Справа № 621/130/23
Пр. № 1-кп/621/139/23
ВИРОК

Іменем України

15 березня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Змієві Харківської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ч. Бишкин, Зміївського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 близько 20 років тому, точного часу встановити не виявилось можливим, отримав від невстановленої особи одну металеву банку заповнену сипучою речовиною, яке відповідно до висновку судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу» № СЕ-19/121-21/25715-ФХВР від 26 листопада 2021 року є одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом, що належить до метальних вибухових речовин, вчинивши таким чином незаконне придбання бойових припасів. Після цього, в порушення пункту 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, визначеного постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року та п.п.2,9,11 Положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №576, маючи на меті подальше зберігання одноосновного нітроцелюлозного (бездимного) пороху для власних потреб, без наміру повідомити про отримане, переніс до місця свого фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому зберігав, чим вчинив незаконне носіння та зберігання бойових припасів.

Так, 08 жовтня 2021 року в період часу з 06 години 13 хвилини до 08 години 13 хвилин, в ході проведення санкціонованого обшуку виявлено та вилучено: металеву банку заповнену сипучою речовиною, яка відповідно до висновку судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу» № СЕ-19/121-21/25715-ФХВР від 26 листопада 2021 року є одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом, що належить до метальних вибухових речовин.

18.02.2022 року під час досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим була досягнута угода про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у скоєнні даного кримінального правопорушення, а саме: придбання, носіння, зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу. Поряд з цим, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч.1 ст. 263 КК України та узгодили міру покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням останього на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого.1 ст. 263 КК України, а саме: придбанні, носінні, зберіганні вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений, захисник і прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно та просили її затвердити. Обвинувачений, захисник та прокурор також зазначили, що наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України їм зрозумілі.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що вказана угода відповідає всім вимогам діючого КПК та КК України, в зв`язку з чим не заперечував проти її затвердження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши сторони кримінального провадження, з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд дійшов наступного.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 за участю захисника та прокурора досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним і прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на 3 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, строком 1 рік.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, носіння, зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Перевіривши вказану угоду визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України та КК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права та обов`язки визначені ст.ст.473-476, 394, 424 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки її невиконання, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом, при цьому угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим укладена добровільно.

Відповідно ст. 472 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом достовірно встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінальних правопорушень, які передбачають можливість укладення угоди;

2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, захисника дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Долю речових доказів вирішити відповідно ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню слід стягнути з обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 374 - 376, 472, 473 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18.02.2022 між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000033 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: 1 полімерний спеціалізований пакет експертної служби МВС України №5440944 білого кольору з об`єктами дослідження. На пакеті нанесено пояснювальний напис «Підрозділ Харківіський НДЕКЦ, номер висновку (фабула) : додаток до висновку №СЕ-19/121-21/25715-ФХВР від 26.11.2021 року вилучено: проба речовини (бездимного пороху) первинне пакування, Експерт (спеціаліст судовий експерт (підпис) ОСОБА_7 , дата пакування: 26.11.2021 , ЄРДР 0000011 від 23.03.2021 року, цілісність упаковки не порушена, у якому знаходиться одноосновний нітроцелюлоз ний (бездимний) порох, що належить до метальних вибухових речовин, який знаходиться у камері схову Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на користь держави за проведення судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу» у сумі 1201 грн (одна тисяча двісті одна) 34 коп.

Роз`яснити, що у разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1