21.03.23
Справа № 635/5410/21
Провадження № 1-кп/635/58/2023
У Х В А Л А

21 березня 2023 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

секретар судового засідання ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 строком на 60 днів, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, та неможливість запобігти зазначеним ризикам у разі застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що підставою застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ними кримінального правопорушення. Обвинуваченим інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або навіть довічне позбавлення волі, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинувачених переховуватись від суду. Крім того, достатніми є підстави вважати про продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення іншого кримінальне правопорушення. При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор просив суд врахувати суспільно-небезпечний спосіб вчинення злочину, дані, що характеризують особи обвинувачених, відсутність офіційних джерел доходу, вік та стан їх здоров`я, тяжкість покарання, що їм загрожує у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються.

Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора про продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби за місцем його проживання з покладенням на обвинуваченого певних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. В обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу посилався на те, що на теперішній час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не підтверджені. Обвинувачений ОСОБА_8 не має наміру переховуватися від суду, ризик впливу на свідків, потерпілого, експерта відсутній. При цьому зазначив, що у обвинуваченого ОСОБА_8 є постійне місце проживання та він має неповнолітню дитину. Крім того, зазначив, що останній в зв`язку з воєнним станом взагалі не зможе виїхати з країни. Обвинувачені примирилися з потерпілим, та відшкодували завдані йому збитки, свідки допитані, усі експертизи проведені. ОСОБА_8 не судимий і ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності. Тяжкість інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_8 кримінального правопорушення, не є самостійною підставою вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду

Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора про продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому зазначив, що з потерпілим він примирився, відшкодував завдані йому збитки та пояснив, що вони не мали умислу на його вбивство, в зв`язку з чим вважав ризики зазначені прокурором не обґрунтованими.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби за місцем його проживання з покладенням на обвинуваченого певних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. В обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу посилався на те, що на теперішній час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не підтверджені. Обвинувачений ОСОБА_7 не має наміру переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню у обвинуваченого не має можливості, скоювати нові злочини останній не збирається. Сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини. Згідно вимог глави 18 КПК України на прокурора покладено обов`язок кожного разу доводити не лише ту обставину, що ризики не зменшились, а і що застосування запобіжного заходу і подалі є дійсно обґрунтованим. ОСОБА_7 не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки дружину та малолітню доньку ОСОБА_10 . Крім того, дочці обвинуваченого ОСОБА_10 необхідно медичне обстеження та значні матеріальні кошти для реабілітації. Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження та достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. У разі продовження судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив суд визначити розмір застави. Крім того, зазначив, що прокурором було подано клопотання про продовження строків тримання під вартою з порушенням строків подання такого клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2021 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 16 червня 2021 року.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2021 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 16 червня 2021 року.

В подальшому запобіжний захід відносно обвинувачених неодноразово продовжувався Харківським районним судом Харківської області та Полтавським районним судом Полтавської області, останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 24 січня 2023 року на 60 днів до 24 березня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 24 березня 2023 року.

Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Вирішуючи питання щодо продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд бере до уваги, що останні обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів,та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, враховує характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, зміст пред`явленого обвинувачення, та вважає, що вказані обставини в сукупності вказують на підвищену суспільну небезпечність як самого діяння, так і особи обвинувачених.

Надаючи оцінку можливості обвинувачених переховуватися від суду, колегія суддів враховує, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій обвинувачених, у сукупності із тяжкістю покарання та даними про їх особу, є об`єктивні підстави вважати, що вони можуть переховуватися від суду, в тому числі з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення.

Отже, суд погоджується з доводами прокурора, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України продовжує існувати.

Виходячи зі змісту формулювання обвинувачення, зокрема наявності тривалих неприязних стосунків між обвинуваченими та потерпілим та не доведення свого злочинного умислу до кінця з причин, що не залежали від волі обвинувачених, колегія суддів також погоджується з доводам прокурора про наявність продовження існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК, можливість продовження кримінального провадження, в якому обвинувачуються обвинувачені.

Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей, а тому суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведені обставини, наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 дружини та малолітньої дитини, а у ОСОБА_8 постійного місця проживання та неповнолітньої дитини, не зменшує встановлені судом ризики та не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Доводи сторони захисту щодо порушення прокурором строку подачі клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки порушення цього строку не є підставою для відмови в задоволенні такого клопотання.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченим, дані про осіб обвинувачених, суд вважає, що ризики, передбачені п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу відносно обвинувачених, продовжують існувати.

Наявність зазначених ризиків у їх сукупності виправдовує тримання обвинувачених під вартою та свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, в зв`язку з чим клопотання обвинувачених та їх захисників про зміну запобіжного заходу на більш м`який задоволенню не підлягають.

За вказаних підстав, строк тримання обвинувачених під вартою необхідно продовжити на 60 днів. Водночас з урахуванням тривалого строку тримання обвинувачених під вартою колегія суддів вважає за можливе визначити заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок, які можливо внести на відповідний рахунок до сплину терміну тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 199, 314 КПК України, ст. 90 КВК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 задовольнити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 19 травня 2023 року.

Визначити ОСОБА_8 суму застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок, які можливо внести на відповідний рахунок до сплину терміну тримання під вартою.

Продовжити відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 19 травня 2023 року.

Визначити ОСОБА_7 суму застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок, які можливо внести на відповідний рахунок до сплину терміну тримання під вартою.

Строк дії ухвали встановити до 19 травня 2023 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 22 березня 2023 року.

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3