Провадження № 1-кп/742/62/23
Єдиний унікальний № 742/810/22
У Х В А Л А

22 березня 2023 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , законного представника потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Прилуки Чернігівської області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001065 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Суми, громадянки України, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одружену, працюючу тренером-викладачем Київської комплексної дитячо-юнацької спортивної шкоди «Маяк», раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001065 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно обвинувального акту 15 жовтня 2021 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_7 керуючи автомобілем марки FORD FOCUS, реєстрацйійний номер НОМЕР_1 та рухаючись проїзною частиною «другорядної дороги» вул.Густинська в м.Прилуки в напрямку с.Замістя Прилуцького району, на перехресті нерівнозначних доріг вул.Густинська-Боброва в м.Прилуки, порушила вимоги п.16.1 Правил дорожнього руху України, а саме: у разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками, п.16.11 Правил дорожнього руху України, а саме: на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, внаслідок чого на вищевказаному перехресті допустила зіткнення з автомобілем марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що рухався «головною дорогою», проїзною частиною вул.Боброва м.Прилуки в напрямку вул.Котляревського м.Прилуки.

Під час даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому плечового кінця правої ключиці зі зміщенням відламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи №271 від 30 грудня 2021 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном більше 21 дня.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

До суду надійшло клопотання колективу Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи «Маяк» про звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 47 КК України з передачею на поруки колективу Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи «Маяк».

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала, обставини викладені в обвинувальному акті підтвердила, просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності та передати на поруки колективу Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи «Маяк», в якому вона працює на посаді тренера-викладача. Щиро розкаялась у вчиненому, попросила вибачення у потерпілих. Вказала, що має намір примиритися з потерпілими, неодноразово зверталася з приводу відшкодування завданих збитків, проте так і не змогли домовиться. Протягом першого місяця після ДТП телефонувала до потерпілих, цікавилась самопочуттям, пропонувала відшкодувати завдані збитки, в тому числі й на лікування. Коли потерпілі були в м.Києві з приводу лікування сина, їздила до них в лікарню, проте батьки відмовились з нею спілкуватись. Їх цікавило лише відшкодування збитку, завданого авто. Тому й перестала телефонувати. Задоволення клопотання надасть їй можливість і далі працювати з дітьми, і у батьків буде до неї довіра. Вказала, що раніше подібного не траплялось. Має невелику заробітну плату в розмірі 10 000 грн. щомісячно, тому й не може запропонувати потерпілим великої компенсації. Наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав їй зрозумілі.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_8 підтримала клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. При вирішенні клопотання просила врахувати, що обвинувачена є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем роботи, вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення неумисного кримінального правопорушення, щиро розкаюється у вчиненому. Неодноразово просила вибачення у потерпілих та намагалася відшкодувати завдані збитки.

Представник потерпілих ОСОБА_10 висловлюючи спільну думку потерпілих, категорично заперечив щодо задоволення поданого клопотання, та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, мотивуючи тим, що щире каяття проявляється не лише у визнанні факту вчинення протиправних дій, а і в осуді поведінки, визнанні негативних наслідків, намаганні відшкодувати збитки та бажанні виправити наслідки, чого у даному провадженні не було доведено. Вважає, що поданим клопотанням обвинувачена вводить в оману як свій колектив так і суд. Після ДТП обвинувачена жодного разу не знайшла часу для того щоб зустрітись з потерпілим та його батьками, і вибачитись. Однією з підстав для закриття кримінального провадження, передбаченого ст.47 КК України є щире каяття, проте щире каяття повинно бути дієвим та підтверджуватися певними доказами і поведінкою. Поняття щирого каяття включає в себе і відшкодування завданих збитків, як то матеріальних та моральних. Після ДТП батьки малолітнього потерпілого понесли збитки на лікування сина, возили його на консультації до лікарів, була проведена операція. Але обвинувачена жодного разу не поцікавилася з приводу відшкодування збитків хочаб у цій частині. Якщо сторони не можуть знайти спільної мови, то можливо було б певну суму коштів перерахувати поштовим переказом. Проте цього зроблено не було.

Крім того, законний представник потерпілого ОСОБА_5 , в судовому засіданні повністю підтримала позицію свого представника. Крім того, підтвердила, що обвинувачена приїздила до них, коли вони були в м.Києві в лікарні, привіталась лише з нею, сина проігнорувала, за його самопочуття не спитала, лише спитала на яку суму будуть витрати.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позицію сторони потерпілих та заперечив щодо задовлення поданого клопотання, вказав, що хоча в судовому засіданні обвинувачена визнала свою вину, покаялась та попросила вибачення у потерпілого та його батьків, з матеріалів кримінального провадження, а саме обвинувального акту не вбачається щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення обвинуваченою під час досудового розслідування. Позиція обвинуваченої змінилася вже під час судового розгляду. Прокурор вказав, що обвинуваченою не було усунуто заподіяні нею збитки потерпілому, а тому обвинувачену не можна вважати такою, що щиро розкаялася у вчиненому.

Суд, заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки може мати місце за сукупності таких умов: 1) особа вчинила злочин вперше; 2) діяння належить до злочинів невеликої або середньої тяжкості; 3) особа, яка вчинила злочин, щиро розкаялася; 4) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 5) особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінальної справи за цією нереабілітуючою підставою.

Встановивши відсутність хоча б однієї із цих передумов, суди не вправі застосовувати ст. 47 КК щодо обвинуваченої особи.

З досліджених у судовому засіданні документів встановлено, що ОСОБА_7 , згідно наказу № 17 к від 31 липня 2019 року прийнята на посаду тренера-викладача з 01 серпня 2019 року до Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи «Маяк»; відповідно до протоколу №1 зборів трудового колективу Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи «Маяк» від 04 листопада 2022 року прийнято рішення звернутися до суду з клопотанням про передачу на поруки трудовому колективу ОСОБА_7 , взяти обов`язок здійснювати щодо ОСОБА_7 заходи виховного характеру контроль за виконанням нею безпосередніх трудових обов`язків, перевірку додержання нею правил співжиття у побуті та громадських місцях, повідомляти уповноважені органи про будь-які випадки ухилення від заходів виховного характеру з боку трудового колективу.

Згідно характеристики з місця роботи ОСОБА_7 працює в Комплексній дитячо-юнацькій спортивній школі «Маяк» з 01 серпня 2019 року на посаді тренера-викладача з веслувального слалому. По місцю роботи характеризується позитивно.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

ОСОБА_7 є особою, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин.

Обвинувачена ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України визнала та щиро розкаялась у вчиненому.

Вирішуючи питання щодо наявності такої умови для звільнення від кримінальної відповідальності як щире каяття, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до положень ч.2 ст.288 КПК України, передбачено, що суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

У постанові ККС ВС від 11.05.2021 у справі № 161/17452/19 зазначено, що інститут звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації можна застосувати лише у разі встановлення всіх обов`язкових для подання відповідного клопотання умов, зокрема: 1) вчинення кримінально караного діяння вперше; 2) таке діяння є кримінальним правопорушенням відповідного ступеню тяжкості; 3) воно не є корупційним; 4) наявне щире каяття особи. Встановивши відсутність хоча б однієї із цих передумов, суди не вправі застосовувати ст. 47 КК України щодо обвинуваченої особи.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти кримінальних правопорушень, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю кримінального правопорушення, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди. Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відверту негативну оцінку своєї протиправної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Передача особи на поруки є правом, а не обов`язком суду і є виправданою лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

За таких обставин, судом встановлено, що обвинувачена ні безпосередньо після події 15 жовтня 2021 року, ні під час досудового розслідування та судового розгляду справи, будь-яких спроб відшкодувати шкоду потерпілим або навіть, принести їм вибачення (до 22 березня 2023 року), не вживала. Перемов з метою домовитись про відшкодування шкоди, не вела. Жодних поштових переказів з метою відшкодування завданої шкоди стороні потерпілих не перераховувала.

В судовому засіданні сторона захисту пояснила, що не може узгодити розмір відшкодування завданої потерпілому шкоди, вимоги батьків потерпілого є занадто завищеними. Домовленості щодо відшкодування шкоди, стронами не прийнято.

Висловлення обвинуваченою вибачення на адресу потерпілих під час судового розгляду та обговорення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд вважає формальним та таким, що спрямоване на уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить правових підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 положень ст.47 КК України, а тому в задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності слід відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.288 КПК України у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та продовжує судове провадження в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 47 КК України, ст. 285, 286, 288, 350, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання колективу Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи «Маяк» про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001065 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та передачу на поруки відмовити.

Судове засідання у кримінальному провадженні відкласти до 25 квітня 2023 року до 11 год. 30 хв.

Ухвала, окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, винесене за результатами судового розгляду кримінального провадження.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА