Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3930/23
провадження № 1-кп/758/1121/23
У Х В А Л А

Іменем УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000684, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 березня 2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, утриманців не маючого, не депутата, інвалідності не маючого, із середньою освітою, військовозобов`язаного, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

де сторонами кримінального провадження є

зі сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту

обвинувачений ОСОБА_5 ,

та його захисник - адвокат ОСОБА_6 ,

за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2023 року до Подільського районного суду міста Києва з Подільської окружної прокуратури міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000684 від 30 березня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

12 квітня 2023 року ухвалою суду призначено підготовче судове засідання.

У ході підготовчого судового засідання сторони та учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечили.

Дослідивши обвинувальний акт, заслухавши думку сторін та учасників судового провадження, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст.31 КПК України кримінальне провадження підлягає розгляду суддею одноособово.

Підстави, передбачені ст.284 КПК України для закриття провадження, відсутні. Угод про визнання винуватості чи про примирення в порядку ст.ст.468-475 КПК України до суду не надходило.

Проти відкритого судового розгляду учасники підготовчого провадження не заперечили.

Судом з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь в судовому розгляді, та визначено, що проведення судового розгляду буде здійснюватися суддею одноособово.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Прокурор ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотаннямv про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В своєму клопотанні прокурор зазначив, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Також вказав, що обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж домашній арешт ОСОБА_5 не буде сприяти меті та завданням кримінального провадження на даній стадії, обвинувачений не зможуть дотриматись належної процесуальної поведінки.

Вищевикладене свідчить про те, що у разі обрання обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, буде неможливо запобігти наявним ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити та обрати домашній арешт в нічний період часу, оскільки обвинувачений раніше дотримувався встановлених правил та обов`язків, зазначили, що просять застосувати домашній арешт в нічний час доби для того, щоби обвинувачений міг працювати та здійнювати допомогу на побутовому рівні своїй бабці, з якою він фактично проживає в одній квартирі.

Розглянувши клопотання, заслухавши прокурора, обвинувачених та їх захисників, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 1 та 2 ст. 181 КПК).

Згідно вимог ч. 6 ст. 181 КПК строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Зокрема, ризиком того, що обвинувачений може переховуватись від суду є те, що він, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, може умисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів .

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Обвинувачений ОСОБА_5 , раніше не судимий, утриманців не маючий, не працюючий, не одружений, на протязі строку застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, його не порушував, має місце проживання разом із бабусею та двоюрідним братом.

Враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у вчиненні кримінального правопорушення, що дає підстави дійти до висновку, що існують ризики втечі та вчинення інших кримінальних правопорушень, впливу на інших учасників процесу.

В той же час із врахуванням процесуальної поведінки ОСОБА_5 та наявності у нього місця проживання та реєстрації у м. Києві, суд вважає що застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, забезпечить виконання ним необхідних процесуальних обов`язків.

Відтак судом вчинено всі необхідні дії з підготовки кримінального провадження до судового розгляду, а тому наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 183-186, 194, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

закінчити підготовче провадження та призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщені Подільського районного суду м. Києва на 09:00 годину 25 квітня 2023 року.

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою : АДРЕСА_2 з 12.00 години до 09.00 години кожного наступного дня, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру під час оголошення відповідної тривоги.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинувченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування з особами, які мають статус потерпілих, свідків та обвинувачених у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої особи ( АДРЕСА_2 ).

Строк дії ухвали визначити до 11 червня 2023 року включно.

В судове засідання викликати сторони та учасників провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 13 квітня 2023 року.

СУДДЯ ОСОБА_1