Справа № 553/1980/22
Провадження № 1-кп/646/44/2023
УХВАЛА

іменем України

09.02.2023 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000465 від 21.05.2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, маючого доньку ОСОБА_5 , 2009 року народження, освіта базова загальна середня, не працюючого, судимого 26.11.2004 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 05.12.2008 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України іспитовий строк 3 роки; 09.06.2010 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 25.03.2014 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу у розмірі 1360 грн. 00 коп.; 22.06.2016 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України іспитовий строк 1 рік; 13.02.2017 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі; 24.02.2017 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду кримінального провадження завчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Прокурор вважала неможливим проведення судового розгляду за відсутності представника потерпілого, в зв`язку з чим просила відкласти судове засідання, повторивши виклик учасників судового розгляду. Крім того, заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із застосуванням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 49620 грн. 00 коп. щодо обвинуваченого, так як ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, а саме переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачений не заперечував проти судового розгляду за відсутності представника потерпілого, однак просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд, вислухавши думки з`явившихся учасників судового розгляду та перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження. У судове засідання викликається потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду (ст. 325 КПК України).

Таким чином, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, допит представника потерпілого є безумовним правом сторони кримінального провадження, враховуючи, що представник потерпілого в судове засідання не з`явився, суд вважає за доцільне відкладення судового розгляду та повторення виклику учасників судового розгляду.

Окрім цього, як встановлено під час судового розгляду, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.12.2022 року відносно ОСОБА_4 був продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14.02.2023 року відповідно.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, до спливу строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В обґрунтування поданого клопотання про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати такі заявлені ризики, що визначені у ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинувачених, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначених осіб.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора, що тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину є вагомим доводом, що збільшує ризик переховування від суду.

При цьому суд враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому лише тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Також суд звертає увагу, що як зазначили сторони кримінального провадження, ОСОБА_4 судимий 26.11.2004 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 05.12.2008 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України іспитовий строк 3 роки; 09.06.2010 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 25.03.2014 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу у розмірі 1360 грн. 00 коп.; 22.06.2016 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України іспитовий строк 1 рік; 13.02.2017 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі; 24.02.2017 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів будуть вирішуватися на іншій стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті. Встановлення того, вчинив чи не вчинив ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід.

Таким чином, суд вважає встановленим продовження існування ризиків, щодо обвинуваченого, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватися від суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Судом вивчалася можливість щодо не доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Відповідно до ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи продовження існування зазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду. На теперішній час наявні підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В той же час, виходячи з цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним з урахуванням часу надходження обвинувального акту до суду, продовжити строк застосованого запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою до 08.04.2023 року включно.

Крім того, відповідно до ухвали суду від 26.12.2022 року було визначено заставу щодо ОСОБА_4 у розмірі 49620 грн. 00 коп.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього

Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, а тому, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, позицію сторони обвинувачення, суд приходить до висновку про визначення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду під час продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу - 49620 грн. 00 коп., а тому за вказаних обставин, відсутні підстави для зміни раніше визначеного розміру застави відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, суд при продовженні строку тримання під вартою визначає суми застави у тому ж розмірі.

Крім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації» від 25.03.2020 року № 338-р на всій території України введено режим надзвичайної ситуації через поширення хвороби коронавірусу (COVID-19), у зв`язку з чим уповноваженим суб`єктам кримінального провадження потрібно використовувати можливість проведення досудового розслідування/судового провадження в режимі відеоконференції в умовах поширення хвороби коронавірусу (COVID-19).

Рішенням Ради суддів України від 16.03.2020 року № 9рс - 186/20 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СOVID-19» на період дії карантину встановлено особливий режим роботи судів України із можливістю розгляду справ в режимі відеоконференції.

Також, 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який неодноразово було продовжено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відео конференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.

Згідно із ч. 2 вказаної статті суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 знаходяться в державній установі «Харківська установа виконання покарань управління ДПС України в Харківській області (№ 27)», для забезпечення оперативності судового розгляду, суд вважає за необхідне призначити судове засідання в режимі відеоконференції за участю обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 8, 49, 52, 324, 325, 350, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Судове засідання по кримінальному провадження за № 0000465 від 21.05.2022 року відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відкласти на 13 год. 00 хв. 07.03.2023 року, повторивши виклик учасників судового розгляду.

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у виді тримання (взяття) під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 08.04.2023 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 суму застави у розмірі 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674, МФО 820172, код отримувача 26281249, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, призначення платежу застава, обвинувачений ОСОБА_4 , платник (прізвище, ініціали)).

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: 1) прибувати до суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання в м. Харкові.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання до восьми років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомлення суд про причини неявки обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суду про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судове засідання за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначене на 13 год. 00 хв. 07.03.2023 року, проводити в режимі відеоконференції з державною установою «Харківська установа виконання покарань управління ДПС України в Харківській області (№ 27)» (м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99), за участю обвинуваченого ОСОБА_4 .

Зобов`язати уповноважену службову особу державної установи «Харківська установа виконання покарань управління ДПС України в Харківській області (№ 27)» встановити особу обвинуваченого ОСОБА_4 та вручити йому пам`ятку про його процесуальні права.

Копію ухвали надіслати адміністрації державної установи «Харківська установа виконання покарань управління ДПС України в Харківській області (№ 27)» - для виконання в частині проведення відеоконференції.

Ухвала суду в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду. Ухвала суду в іншій частині оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя