1