"29" листопада 2022 р. Справа № 363/1312/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2022 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинувачених - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000300 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До провадження Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000300 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, вважаючи, наявними для цього всі підстави, відповідно до вимог КПК України. Крім того, просив обрати обвинуваченим запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, зважаючи на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Потерпілий у підготовчому судовому засіданні заперечував щодо призначення обвинувального акту до розгляду, зазначив, що в обвинувальному акті не зазначено повний перелік викрадених у нього речей, а тому вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню. Клопотання прокурора щодо обрання запобіжних заходів підтримав.
Захисник у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту з тих підстав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та недоліки, які були зазначені в ухвалі Вишгородського районного суду Київської області від 01.06.2022 року про повернення даного обвинувального акту прокурору, усунуті в повній мірі не були, а тому обвинувальний акт повторно підлягає поверненню прокурору. Щодо клопотання прокурора про обрання запобіжних заходів обвинуваченим заперечувала, зазначила, що ризики, на які міститься посилання в обвинувальному акті є надуманими та не підтвердженими належними доказами. Зазначила, що обвинувачені, попри те, що на теперішній час до них не застосовано жодного запобіжного заходу, не порушують свої процесуальні обов`язки, а тому підстави вважати, що виключно наявність запобіжного заходу забезпечить їх належну процесуальну поведінку відсутні.
Обвинувачені підтримали думку захисника.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотань, заявлених захисником та потерпілим щодо повернення обвинувального акту, посилаючись на відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 110 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Процедура складення обвинувального акта регламентована статтею 291 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, статтею 291 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Частиною 1 статті 91 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням тощо.

Обвинувачення повинно бути конкретним, без будь-яких суперечностей та зрозумілим, з метою уникнення порушення права обвинуваченого на захист, що чітко визначено національним законодавством, в тому числі, і рішеннями Європейського суду з прав людини.

Аналіз змісту обвинувального акта свідчить про те, що при його складанні не в повній мірі було дотримано вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Так, в обвинувальному акті, орган досудового слідства не встановив і належно не зазначив подію злочину, його об`єктивну сторону, де виклав обставини, які містять в собі суперечності та взаємовиключні висновки, а зокрема в обвинувальному акті не встановлено і не зазначено яким чином ОСОБА_8 та ОСОБА_7 проникли до гаражного приміщення через ворота чи пошкоджену стіну. Також в обвинувальному акті відсутня інформація щодо того, яким чином останні покинули гаражне приміщення та домоволодіння.
Суд приймає до уваги твердження захисника обвинувачених про те, що викладені в обвинувальному акті обставини, та формулювання обвинувачення є неповними, суперечливими і не відповідають вимогам КПК України, зокрема й вимогам ст. 291 КПК України та порушують права обвинувачених, оскільки не встановлені всі обставини вчинення злочинів, про що також свідчать пояснення потерпілого, який зазначає, що обвинувальний акт не містить повного переліку викрадених речей.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при складанні та затвердженні обвинувального акта не було вжито достатніх заходів, необхідних для дотримання вимог ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

На думку суду, таке недотримання вимог кримінального процесуального закону має наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.

Вказане позбавляє сторону захисту належним чином здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення під час судового розгляду, а також позбавляє можливості належної реалізації процесуальних прав, що безперечно, порушує права обвинуваченого, які гарантуються кожній особі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про повернення обвинувального акта прокурору.

Щодо клопотання про обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає наступне.

Прокурор, заявляючи дане клопотання, посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначає, що обвинувачені, зважаючи на тяжкість можливого покарання, можуть переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Судом встановлено, що до обвинувачених у даному кримінальному провадженні раніше застосовувались запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, які діяли до 01.06.2022 року. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01.06.2022 року обвинувачених було звільнено з під варти та застосовано до них запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту, строк дії яких закінчився 01.08.2022 року.
Захисником обвинувачених у підготовчому судовому засіданні було надано до суду характеризуючи документи щодо обвинувачених, які свідчать про наявність у останніх достатніх стримуючих соціальних зв`язків.
При застосуванні запобіжного заходу суд повинен обрати найбільш ефективний запобіжний захід, який будучи найменш суворим, одночасно запобігатиме настанню ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Суд вважає, що наявність достатніх стримуючих соціальних зв`язків, постійного місця проживання, позитивної характеристики можливо віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченими дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання в інкримінованим їм кримінальним правопорушенням, а також зважаючи на те, що обвинувачені в період з 01.08.2022 року, коли до них не було застосовано жодного запобіжного заходу, не порушували своїх процесуальних обов`язків та кожного разу з`являлись за викликом суду, а отже суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Одночасно на обвинувачених слід покласти виконання обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000300 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України, повернути прокурору.
У задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому у період часу з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби, залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності перебування в укритті під час повітряної тривоги та отримання медичної допомоги, строком на 2 місяці, тобто до 29.01.2023 року включно.

На підставі ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_7 :
- з`являтися за викликом суду, а у разі неможливості з`явитись з поважних причин, своєчасно повідомити про це суд;
- повідомляти суд про зміну місця проживання;
- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому у період часу з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби, залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності перебування в укритті під час повітряної тривоги та отримання медичної допомоги, строком на 2 місяці, тобто до 29.01.2023 року включно.

На підставі ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_6 :
- з`являтися за викликом суду, а у разі неможливості з`явитись з поважних причин, своєчасно повідомити про це суд;
- повідомляти суд про зміну місця проживання;
- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому у період часу з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби, залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності перебування в укритті під час повітряної тривоги та отримання медичної допомоги, строком на 2 місяці, тобто до 29.01.2023 року включно.

На підставі ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_8 :
- з`являтися за викликом суду, а у разі неможливості з`явитись з поважних причин, своєчасно повідомити про це суд;
- повідомляти суд про зміну місця проживання;
- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали суду тривалістю до 29.01.2023 року включно.

Виконання ухвали в частині застосування запобіжного заходу доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених.

Повний текст ухвали проголошено 02.12.2022 року о 15.00 годині.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1