Справа № 132/3384/22
Ухвала

Іменем України

23.12.2022р. місто КАЛИНІВКА

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на рішення слідчого, а саме на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 02 травня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2022 року до слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області звернувся адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 із скаргою про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 02 травня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Скаргу мотивував тим, що СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 02.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, в рамках якого 31.05.2017 року слідчий СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_8 склала повідомлення про підозру у відношенні ОСОБА_7 , яке не було вручене останньому у спосіб, передбачений для вручення повідомлень. Окрім цього, повідомлення про підозру складене за відсутності достатніх доказів щодо причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, а тому за вищевказаних обставин, підлягає скасуванню.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 21.12.2022 року, скаргу на розгляд передано слідчому судді ОСОБА_9 , який своєю ухвалою від 22.12.2022 року відкрив за нею провадження та призначив її до судового розгляду.

Скаржник адвокат ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_11 , в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій просить розглянути скаргу за його відсутності.

Слідчий СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_12 , який входить до складу групи слідчих у даному кримінальному провадженні згідно постанови заступника начальника відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області начальника СВ підполковника поліції ОСОБА_13 про призначення групи слідчих від 02.12.2022 року, та начальник Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_14 , який входить до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні відповідно до постанови заступника керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_15 про визначення групи прокурорів від 28.11.2022 року, в судовому засіданні підтримали доводи поданої скарги та просили її задовольнити.

Слідчий суддя, вислухавши позицію слідчого та прокурора, дослідивши подану скаргу та додані до неї письмові документи, перевіривши матеріали витребуваного кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

З витребуваних судом матеріалів кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 02 травня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, 31.05.2017 року слідчим СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_8 складене повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України.

На підставі постанови слідчого СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_8 від 17.07.2017 року, досудове розслідування за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, зупинено у зв`язку з розшуком останнього.

Відповідно до постанови першого заступника керівника Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_16 від 21.01.2021 року, визначено підслідність кримінального провадження № 0000136 від 02.05.2017 року, за слідчим відділенням ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, а вподальшому згідно постанови заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_17 від 22.11.2022 року, здійснення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000136 від 02.05.2017 року, доручено слідчому відділенню ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

17.12.2022 року до СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло письмове пояснення ОСОБА_6 , з якого вбачається, що останній лише 15.12.2022 року дізнався про те, що органом досудового розслідування відносно нього проводиться розслідування за фактом незаконного заволодіння ним транспортним засобом, яке він не вчиняв. Він постійно перебував у місті Вінниця, жодних повідомлень слідчого, у тому числі і повідомлення про підозру, не отримував, а тому не був обізнаний, що відносно нього проводиться досудове розслідування.

У зв`язку з надходженням пояснення ОСОБА_6 , постановою слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_18 від 19.12.2022 року, відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000136 від 02.05.2017 року.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Крім того, ст.278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 133 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

Відповідно до ст.135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Встановлено, що слідчим СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_8 вищезазначених вимог закону дотримано не було, а саме не вручено під розписку повідомлення про підозру особисто ОСОБА_6 , ні члену його сім`ї чи іншій особі, яка проживає із підозрюваним.

Так, з відомостей, які містяться в матеріалах кримінального провадження №0000136 від 02.05.2017 року вбачається, що 31.05.2017 року слідчим СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КПК України (а.с.148-149), на якому відсутній особистий підпис ОСОБА_6 про отримання копії письмового повідомлення про підозру та відповідної пам`ятки про процесуальні права та обов`язки.

Пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, бланк якої міститься в матеріалах кримінального провадження № 0000136 (а.с.145-147), також не містить підпису ОСОБА_6 .

З матеріалів кримінального провадження № 0000136, взагалі не можливо встановити, чи викликався ОСОБА_6 до СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області для вручення йому повідомлення про підозру (відсутній бланк відповідної повістки-виклику), чи слідчий СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_8 або інша уповноважена ним особа виїжджала за місцем проживання ОСОБА_6 , однак останній був відсутній по місцю проживання та/або за станом свого здоров`я не міг особисто отримати повідомлення про підозру та підписати на підтвердження факту його вручення відповідний документ (відсутній відповідний протокол про неможливість вручення повідомлення про підозру та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваному через відсутність за місцем проживання та/або через стан здоров`я, медичні (лікарські) документи). Фото-, відеофіксація порядку вручення повідомлення про підозру не проводилась (відсутні відомості про застосування спеціальних технічних засобів та фіксації цієї дії слідчого у відповідному процесуальному документі).

Кримінально-процесуальний кодекс України регламентує, що у разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (глава 11 КПК України, ст.ст.135, 136), тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою (ч.1 ст.135 КПК України); врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч.2 ст.135 КПК України).

В матеріалах кримінального провадження № 0000136, відсутній супровідний лист про направлення копії письмового повідомлення про підозру та відповідної пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, на поштову адресу ОСОБА_6 , або вручення її під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з ним проживає, а також житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем його роботи.

Вручення повідомлення про підозру від 31.05.2017 року, матері ОСОБА_6 ОСОБА_19 , про що свідчить рукописний напис останньої на цьому повідомленні, що датований 06.06.2017 року, був вчинений не у спосіб, передбачений для вручення повідомлення про підозру.

Таким чином, слідчим та прокурором не доведено належними та допустимими доказами дотримання особливого порядку вручення письмового повідомлення про підозру та відповідної пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваному ОСОБА_6 .

Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. «Офіційне тлумачення положення частини третьої статті 62, відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, див. в Рішенні Конституційного Суду № 12-рп/2011 від 20.10.2011р.» У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.

Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.4 ст.278 КПК України) - це стосується і зміни повідомлення про підозри (ч.1 ст.279 КПК України).

Згідно ст.110 КПК України, зазначено, що процесуальним рішенням є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, які приймаються в формі постанови з наявністю чіткого переліку вимог. Окремо також в згаданій статті зазначено, що обвинувальний акт також є процесуальним рішенням. Порівнявши ст.ст. 110, 277 КПК України, які ставляться законодавцем до процесуального рішення у формі постанови та до повідомлення про підозру у зв`язку із чим повідомлення про підозру є процесуальною дією, а не процесуальним рішенням.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Виходячи із зазначеного вище, слідчий, прокурор зобов`язані здійснювати повідомлення про підозру належним чином в порядку ст.278 КПК України.

Статтею 9 КПК України закріплений обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.

Положення ч.2 ст.8 КПК зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі Суд), який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), що стала частиною національного законодавства.

Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.

Стаття 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Відповідно до статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, відповідно до ст. 277 КПК України, повідомлення має містити: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України визначено порядок здійснення повідомлення про підозру та обов`язок роз`яснення прав підозрюваного, а саме: письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень; письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Слідчим суддею при розгляді скарги про скасування повідомлення про підозру встановлено, що підозрюваному ОСОБА_6 фактично не було належним чином повідомлено про підозру.

Слідчий суддя погодився із твердженнями сторони захисту, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено не було.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод за тлумаченням ЄСПЛ вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеєр проти Бельгії», рішення від 27.02.1980р., скарга №6903/75). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» (рішення від 15.07.1982р, скарга №8130/78) ЄСПЛ констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення». Розвиваючи зазначену концепцію ЄСПЛ у справі «Фоті та інші проти Італії» (рішення від 10.12.1982р.) навів ширше витлумачення цього визначення, включивши до нього також «інші підстави, що підтверджують це звинувачення, і які можуть спричинити серйозні наслідки, що можуть ускладнити становище підозрюваного». Комісія та Суд визнали, що такими підставами, які можуть спричинити серйозні наслідки, можуть бути видача ордеру на арешт, обшук приміщення чи особистий обшук.

З огляду на вищезазначене, підозра є певним етапом обвинувачення, оскільки під час підозри висувається припущення про можливе скоєння особою кримінального правопорушення, а відтак має відповідати загальним вимогам, які характеризують зміст обвинувачення. Враховуючи, що підозра є припущенням про вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, то існування підозри нерозривно пов`язане із наявністю підозрюваного.

Оскільки повідомлення про підозру не було вручено ОСОБА_6 , чим порушений порядок визначений нормами КПК України, тому слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги та скасування повідомлення про підозру громадянину ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 02 травня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Інші доводи поданої скарги слідчим суддею не розглядаються, оскільки порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, є самостійною підставою для скасування повідомлення про підозру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 7, 303-307, 309, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на рішення слідчого, а саме на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 02 травня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України задовольнити.

Скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 02 травня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя