Справа № 572/504/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні №572/504/23 0000270) клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також клопотання захисника про обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 (зареєстрованого по АДРЕСА_2 ,

у кримінальному провадженні про обвинувачення за ч.1 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Сарненського районного суду Рівненської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні, в тому числі, тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Отже, прокурором в межах даного кримінального провадження в порядку ст.176 КПК України заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового провадження, в обґрунтування якого прокурором зазначено, що обвинувачений обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі, що може спонукати обвинуваченого переховуватись від суду.

Крім цього, прокурор зазначає, що обвинувачений, який не визнає вину, може спробувати незаконно впливати на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які надають викривальні покази щодо обвинуваченого, а також на понятих, які приймали участь у слідчих діях, що проводились під час досудового розсідування.

Отже, прокурор вважає, що незастосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою надасть обвинуваченому можливість переховуватись від суду та впливати незаконно на свідків, а тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків необхідно застосувати до останнього саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила обрати відносно обвинуваченого саме запропонований запобіжний захід.

Обвинувачений та захисник в судовому засіданні заперечили щодо заявленого прокурором клопотання, вважають його необґрунтованим, через що просили застосувати щодо ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Так, в обґрунтування своєї позиції сторона захисту зазначала, що в діях обвинуваченого відсутній склад кримінального правопорушення, що йому інкриміновано, оскільки прокурором вина не доведена зібраними під час досудового розслідування доказами. Крім цього, захисник просив врахувати дані про особу підзахисного, який має стійкі соціальні зв`язки, є працевлаштованим, характеризується виключно позитивно.

Відповідно до положень ч. 4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються : під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування запобіжного заходу є, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, в тому числі, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов`язковою до застосування на території України, кожен має право на свободу та особисту недоторканість, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Із матеріалів судового провадження №572/504/23 0000270) вбачається, що ОСОБА_5 дійсно обвинувачується, в тому числі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

На підтвердження ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурором зазначено, що ОСОБА_5 має можливість впливу на свідків, крім цього, може переховуватись від суду.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 обвинувачується саме у вчиненні тяжкого злочину, а тому судом враховується тяжкість злочину, що інкримінується обвинуваченому та термін покарання, який може бути призначено останньому в разі доведення його вини, що може бути підставою для наявності у обвинуваченого наміру переховуватись від суду.

Також, судом встановлено, що обвинувачений вину заперечує, що не виключає можливість впливу останнього на свідків, які на даній стадії судового провадження ще не допитані.

Суд вважає, що клопотання прокурора відповідає наведеним вище вимогам кримінального процесуального закону, крім цього, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме : можливість незаконного впливу на свідків, які не допитані судом на даній стадії судового провадження, в тому числі, на понятих, які приймали участь під час досудового провадження.

Крім цього, суд вважає обґрунтованим ризик, наведений прокурором - можливість переховуватись від слідства та суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прокурором доведено необхідність застосування запропонованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним покладеного на нього процесуального обов`язку по явці до суду, а тому клопотання прокурора підлягає до задоволення.

В даному випадку судом не приймається позиція сторони захисту щодо недоведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого діяння, так як на даній стадії провадження питання доведеності вини не вирішується, докази в кримінальному провадженні судом не досліджені, а сам інститут застосування запобіжного заходу не є покаранням, а може бути застосований виключно з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Згідно із положеннями ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, ч.4 ст.183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи наведене, судом не визначається в даному випадку розмір застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176,177,178,183,193,194,196,197 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - задоволити.

У задоволенні клопотання захисника про обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 (зареєстрованого по АДРЕСА_2 , у кримінальному провадженні про обвинувачення за ч.1 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України, запобіжний захід тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Місцем попереднього увязнення є Рівненський слідчий ізолятор.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з 14 год. 00 хв. 14 лютого 2023 року.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів з дня взяття під варту, тобто до 15 квітня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя