КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№11-сс/824/253/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні № 0003175 - прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іршанськ, Володарсько-Волинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не одруженого, працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

який підозрюється у кримінальному провадженні № 0003175 від 15.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003175 від 15.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іршанськ Володарсько-Волинського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не одруженого, працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. строком на 55 (п`ятдесят п`ять) діб, тобто до 05 лютого 2023 року (включно).

Покладено на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 55 (п`ятдесят п`ять) діб, тобто до 05 лютого 2023 (включно) наступні обов`язки:

- не відлучатися з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. з місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у вказаному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передано для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника відділення СВ Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною. Приймаючи рішення щодо відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, не надав належної оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також наявним ризикам, визначених ст. 177 КПК України.

Апелянт вказує на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Прокурором беззаперечно доведено обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною вказаного кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та які вказують, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Про ризик того, що підозрюваний переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, свідчить те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за який становить від 7 до 15 років позбавлення волі, зареєстрований у Житомирській області, проживає у с. Загальці, офіційно не одружений, раніше тричі притягався до кримінальної відповідальності.

Реальним є ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого та свідків шляхом здійснення фізичного чи психологічного тиску з урахуванням обставин вчинення злочину, з метою надання під час слідства ними неправдивих показань або їх зміни, оскільки кримінальне правопорушення вчинено в населеному пункті за місцем проживання підозрюваного, потерпілий і свідки у даному кримінальному провадження є його односельцями та знайомими, зокрема і сама цивільна дружина підозрюваного та на даний час з останніми не проведені усі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, апелянт вважає, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу в повній мірі не сприяє запобіганню вказаним ризикам, адже ОСОБА_7 не буде позбавлений можливості вільно пересуватися й впливати на інших учасників кримінального провадження, у тому числі потерпілого та свідків і підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу відсутні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до суду матеріалів судового провадження, щослідчим відділом Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області за процесуального керівництва Бучанської окружної прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003175 від 15.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Встановлено, що 13.10.2022 року близько 19 год. 00 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , які перебували у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт під час якого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_11 , збив з ніг потерпілого ОСОБА_11 , після чого наніс йому чисельні тілесні ушкодження в область життєво-важливих органів, а саме один удар взутою ногою в область живота, не менше шести ударів ногами та руками в область грудної клітки та не менше семи ударів кулаками рук та взутими ногами в область голови та обличчя, один удар в область тазу справа та один удар по лівому колінному суглобі, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді множинних синців лобу справа, вилиці, правої щоки і повік правого ока, в ділянці лівої брови, повік лівого ока, на лівій щоці, лобу зліва, лівому вусі і скронево-тім`яній ділянці голови зліва, зовнішньої поверхні верхньої третини правого плеча, по всім поверхням середньої і нижньої третини лівого передпліччя з розповсюдженням на тильну поверхню лівої кісті, в ділянці передньої поверхні правого плечового суглобу, на зовнішній поверхні верхньої третини правого плеча і в ділянці правого ліктя, на задній поверхні нижньої третини правого передпліччя і тильній поверхні правої кисті, на задній поверхні грудної клітки (спина), садна в тазовій ділянці справа і передньої поверхні лівого коліна, крововиливи на білковій оболонці правого і лівого ока, масивний крововилив в м`які тканини лобно-скронево-тім`яної ділянки голови справа, набряк - набухання головного мозку, переломо-вивих правої ключиці, множинні переломи ребер: справа -1,2 по середньо-ключичній лінії, 2,3 на межі хряща і кістки, 5, 6, 7, 8, 9, 10 по передньо-аксидярній ліні, 3, 4 по середньо-аксилярній лінії 7, 8 по заднє-аксилярній лінії, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 по лопатковій лінії; зліва-3,4 на межі хряща і кістки 1, 2, 3, 4, 5, 6 по передньо-акселярній лінії 7, 8 по середньо-акселярній лінії 10, 11 по задньо-акселярній лінії, 6, 7, 8, 9, 10, 11 по лопатковій лінії з масивними крововиливами під плевру і в м`язи між ребрами, крововилив навколо грудної частини аорти, а також в ділянках верхньої долі правої легені, верхньої і нижньої долі лівої легені, крововилив на внутрішній поверхні правої долі печінки в ділянці печінково-шлункової зв`язки з розповсюдженням під капсулу печінки, з наявністю 1100 мл крові в грудній порожнині і 150 мл крові в черевній порожнин, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів з ознаками порушення реологічних властивостей крові і морфологічними проявами шокової реакції.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 помер.

Смерть ОСОБА_11 наступила внаслідок закритої травми грудної клітки і живота у вигляді множинних двобічних переломів ребер (в кількості 41) з масивними крововиливами в м`які тканини грудної клітки, переломо-вивиха ключиці, забоїв обох легень, забою правої долі печінки з наявністю 1100 мл крові в грудній порожнині і 150 мл крові в черевній порожнині, що супроводжувалася масивною внутрішньою крововтратою і шоковою реакцією.

Закрита травма грудної клітки і живота мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

07.12.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

12.12.2022 начальник відділення СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб без визначення розміру застави.

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 , злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом про реєстрацію повідомлення ОСОБА_12 до ЄО за № 6699 від 14.10.2022 року про смерть ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події від 14.10.2022 року, в ході якого оглянуто труп ОСОБА_11 , на обличчі якого виявлено тілесні ушкодження, протоколом огляду трупа в морзі від 15.10.2022 року, в ході якого на тілі померлого виявлені тілесні ушкодження, протоколом огляду місця події від 17.10.2022 року, в ході якого у будинку виявлений одяг та взуття ОСОБА_7 зі слідами РБК, а саме куртку, спортивні штани та кросівки, а також сліди РБК, лікарським свідоцтвом про смерть № 214 від 15.10.2022 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_11 є закрита травма грудної клітки, показаннями свідка ОСОБА_12 , яка повідомила, що бачила як ОСОБА_7 наніс один удар взутою правою ногою в область живота її батьку, показаннями свідка ОСОБА_13 , яка повідомила, що між померлим, його донькою та чоловіком доньки виникали сварки, показаннями свідка ОСОБА_14 , який повідомив, що між покійним та ОСОБА_7 були погані відносини, показаннями потерпілого ОСОБА_15 , який повідомив, що ОСОБА_7 ображав та погано ставився до покійного, показаннями свідка ОСОБА_16 , який повідомив, що 13.10.2022 року близько 20 год. 00 хв. проходячи по АДРЕСА_2 у дворі будинку помітив чоловіка похилого віку з синцями на обличчі, від якого дізнався, що його побив зять, слідчим експериментом за участю свідка ОСОБА_12 , яка показала як ОСОБА_7 наніс удар батьку в область живота, висновками експерта № 214 від 15.10.2022 року та № 11/214 від 31.10.2022 року та № 22/214 від 01.12.2022 року, згідно яких смерть ОСОБА_11 наступила внаслідок закритої травми грудної клітки і живота у вигляді множинних двобічних переломів ребер (в кількості 41) з масивними крововиливами в м`які тканини грудної клітки, переломо-вивиха ключиці, забоїв обох легень, забою правої долі печінки з наявністю 1100 мл крові в грудній порожнині і 150 мл крові в черевній порожнині, що супроводжувалася масивною внутрішньою крововтратою і шоковою реакцією, висновком експерта № СЕ-19/111-22/45246-БД від 29.11.2022 року, згідно якого на куртці ОСОБА_7 виявлена кров, яка належить ОСОБА_11 , та іншими матеріалами в їх сукупності.

В даному випадку ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Також сторона обвинувачення послалась на те, що у ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Реальним є ризик того, що підозрюваний переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за який становить від 7 до 15 років позбавлення волі, зареєстрований у Житомирській області, проживає у с. Загальці, офіційно не одружений, раніше тричі притягався до кримінальної відповідальності.

А тому є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду з метою уникнути покарання за злочин, у вчинені якого він підозрюється. Ризик переховування від суду обумовлюється серед іншого можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливим негативними наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від суду.

Крім цього, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованому йому злочині, що хоча і не є самостійною підставою утримання особи під вартою, проте, в сукупності з іншими обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується при оцінюванні ризиків.

Реальним є ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого та свідків шляхом здійснення фізичного чи психологічного тиску з урахуванням обставин вчинення злочину з метою надання під час слідства ними неправдивих показань або їх зміни, оскільки кримінальне правопорушення вчинено в населеному пункті за місцем проживання підозрюваного, потерпілий і свідки у даному кримінальному провадження є його односельцями та знайомими, зокрема і сама цивільна дружина підозрюваного та на даний час з останніми не проведені усі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні.

Підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

12.12.2022 ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області відмовлено у задоволенні вказаного клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. строком на 55 (п`ятдесят п`ять) діб, тобто до 05 лютого 2023 року (включно), із покладенням на останнього, обов`язків, які визначено даною ухвалою.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя встановив, що всвоєму клопотанні слідчий, а також прокурор в судовому засіданні не довели, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Також слідчим та прокурором належним чином не обґрунтовано жодного ризику, які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , окрім вище викладених обставин, слідчий суддя у відповідності до положень ст. 178 КПК України врахував наявність доказів, що обґрунтовують підозру, які свідчать про обґрунтованість вказаних в клопотанні обставин, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи.

Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_7 винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, а саме наявність постійного фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , постійного місця роботи та наявність на утриманні малолітньої дитини, слідчий суддя вважав за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе обставини недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя керувався положеннями ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 193-194, 196-197 КПК України вказавши, що слідчим, прокурором не доведено, що встановленим в провадженні ризикам не зможе запобігти інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (Буров проти України п. 51).

Слідчий суддявірно встановив, що долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального діяня. Однак застосування стосовно ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може ґрунтуватись лише на тому, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Тобто не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, при цьому навів мотиви відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтувавши прийняте рішення щодо конкретного кримінального провадження та особи підозрюваного.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, про те, що прокурором у судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, який би міг бути застосованим до підозрюваного ОСОБА_7 , не зможе в повній мірі запобігти ризику, передбаченому пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року).

Ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (Becciev v. Moldovaп. 58).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (Суомінен проти Фінляндії п. 36).

Отже, з урахуванням вказаних обставин, рішення слідчого судді про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прийнято з дотриманням вимог КПК України та узгоджується з позиціями ЄСПЛ.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту судом перевірено, що в матеріалах провадження на даний час є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, при цьому слідчим та прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні.

Одночасно, дослідивши матеріали провадження, в сукупності із зазначеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дані про його особу в їх сукупності. Окрім цього, судом покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що прокурор не довів обставин, які б слугували підставою для обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Не зміг довести обставин необхідності тримання підозрюваногопід вартою, під час апеляційного розгляду, прокурор.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути безумовними підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом при прийнятті рішення.

Також колегія суддів бере до уваги надану копію ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.01.2023, з якої вбачається, що було відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_17 про зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0003175 від 15.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишив без задоволення клопотання сторони обвинувачення.

Істотних порушень норм КПК України, які б могли потягти за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку, що ухвала слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, а тому ухвалу місцевого суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 179, 181, 193, 194, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року - залишити без зміни, апеляційну скаргу прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4