У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/3363/23

№ 1-кс/183/1161/23

20 березня 2023 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майнау кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за№0000147від 10 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 К України,

встановив:

прокурор Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури звернулася до суду з клопотанням, в якому посилається на те, що09.03.2023 року надійшло повідомлення про те, що 08.03.2023 року о 17.26 за адресою: АДРЕСА_1 , у період дії військового стану на території України, шляхом вільного доступу, невідома особа, з магазину здійснила крадіжку бензопили марки "GoodluckGL5200E" чим завдала матеріальної шкоди ОСОБА_4

10 березня 2023 року відомості про дану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000021 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України.

16.03.2023 року з 16.05 години по 16.28 години слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України Харківській області ОСОБА_5 було проведено огляд ділянки місцевості біля території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено ланцюгову бензинову пилку марки «GoodLuck» моделі GL5200E.

16 березня 2023 року ланцюгову бензинову пилку марки «GoodLuck» моделі GL5200Eбуло визначено речовими доказами в кримінальному провадженні.

Таким чином, існує сукупність підстав вважати, що вищевказані предмети є доказами кримінального правопорушення, оскільки відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

З метою збереження вищевказаного речового доказу, відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, виникла необхідність у арешті вищевказного речового доказу.

Таким чином, необхідність арешту майназумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено, відчужено.

В судове засідання прокурор не з`явилася надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Дослідивши клопотання та надані до нього копії документів, суд вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 10 березня 2023 р. №0000147 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчим суддею досліджено: копію витягу з ЄРДР від 10.03.2023 року, постанова про визначення групи прокурорів, рапорт працівника поліції від 10.03.2023 року, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке що готується від 09 березня 2023 року, протокол допиту потерпілого від 10.03.2023 року, протокол допиту свідка від 11.03.2023 року, заява ОСОБА_6 , протокол огляду місця події.

З дослідженої копії постанови слідчого СВ ВП №1 Ізюмського районного управління поліції ГУ НП в Харківській області від 16 березня 2023 р., слідчий суддя встановив, що ланцюгову бензинову пилку марки «GoodLuck» моделі GL5200Eбуло визнано по кримінальному провадженню речовим доказом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речового доказу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правовупідставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди,яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на нормизакону.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;перелік і види майна, що належить арештувати;документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України.

Однак, зазначених вимог закону слідчий, не дотримався.Так, із клопотання слідчого про арешт майна, зяким він звернувся до суду вбачається, що він, як на підставу для накладення арешту на майно, посилається на п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та зазначає, що з метою збереження речового доказу необхідно накласти арешт.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 16 березня 2023 року слідчим слідчого відділення поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції Українив Харківській області ОСОБА_7 проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості за адресою АДРЕСА_2 в ході якого ОСОБА_6 , видав ланцюгову бензинову пилку марки «GoodLuck» моделі GL5200E., однак як вбачається з матеріалів клопотання зазначений огляд місця події проведений слідчим після внесення відомостей до ЄРДР у справі №0000147, відомості про яке внесено до ЄРДР 10 березня 2023 р. з а ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того слідчим суддею встановлено, що слідчим 16 березня 2023 р. проведено процесуальну дію: обшук, так як відбулося проникнення до житло особи, звідки вилучено майно. Виходячи з тексту процесуальних документів, будь яких підстав для проведення невідкладного обшуку, у випадках передбачених ч. 3 ст. 233 КПК України у слідчого не було.

Також слідчий не надав доказів необхідності проведення слідчої дії : огляду без постановлення ухвали слідчого судді про надання дозволу на огляд.

Відповідно до ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи,за правилами ст. 234 КПК України.

На підставі ст. 234 КПК України слідчий суддя виносить ухвалу про дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання і вилучення майна здобутого злочинним шляхом, однак ухвала слідчого судді на проведення таких дій відсутня.

В зв`язку виявленими, при проведенні слідчих процесуальних дій, порушеннями порядку вилучення майна, про арешт якого клопоче прокурор, слідчий суддя вважає за неможливе задовольнити клопотання та накласти арешт на вилучене майно, тому в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

в заявленому клопотанні прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000147від 10 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 К України - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1