Справа № 595/1291/22
Провадження № 1-кп/595/108/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2022 м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000182 від 16 жовтня 2022 року про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
16 жовтня 2022 року, під час дії на території України правового режиму воєнного стану, у ОСОБА_5 під час проїзду своїм автомобілем ділянки автодороги дороги «Бучач - Сновидів», виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення насіння соняшнику ТзОВ «Бучачагрохлібпром», що містилося у головках соняшнику із земельної ділянки, яка знаходиться біля с. Соколів Бучацької ОТГ Чортківського району Тернопільської області та перебуває в оренді та користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром».
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , 16 жовтня 2022 року приблизно о 13:10 год зупинився на краю узбіччя ділянки автомобільної дороги «Бучач - Сновидів» та зайшов на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0431, площею 1,84 га, яка знаходиться біля с. Соколів Бучацької ОТГ Чортківського району Тернопільської області та перебуває в оренді та користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром».
Зайшовши на територію вищевказаної земельної ділянки, шляхом вільного доступу, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, переконавшись у відсутності свідків та очевидців своїх протиправних дій, будучи впевненими, що його дії носять таємний характер, без жодного дозволу, всупереч встановленому законом порядку, з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення злочинного результату, з метою власного збагачення, зібрав 300 головок із насінням соняшнику, які знаходилися на території орендованої ТзОВ «Бучачагрохлібпром» земельної ділянки та поскладав їх на причіп свого автомобіля марки ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер причепа НОМЕР_2 . Після цього, ОСОБА_5 виламав 255 головок із насінням соняшнику, що знаходилися на рослинах соняшнику на території орендованої земельної ділянки ТзОВ «Бучачагрохлібпром», які почергово переносив та складав на причіп свого автомобіля.
У момент, коли ОСОБА_5 ніс у руках головки соняшнику до причепу свого автомобіля, був зупинений працівниками служби безпеки та охорони ТзОВ «Бучачагрохлібпром», які завадили йому завершити свої дії, зателефонувавши у поліцію на лінію «102».
У результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_5 таємно наламав 555 головок із насінням соняшнику, загальною вагою 43 кг, у яких містилося 26,4 кг насіння соняшника, вартість якого становить 393 гривні 36 копійок.
Водночас, ОСОБА_5 не вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення (злочину) до кінця, а саме: не завантажив всі головки з насінням соняшнику на причіп свого автомобіля та не вивіз їх за межі орендованої ТзОВ «Бучачагрохлібпром» земельної ділянки з причин, які не залежали від його волі, оскільки був виявлений та зупинений працівниками служби безпеки та охорони ТзОВ «Бучачагрохлібпром».
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку, вчинену в умовах воєнного стану.
31 жовтня 2022 року між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_4 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Бучацької окружної прокуратури укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) грн, яке повинен понести ОСОБА_5 .
Угодою передбачено наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому покарання, визначеного цією угодою.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана інтересам потерпілого ТзОВ «Бучачагрохлібпром», представник якого надав свою письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості та підтвердив свою згоду на укладення угоди усно в судовому засіданні.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Враховуючи положення ст. 50 КК України, за якою покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також, зважаючи на відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, його ставлення до скоєного, визнання ним вини у вчиненому, щире розкаяння, активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди, суд вважає за можливе визнати вказані обставини такими, що пом`якшують покарання обвинуваченому та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дають підстави призначити покарання, застосувавши ст. 69 КК України, та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ч. 4 ст. 185 КК України, яке узгоджено сторонами при укладенні угоди, у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості під час підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Судом встановлено, що у кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не змінювати.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394,473, 474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 жовтня 2022 року між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання, із врахуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) грн.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2022 року, - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт вилученого майна, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2022 року.
Речові докази: чотири мішки білого кольору та паперову коробку, у яких знаходяться головки соняшнику загальною вагою 43 кілограми, - повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1