МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
31 березня 2023 року Справа №370/764/23
Номер провадження № 1-кс/370/111/23
Старший слідчий слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Макарівського районного суду Київської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження, посилаючись на наявність щодо нього обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також вказувала на те, що застосування інших запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити із викладених у ньому підстав.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, вказували на відсутність ризиків передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Захисник зазначив, що підозрюваний тривалий час перебуває на військовій службі, не є асоціальною особою, не має наміру впливати свідків.
Просили суд застосувати менш суворий запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши його матеріали, суд керується наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, з 23.12.2022 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №341 від 23.12.2022 старший солдат ОСОБА_6 зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , та такий що утримується у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 , тобто проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Солдат ОСОБА_6 , під час проходження військової служби повинен керуватися вимогами ст. ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Однак, ОСОБА_6 під час проходження військової служби в порушення вказаних вимог законодавства вчинив злочини проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.
Так, 29.03.2023 близько 21 години, ОСОБА_6 , перебуваючи у розташуванні тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, за невстановлених на цей час мотивів, з метою заподіяння смерті декільком особам, діючи у спосіб небезпечний для життя багатьох осіб, відкрив двері до приміщення пральні, у якій в той час перебували його співслуживці ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, привівши у бойове положення вибуховий пристрій схожий на гранату, тобто діючи умисно кинув його у приміщення пральні, заблокувавши вхідні двері одразу після чого відбувся вибух внаслідок якого ОСОБА_8 від отриманих травм помер близько 05 год 00 хв у Макарівській ЦРЛ, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було заподіяно різного ступеня тілесні ушкодження у виді мінно-вибухової травми, множинних осколкових поранень тулуба, кінцівок та голови.
Однак, довести ОСОБА_6 свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя двох або більше осіб, способом небезпечним для життя багатьох осіб, до кінця не вдалось з причин що не залежали від його волі, оскільки потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було своєчасно надано медичну допомогу.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на вбивство двох осіб, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, а також у вбивстві, умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.
29.03.2023 о 23 годині 20 хвилин ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
30.03.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.
Причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними на даний час матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України України у даному кримінальному провадженні обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лобойківка Петриківського району Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
В ході розгляду клопотання та дослідження поданих матеріалів було встановлено наявність наступних ризиків, про які зазначив прокурор.
Так, слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, який обґрунтовується тим, що усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин існує реальний ризик того, що підозрюваний переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні даних злочинів, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років або довічним позбавленням волі.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя погоджується, що існує реальний ризик переховуватися від органів розслідування та суду задля уникнення кримінальної відповідальності.
Також, слідчий суддя вважає наявним ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_6 може впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні та обґрунтований тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та володіючи інформацією про свідків, усвідомлюючи вирішальну роль їхніх показань у провадженні, може незаконно впливати на свідків, змушуючи їх із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання. Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, що може свідчити про схильність підозрюваного до вчинення дій насильницького характеру, зокрема, і до інших учасників кримінального провадження, оскільки серед осіб, які вже допитані та підлягають допиту у кримінальному провадженні як свідки, будуть його знайомі, що проживають у одному населеному пункті з підозрюваним, особи з якими він проходив військову службу, які з метою уникнення його відповідальності під тиском ОСОБА_6 можуть змінити показання.
Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.
Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого щодо наявності ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме , що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки досудове розслідування триває, на даний час не виконанні всі слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку доказів, а тому ОСОБА_6 перебуваючи не під вартою, може вчиняти ряд дій, для того щоб уникнути кримінальної відповідальності, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Окрім того, слідчий суддя погоджується, що наявний реальний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів проти життя особи, що може свідчити про схильність підозрюваного до вчинення дій насильницького характеру, зокрема, і до інших учасників кримінального провадження, чим обґрунтовується можливість вчинення підозрюваним інших злочинів. ОСОБА_6 є військовослужбовцем військової служби за призовом на час мобілізації, на особливий період, що обумовлює ймовірність вчинення ним військового кримінального правопорушення пов`язаного з ухиленням від виконання обов`язків військової служби, у разі переховування ним від органу досудового розслідування та/або суду.
Отже, встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 , у разі незастосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Натомість, наданими у судовому засіданні стороною захисту поясненнями не спростовується наявність встановлених вище ризиків, слідчий суддя не вбачає можливості для обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 . Зокрема не вбачається, що відсутній ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
На думку слідчого судді, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти вищевказаним встановленим ризикам.
Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, враховуючи викладене, будуть не достатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179, 180, 181, 182 КПК України вони не позбавляють в повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.
Застосування відносно ОСОБА_11 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
З огляду на вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України судом при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначався розмір застави.
Керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 183, 194-196, 372 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лобойківка Петриківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на Гаупвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 - по 01.06.2023 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та є чинною по 02.06.2023 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду безпосередньо протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1