Пр-ня по справі № 1кп/521/345/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
22 листопада 2022 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальні провадження № 0000919 від 10.07.2019 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Одесі, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, працюючого водієм в ТОВ «Віраж», одруженого, має на утримані трьох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК.
Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3

інші учасники кримінального провадження: потерпілий ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
1.1. ОСОБА_3 , 12 червня 2019 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, більш детального часу не встановлено, знаходячись за кермом транспортного засобу марки «Renault Kango» д.н. НОМЕР_1 разом із власником транспортного засобу ОСОБА_5 рухався по Малиновському району м. Одеси, більш точна адреса не встановлено. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел направлений на заволодіння транспортним засобом марки «Renault Kango» д.н. НОМЕР_1 .

Діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 вийшов з автомобілю, ОСОБА_3 незаконно заволодів транспортним засобом та поїхав у невідомому напрямку, зникнувши з місця вчинення кримінального правопорушення. У подальшому, ОСОБА_3 розпорядився викраденим транспортним засобом на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 280 000 гривень.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 289 КК, за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
2.1.Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і показав, що на протязі одного року працював водієм у приватному порядку у гр. ОСОБА_5 на його транспортному засобі «Renault Kango» д.н. НОМЕР_1 . В один з днів, у червні 2019 року він завіз на роботу ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 та поїхав на другу свою роботу за адресою. АДРЕСА_4 , де він працював робочим на будівництві. Транспортний засіб залишив за вказаною адресою. Оскільки він вже винен був потерпілому ОСОБА_5 грошові кошти, вирішив не повертатись до нього і залишити собі транспортний засіб. Через деякий час до нього прийшли поліцейські та вилучили вказаний автомобіль. В теперішній час у вчиненому розкаюється, обіцяє нових злочинів не вчиняти. Попросив вибачення у потерпілого.

2.2.За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та потерпілим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2.3.Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
3.1.Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття.

3.2.Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.
4.1.При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

4.2.Судом встановлено, що ОСОБА_3 знаходиться у віці 44 років. Народився і виріс в м. Одесі. Має середню-спеціальну освіту, за спеціальністю зварювальник, сантехник. Станом на день ухвалення вироку працює водієм у ТОВ «Віраж». Спільно проживає з ОСОБА_6 . Має на утриманні трьох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Раніше не судимий.

4.3.Обставини правопорушення свідчать, що ОСОБА_3 не розібрався до кінця у своїх думках та ставленні до ситуації, що склалась та не усуваючи виниклу проблему з грошовими коштами, які були надані йому у борг, допустив нове правопорушення, пов`язане з майном потерпілого. Встановлено також, що відносини які склались між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 очевидно були дуже дружні і близькі. Останній навіть показав, що потерпілий відносився до нього як батько до сина, завжди допомагав в тому числі і фінансово. Станом на день викрадення транспортного засобу, обвинувачений був винний потерпілому близько 500 доларів США. Домовленість була, що у вказаний день, ОСОБА_3 привезе заборговані грошові кошти, однак в зв`язку з тим, що на будівництві де він працював робочим перед ним також заборгували заробітну платню ОСОБА_3 зрозумів, що не зможе розрахуватись. Обдумуючи всі можливі варіанти подій, єдине, що прийшло на думку обвинуваченому це не повертатись до потерпілого і таким чином не повертати борг, оскільки йому було дуже соромно дивитись в очі ОСОБА_5 . Відповідно і транспортний засіб, він вимушено забрав і не повертав його.

4.4.Загалом така ситуація, хоча і виглядає вкрай безглуздо, однак іншого розумного пояснення своїх дій ОСОБА_3 не надав. Думки про завдання ще більшої шкоди у такий спосіб, вочевидь на прийшли на згадку до ОСОБА_3 .

4.5.Оцінюючи особистість обвинуваченого, судом встановлено, що останній не викликає думок про злочинця, який здатний за будь-яких обставин завдати шкоди суспільство або особі. За відповідями, інтонацією, здатністю висловлювати свої думки, ОСОБА_3 заслуговує на довірливе відношення та на милосердне ставлення, наскільки це дозволяє чинний Кримінальний закон. При визначені покарання, суд враховує, що транспортний засіб потерпілому повернутий. Залишається відшкодувати завдану матеріальну шкоду, яка пов`язана із ремонтом транспортного засобу. Обвинувачений беззаперечно погоджується відшкодувати матеріальну і моральну шкоду потерпілому.

4.6.Відповідно, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з обмеженням волі. Разом з тим, суд вважає за можливе застосувати до останнього положення ст. 75 КК і звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді обмеження волі. Призначаючи покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 76 КК і покласти на обвинуваченого певні обов`язки.

5.Підстави для задоволення цивільного позову.
5.1.При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 суд керується вимогами ст. ст. 128, 129 КПК, ст. 13 ЦПК і ст. 1166, 1167, 1168 ЦК.

5.2.Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала /ч. 1 ст. 1166 ЦК/.

5.3.Судом встановлено, що шкода майну потерпілого ОСОБА_5 заподіяна обвинуваченим ОСОБА_3 у зв`язку з чим позов заявлений потерпілим виключно до обвинуваченого, як до особи що заподіяла його. Сам обвинувачений повністю визнав всі позовні вимоги потерпілого.

5.4.Заподіяння шкоди майну потерпілого ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідження яких відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК, судом визнано недоцільним, оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичних обставин по провадженню.

5.5.Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК, яка встановлює диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках.

5.6.Документально потерпілим ОСОБА_5 підтверджено заподіяння матеріальної шкоди на загальну суму 53 759 гривень 60 копійок. Відповідно вказана сума повинна бути відшкодована обвинуваченим в повному обсязі.

5.7.Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду, заподіяну потерпілому ОСОБА_5 на підставі вимог ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК і загальних принципів цивільного законодавства справедливості і розумності.

5.8.При цьому суд виходить з того, що потерпілий ОСОБА_5 переніс певні страждання, в зв`язку із викраденням його транспортного засобу, а після його знаходження, він очевидно був морально пригнічений, оскільки транспортний засіб знаходився у непридатному для експлуатації стані.

5.9.Відповідно моральна шкода підлягає задоволенню в повному обсязі.

5.10.Таким чином, при стягненні моральної шкоди, суд враховує характер злочину, глибину фізичних і душевних страждань потерпілого ОСОБА_5 , поведінку обвинуваченого під час вчинення злочину і після нього, а також відсутність будь-якого відшкодування з дня розкриття правопорушення до дня постановлення вироку, в зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого 10 000 гривен моральної шкоди, суд задовольняє в повному обсязі вважаючи, що дана сума може в повній мірі заповнити моральні страждання які зазнав потерпілий.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
6.1.Питання щодо скасування арешту майна, суд приймає на підставі ч. 4 ст. 174 КПК, відповідно до якої, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

6.2.Речові докази: 1)транспортний засіб «Renault Kango» д.н. НОМЕР_1 , відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК повернути власнику (законному володільцсю) потерплому ОСОБА_5 . Оскільки автомобіль вже повернутий потерпілому, під розписку, відповідно він підлягає залишенню у останнього.

6.3.Враховуючи вид та розмір покарання, суд вважає, що підстав для обрання будь-якого запобіжного заходу обвинуваченому не має.
6.4.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

1.2.Відповідно до ст. 75 КК, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

1.3.Початок строку відбування покарання обвинуваченому з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

1.4.До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

1.5.Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.08.2022 року, а саме з: 1) транспортного засобу «Renault Kango» д.н. НОМЕР_1 .

1.6.Скасувати заборону накладену ухвалою слідчого судді у вигляді заборони розпоряджатись (відчужувати) та користуватись вказаним майном.

1.7.Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 53 759 (п`ятдесят три тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 60 копійок матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.

1.8.Речові докази по кримінальному провадженні: 1) транспортного засобу «Renault Kango» д.н. НОМЕР_1 залишити у власника (законного володільця) потерплого ОСОБА_5 .

1.9.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

1.10.В частині застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирок суду відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 534 КПК підлягає негайному виконанню, до набрання законної сили вироком.

1.11.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.12.Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

1.13.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1