Справа № 296/8762/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Житомирі клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000445 від 13.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Прокурор звернулася з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваногоОСОБА_5 та в обгрунтування клопотання зазначає, що 13.10.2020 близько 13 год. 10 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21093» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належать ОСОБА_6 , рухався ним по автомобільній дорозі вул. Житомирській в м. Бердичів, яка має по дві смуги руху в кожному напрямку у напрямку м. Житомира.

Рухаючись у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом по крайній лівій смузі для руху вказаної дороги по прямій горизонтальній асфальтованій ділянці дороги, яка перебувала в сухому стані, у світлу пору доби, в задовільних умовах дорожнього руху, в умовах достатньої видимості, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, водій ОСОБА_5 , діючи з кримінальною протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, у порушення вимог пунктів 1.5, 1.7, 2.3(б), 2.3(д), 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі за текстом цих же Правил), рухався у населеному пункті не будучи особливо уважним до такої категорії учасників дорожнього руху, як пішоходи, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, створив загрозу безпеці дорожнього руху, при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити з робочого місця водія автомобіля, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід», негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, натомість продовжив рух прямо, внаслідок чого передньою частиною керованого ним автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину в межах нерегульованого пішохідного переходу справа на ліво відносно напрямку руху транспортного засобу, з велосипедом в руках, на якому в цей момент перебувала малолітня ОСОБА_8 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди.

Пасажир велосипеда ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, з якими госпіталізована до реанімаційного відділення КНП «Бердичівська міська лікарня».

Вказані обставини наразі кваліфіковані досудовим розслідуванням за ч.2 ст.286 КК України.

14.10.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 підлягає продовженню з метою запобігання ризикам, визначеним п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може переховуватися від суду, впливати на потерпілих і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який відноситься до категорії тяжких. Розуміючи, що він може бути засудженим до реальної міри покарання, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Не виключається можливість незаконного впливу підозрюваного на потерпілих, свідків шляхом їх підбурювання, вмовляння чи залякування з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій.

Також існує ризик того, що, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у минулому вже притягувався до кримінальної відповідальності.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 , з метою запобігання наявних вищевказаних ризиків прокурор просить клопотання задовольнити.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 14.10.2022 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 14.10.2022 щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 13.12.2022.
Постановою заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 від 09.12.2022 продовженострок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000445 від 13.10.2022 до трьох місяців, тобто до 14.01.2023 року.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).
Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).
Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v.Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та заявлені ризики не зменшилися і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, тому підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання; може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження; може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи, що будь-яких інших обставин, які би свідчили про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який не встановлено, а також те, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, тому наявні достатні підстави для задоволення клопотання та продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що є достатнім, необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст.176, 181, 193-194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, які визначено ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 14.10.2022 в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.01.2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на СУ ГУНП в Житомирській області.

Строк дії ухвали до 14.01.2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1