Справа № 953/5636/22
н/п 1-кс/953/4786/22
"25" листопада 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який продовжений у встановлений законом порядку.
21 червня 2022, у невстановлений період часу ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи особистий персональний комп`ютер з доступом до мережі Інтернет, під час висловлення власних думок на коментар користувача « ОСОБА_5 » у соціальній мережі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під зареєстрованим «ніком» « ОСОБА_6 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), із прикріпленим до акаунту мобільним номером « НОМЕР_3 ) опублікував коментар наступного змісту: «так зенитные возле меня стартуют позиция между МЖК и окружной. Сначала огонь, потом взлетает зенитная ракета (по наклону даже видно в какую сторону улетает), потом тишина и потом начинаешь считать секунды, чтобы оценить расстояние)».
Згідно відповіді на запит від 04.08.2022 № 226 з Угруповання військ «Харків», на місцевості між МЖК «Інтернаціоналіст» та Харківської кільцевою дорогою (траса Е40), відомості щодо якої опублікував ОСОБА_4 у коментарях на власній сторінці у соціальні мережі, 21.06.2022, перебували підрозділи Збройних Сил України, що виконували бойове завдання з відсічі збройної агресії проти України. На вказаній території була розгорнута позиція з озброєнням ППО, що здійснювала прикриття міста від засобів повітряного нападу противника, які були обстріляні 26.06.2022, 27.06.2022, 04.07.2022, 10.07.2022, 30.07.2022.
Розголошення відомостей про дислокацію, бойові порядки, маршрути під час переміщення підрозділів Збройних сил України або їх передача представникам держави-агресора завдасть шкоди обороноздатності держави.
Інформація про дислокацію підрозділів за вказаною адресою у відкритому доступі офіційними джерелами Збройних Сил України не розміщувались.
08.11.2022 постановою слідчого вказані речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
08.11.2022 ухвалою Київського районного суду м. Харкова надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, в ході огляду вказаного системного блоку, який був здійснений під час обшуку, встановлено, що він використовувався ОСОБА_4 для здійснення публікацій на своїй сторінці у соціальній мережі «Facebook.com» під зареєстрованим «ніком» « ОСОБА_6 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), із прикріпленим до акаунту мобільним номером « НОМЕР_3 , який встановлений у вилученому мобільному телефоні марки Motorola серійний номер: НОМЕР_4 ).
В ході слідчого експерименту, підозрюваний ОСОБА_4 підтвердив належність йому вищезазначеної сторінки у соціальній мережі «Facebook.com» під зареєстрованим «ніком» « ОСОБА_6 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та зазначив, що вилучені мобільний телефон «Motorola», модель «Moto g9 power», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер «ZY22C3NL8K» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafone» НОМЕР_3 , та жорсткий диск персонального комп`ютера належать його батьку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
07.11.2022, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.
Предмети, вилучені за результатом проведення обшуку у вказаному місці відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть свідчити про причетність вказаної особи до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.
Таким чином, на підставі вищезазначеного, у органу досудового розслідування існують підстави вважати, що вказані предмети відповідають критеріям, зазначеним у ч. 3 ст. 170 КПК України, а тому підлягають арешту.
Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та своєчасно, до матеріалів додано заяву про розгляд клопотання за його відсутності, та клопотання підтримав.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому порядку, до матеріалів долучено заяву про розгляд клопотання за його відсутності, та проти його задоволення заперечує.
07.11.2022 в період часу з 08 год. 47 хв. по 10.год. 13 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим було проведено обшук на підставі ч.3 ст. 233 КПК України за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4 , та вилучено майно, яке зазначене в протоколі обшуку, та в прохальній частині клопотання прокурора про арешт майна. Ухвалою слідчого судді від 08.11.2022 надано дозвіл на проведення вказаного обшуку.
07.11.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
В зв`язку з вищевикладеним, органом досудового розслідування було підготовлено клопотання про арешт майна, яке направлено поштою на адресу Київського р/с м. Харкова для подальшого розгляду 08.11.2022, та надійшло до суду 18.11.2022, однак ухвалою слідчого судді від 18.11.2022 вказане клопотання було повернено прокурору для усунення недоліків в строк в 72 години з моменту отримання копії ухвали. Вказана ухвала отримана слідчим 22.11.2022 о 12.40 год.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину… Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі та майно є речовими доказами та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Відповідно до абз. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, ані власником майна, ані заінтересованими особами за їх наявності не надано та слідчим суддею не встановлено.
У подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту згідно положень ст. 174 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, відсутніми при оголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя - ОСОБА_1