07.09.2022 Справа № 756/5260/15-к
Унікальний № 756/5260/15-к
Провадження № 1-кп/756/17/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«07» вересня 2022 року Оболонський районним суд м. Києва

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря : ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 359 та ч. 2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
У невстановленому місці та у невстановлений час у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна шляхом незаконного проникнення у приватні транспортні засоби за допомогою спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації (так званих «код-граберів).
Для досягнення своєї злочинної мети ОСОБА_6 22.02.2015 у невстановлений час вступив у попередню змову з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження ), з яким він перебував у товариських відносинах.
Того ж дня з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна шляхом незаконного проникнення у приватні транспортні засоби за допомогою спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації (так званих «код-граберів), ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на автомобілі останнього близько 14 год. 00 хв. прибули на паркувальний майданчик магазину «Leroy Merlin», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 17-А. Разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 також прибув ОСОБА_9 .
Перебуваючи у зазначеному місці у вказаний час, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 при собі мали виготовлені безпосередньо останнім спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації (так звані «код-грабери»), що призначені для перехоплення кодових посилок з радіоефіру (робота автосигналізацій на частоті 433,9 МГц), їх розпізнання (встановлення відповідної моделі автосигналізації) та формування кодових посилок для роботи з базовим блоком розпізнаної (встановленої) моделі автосигналізації.
Усвідомлюючи, що перехоплення кодових посилок охоронної сигналізації дає можливість використовувати «код-грабер» як «рідний» брелок автосигналізації з обмеженими функціями, достатніми для передавання команд розблокування (відкривання) дверей (режим «зняття з охорони») транспортного засобу та блокування дверей (режим «на охороні»), ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , бажаючи спільно таємно викрасти чуже майно, почали підшукувати автомобілі, власники (користувачі) яких щойно прибули на паркувальний майданчик магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Для перехоплення (приймання) радіосигналу автосигналізацій на частоті 433,9 МГц ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , увімкнувши на «код-граберах» режим «сканування», переміщувались по зазначеному паркувальному майданчику. При здійсненні посилки радіосигналу від брелоків керування автосигналізаціями, що знаходились в радіусі дії «код-граберів», які використовували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вказані спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації приймали радіосигнал, демодулювали та декодували його за відповідним алгоритмом, а також підбирали так званий Ключ виробника (ключ шифрування в KeeLoq), що був «прошитий» у вбудованих в «код-грабери» мікроконтролерах. При співпадінні ключа шифрування (Ключ виробника) «код-грабери» визначали (розпізнавали) модель автосигналізації, зберігали таку інформацію в комірці пам`яті для того, щоб при необхідності сформувати кодовану посилку для роботи з базовим блоком розпізнаної (встановленої) моделі автосигналізації (режим «підміна сигналізації»). Використовуючи вказані функціональні можливості «код- граберів», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у такий спосіб цілеспрямовано негласно, тобто без відома і згоди її власника (розпорядника), отримали інформацію, доступ до якої обмежений.
Обвинуваченому ОСОБА_10 , який на момент вчинення інкримінованого йому злочину був працівником правоохоронного органу, було добре відомо, що отримання інформації (даних) повинно відбуватися з дотриманням прав і свобод людини та певного порядку, якщо таких встановлений законодавством.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 достеменно знав, що використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації можливе виключно у передбачених законом випадках лише особами або підрозділами, які уповноваженні на здійснення оперативно-розшукової або контррозвідувальної діяльності. Тобто він розумів, що відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» проведення оперативно-розшукової діяльності громадськими, приватними організаціями та особами, іншими органами чи їх підрозділами, крім визначених у ч. 1 цієї статті, заборонено законом.
Така заборона пов`язана з тим, що здійснення не уповноваженими особами на власний розсуд будь-яких заходів, які віднесені до оперативно-розшукової діяльності або мають ознаки оперативно-розшукової діяльності матиме наслідком порушення конституційних прав і свобод людини.
Поряд із цим, обвинувачений ОСОБА_6 розумів, що особливим є не лише порядок використання таких засобів, але й порядок їх обігу також, шо на обіг спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації встановлені законодавчі обмеження.
Так, Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна» встановлено, що спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України.
Крім того, 24.02.2015 у ОСОБА_5 , працівника правоохоронного органу, обізнаного щодо порядку обігу, використання та технічних особливостей спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, виник злочинний умисел, направлений на збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 25.02.2015 ОСОБА_6 під час телефонної розмови поінформував ОСОБА_11 (анкетні дані змінено відповідно до ст. 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») про те, що за грошову винагороду він передасть останньому 2 спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації (так звані «код-грабери»).
У подальшому, а саме 26.02.2015, ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, діючи умисно з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за винагороду у розмірі 2700 доларів США збув ОСОБА_11 спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації (так звані «код-грабери»). Одразу після цього ОСОБА_6 був затриманий слідчим прокуратури міста Києва та співробітниками Головного управління СБУ в місті Києві та Київській області.
В ході огляду місця події слідчим було виявлено та вилучено 2 пристрої, які зовні схожі на брелоки охоронної сигналізації автотранспортного засобу: синього кольору з надписом «Magicar Scher-Khan св.руки» та чорного кольору надписом «SHERIFF».
Згідно висновку експерта № 15/3 від 17.03.2015 Українського науково- дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, вилучені під час огляду місця події пристрої відносяться до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, являють собою перехоплювачами кодів автомобільних сигналізацій, призначені для перехоплення кодових посилок з радіоефіру (робота автосигналізацій на частоті 433,9 МГц), їх розпізнання (встановлення) відповідної моделі автосигналізації та формування кодової посилки для роботи з базовим блоком розпізнаної (встановленої) моделі сигналізації.
Під перехопленням або взяттям під контроль (керуванням) сигналізації за допомогою «код-грабера», згідно з вказаним висновком експерта, слід розуміти можливість використання їх в якості рідного брелоку автомобільної сигналізації з обмеженими функціями, достатніми для передавання команд розблокування (відкривання) дверей (зняття з «охорони») транспортного засобу та блокування дверей (постановка в режим «на охорону»).
Зазначені спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації були виготовлені саморобним (кустарним) способом безпосередньо обвинуваченим ОСОБА_12 .
Крім того, відповідно до обвинувального акту, близько 14 год. 30 хв. того ж дня, тобто 22.02.2015, ОСОБА_6 , перебуваючи у вищевказаному місці, помітив автомобіль Pengeot «Partner» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що стояв неподалік від входу до магазину «Leroy Merlin», та за допомогою «код-грабера» здійснив перехоплення кодових посилок з радіоефіру охоронної сигналізацій вказаного транспортних засобу.
Одразу після цього, перебуваючи на телефонному зв`язку із ОСОБА_7 , (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження) ОСОБА_6 повідомив останнього, що йому необхідно підійти до вказаного автомобіля, оскільки «код-грабер», яким користується ОСОБА_6 , вже може використовуватись як «рідний» брелок охоронної сигналізації означеного транспортного засобу. Коли ОСОБА_7 підійшов до автомобіля Pengeot «Partner» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , використовуючи «код-грабер» як «рідний» брелок охоронної сигналізації означеного транспортного засобу, передав команду розблокувати (відкрити) двері (режим «зняття з охорони») автомобіля. ОСОБА_7 , отримавши у такий спосіб доступ до салону та багажного відділення означеного транспортного засобу, впевнившись у тому, що вони з ОСОБА_8 діють непомітно для оточуючих, незаконно та таємно проник у нього з метою викрасти чуже майно.
У цей час ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік вказаного автомобіля, почав стежити за входом до магазину «Leroy Merlin», аби вчасно попередити ОСОБА_7 в разі, якщо власник (користувач) автомобіля повернеться до нього.
Незаконно перебуваючи у салоні автомобіля Pengeot «Partner» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , (діючи для досягнення спільної злочинної мети, викрав з нього майно, власником якого є ОСОБА_13 , а саме: рюкзак «Reebok» вартістю приблизно 300 грн.., в якому знаходились гаманець з грошовими коштами у сумі 100 грн. та 500 дол. США (купюрами номіналом по 100 дол. США, згідно курсу НБУ станом на 22.02.2015 за один долар США дорівнює 27,8 гривень), що в перерахунку на національну валюту України становить 13 900 гривень, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, флеш-накопичувач Silicon Power 16Gb зеленого кольору (всього на загальну суму 16 000 гривень).

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив обставини, вчинених ним протиправних діянь, що викладені у вироці вище, у вчиненому покаявся, просив суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності її позиції немає, останній роз`яснено, що у такому випадку, вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.359, ч.2 ст.185 КК України повністю доведена.

По епізоду, який мав місце 22.05.2015, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному використанні спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, вчинених за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 359 КК України.

По епізоду, який мав місце 24.05.2015, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному збуті спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, вчинених повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 359 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Згідно ст.49 КК України, Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.
Згідно ч.2 ст.185 КК України найбільш суворе покарання передбачено у виді позбавлення волі до 5 років, тому відповідно до ст.12 КК України це нетяжкий злочин.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, згідно яких звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Як вбачається з обвинувального акту, за даними органу досудового розслідування кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце 22.05.2015 року, тобто з моменту його вчинення минуло більше п`яти років.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині закрити.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні ОСОБА_4 виду та міри покарання суд враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, що на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, а тому суд вважає за необхідне обрати останньому покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, характер та наслідки вчиненого правопорушення, зокрема, а тому виходячи з принципів розумності, гуманізму, справедливості та індивідуалізації покарання, а також враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, тому суд вважає, можливим виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити останнього від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_13 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди залишити без розгляду, оскільки суд закриває провадження по справі в тій частині в якій заявлений цивільний позов.

Також, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати пов`язанні з проведенням експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Речовими доказами слід розпорядитись відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині закрити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_13 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 3 989 грн. 96 коп.

Речові докази по справі: ноутбук марки «ASUS» сріблястого кольору, сенсорний телефон «НТС» золотистого кольору, телефон «Nokia» з класичною клавіатурою чорного кольору, сенсорний телефон Samsung «Duos» темно-синього кольору, сенсорний телефон «Samsung Duos» темного кольору залишити за належністю ОСОБА_4 .
Грошові кошти у сумі 2700 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів, а саме купюри серії: LF 68785845 F; LF 68784604 F; LF 71584029 F; LF 71584028 F; LF 58009014 F; LF 45344295 Н; LF 58009016 F; LH 71972668 В; HF 17273268 D; HF 17273260 D; HF 17273266 D; HB 33870679 R; DF 46802499 A; HF 17273261 D; KB 84246779 І; HF 17273261 D; HF 17273267 D; LF 68784603 F; LF 58009868 F; LF 45344294 Н; HF 17273257 D; НК 88597425 В; HC 59813674 А; HB 33870690 R; KB 84246775 I; KB 84246780 I; KB 84246778 I; LF 58009015 F, та «кодграбери», які зовні схожі на брелоки сигналізації транспортного засобу: синього кольору з надписом «Magicar Scher-Khan св.руки» та чорного кольору з надписом «SHERIFF»; 2 електросхеми (мікросхеми) зеленого кольору, 1 електросхема (мікросхема) з дисплеєм, на якому зображено автомобіль, 1 програматор, обмотаний ізолентою синього кольору з оголеними дротами, 5 міні-чіпів чорного кольору, 4 корпусні частини брелоків автомобільної сигналізації: сірого кольору з написом «MAGICAR», білого кольору з написом «MAGICAR», чорного кольору з написом «JAGUAR», чорного кольору з написом «TEZ-a»; службове посвідчення НОМЕР_2 , яке знаходиться в шкіряній обкладинці; картку замісник 4/85; дозвіл на носіння зброї № НОМЕР_3 , пластикову картку «Альфа-банк» № НОМЕР_4 , пластикову картку № НОМЕР_5 , зв`язку з 5 ключів, на якій тримається пластикова бирка з номером «2», металевий жетон з написом «ЗС України. М-210657» та металеву печатку з написом «ДОТЗ при МВС України. № 118», флеш-накопичувач «Philips» 16 Gb FM16FD85B білого кольору зберігати при матеріалах справи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженій та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженою - з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1