У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, проживає у цивільному шлюбі, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працює, з середньою освітою, раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

Зі змісту розглядуваного клопотання з`ясовано, що 19 грудня 2022 року о 18 годині 45 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «BMW» моделі «320 XDRIVER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі «М-06» сполученням «Київ-Чоп», зі сторони міста Мукачево у напрямку міста Львів, наближаючись до інформаційно-вказівного знаку 5.68 «Кілометровий знак 751», + (плюс) 16 метрів, що поблизу населеного пункту м. Свалява Мукачівського району, Закарпатської області, діючи всупереч вимог п. 1.3., п. 1.5., п. 1.10. з посиланням на термін «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка» та «розділювальна смуга», п.п. б) п. 2.3., п. 10.1., п. 12.1., та п. 34 Дорожня горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 які вступили в дію з 1 січня 2002 року, будучи самовпевненим, розраховуючи на свої водійський досвід та навики керування транспортним засобом, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його руху у конкретних дорожніх умовах, не втримав керований ним автомобіль у межах своєї смуги руху, перетнув дорожню горизонтальну розмітку 1.1 - вузька суцільна лінія, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, на яку в`їзд заборонено та виїхав на зустрічну смугу руху, де допусти зіткнення із зустріним автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «Е210», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який у той час разом із пасажирами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , малолітньою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , рухався по своїй смузі руху, зі сторони смт. Воловець у напрямку м. Мукачево. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Е210», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких померла в реанімаційному відділенні комунального некомерційного підприємства «Свалявська міська лікарня» Свалявської МР Закарпатської області.

В клопотанні вказано, що таким чином водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 1.3., п. 1.5., п. 1.10. з посиланням на термін «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка» та «розділювальна смуга», п.п. б) п. 2.3., п. 10.1., п. 12.1., та п. 34 Дорожня горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) «Правил дорожнього руху».

20 грудня 2022 року органом досудового розслідування у відповідності до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211 та 213 КПК України було затримано ОСОБА_4 .

20 грудня 2022 року ОСОБА_4 у порядку, встановленому ст.ст. 276, 277 та 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В клопотанні зазначено про існування обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також існування ризиків, зокрема того, що він, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення цього злочину який класифікується у відповідності до ст. 12 КК України як тяжкий злочин, буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення притягнення до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, в якому він обґрунтовано підозрюється, а також впливати на учасників кримінального провадження, задля зміни показів, наданих ними слідству, або ж перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив таке задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просила про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як наміру переховуватися від слідства та суду й впливати на свідків її підзахисний не має.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР стверджується, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000355 від 19.12.2022, за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 2 ст. 286 КК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри в інкримінованому підозрюваному кримінальному правопорушенні, слідчим до клопотання додано ряд доказів, зокрема протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.12.2022 та схему до нього; медичні записи про госпіталізованих осіб та про смерть ОСОБА_8 в реанімаційному відділенні лікарні; пояснення ОСОБА_12 від 19.12.2022; пояснення ОСОБА_13 від 19.12.2022; пояснення ОСОБА_4 від 19.12.2022 та протокол допиту такого, як підозрюваного; пояснення потерпілої ОСОБА_14 від 20.12.2022 тощо.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому слідчий суддя заслухав пояснення підозрюваного щодо пред`явленої йому підозри, відповідно до яких вважає причиною ДТП відсутність «зимової» шини на автомобілі, внаслідок чого його автомобіль «занесло» на зустрічну смугу, де рухався зустрічний т/з.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному зазначений в клопотанні та заявлений прокурором в судовому засіданні ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема свідків та потерпілих, оскільки перебуваючи на волі, або без відповідних процесуальних обов`язків, покладених на нього судом, ОСОБА_4 може чинити психологічний тиск на таких, або ж їх родичів, в тому числі й шляхом вмовлянь, погроз або підкупу, з метою зміни даних ними слідству показів, що зрештою утруднить встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні. Аналогічним чином зможе впливати на експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення експертних досліджень.

При цьому слідчий суддя вважає недоведеним ризик можливого переховування підозрюваного від слідства та суду, зокрема шляхом виїзду за кордон, так як у зв`язку з введенням воєнного стану в України для чоловіків віком від 18 до 60 років наявні обмеження щодо виїзду за кордон.

Більш того ОСОБА_4 має зареєстроване та фактичне місце проживання, раніше не судимий, перебувмєу цивільному шлюбі, на його утриманні двоє неповнолітніх дітей, що стверджується копіями свідоцтв про народження, наданих в судовому засіданні захисником, підозрюється у вчиненні необережного злочину, що значно мінімізує ймовірність настання такого ризику.

Окрім цього ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, заявлений прокурором, не конкретизований.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим, прокурором доведено обставини, передбачені пунктом 1, 2 частини 1 статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під варту слід відмовити.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя враховує наявність у особи зареєстрованого та фактичного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, а також зауважує, що підозрюваний повинен працевлаштуватися для отримання доходу й відшкодування шкоди потерпілій стороні, у разі визнання його винуватим у встановленому Законом порядку.

Тож слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого фактичного проживання без дозволу слідчого або прокурора у нічний період доби.

Разом з тим слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного протягом двох місяців з дня постановлення зазначеної ухвали виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, й вказані в резолютивній частині ухвали.

Саме такий запобіжний захід, на думку суду, буде достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у виді тримання під домашнім арештом, заборонивши останньому залишати місце свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду у період доби з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хв.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом визначити до двох місяців в межах строку досудового розслідування, а саме до 16 лютого 2023 року.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з учасниками кримінального провадження №0000355, а саме з потерпілими, свідками, спеціалістами та експертами;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків визначено до 16 лютого 2023 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні №0000355.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_15 ОСОБА_16