СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/499/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2022 за № 0001900, за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув середню освіту, не працює, є студентом 3 курсу Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне училище автомобільного транспорту та будівельної механізації», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресую: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

неповнолітній обвинувачений - ОСОБА_3

законний представник неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

інші учасники судового провадження:

представник Святошинського УП ГУ НП в м. Києві - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_3 , у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, у невстановленої слідством особи, не маючи передбаченого законом дозволу на носіння холодної зброї (кастет), порушуючи Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, придбав предмет, зовні схожий на холодну зброю (кастет), без передбаченого законом дозволу. Після чого, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння холодної зброї (кастету), в цілях особистого використання, почав незаконно носити при собі холодну зброю (кастет). У подальшому, 30.07.2022 о 10 год. 40 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, був викритий працівниками поліції, яким в подальшому добровільно видав із наплічної сумки чорного кольору, яку мав при собі, предмет зовні схожий на кастет.

Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-22/30701-ХЗ від 09.08.2022 наданий на дослідження кастет відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а саме: незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення, та показав, що він через всесвітню мережу «Інтернет» за 300-4000 грн придбав кастет з ціллю самооборони. Даний кастет він носив при собі. Коли він 30.07.2022 приблизно о 10 год. 40 хв. перебував за адресою: АДРЕСА_3, то він був зупинений працівниками поліції, які перевірили у нього документи та яким він добровільно з своєї сумки видав кастет. Також показав, що він на час придбання кастету розумів, що кастет відноситься до холодної зброї, дозволу на носіння якої він не має. Він проживає з матір`ю, вітчимом та молодшими братом та сестрою, з якими у нього гарні стосунки, навчається він посередньо. Просив передати його під нагляд матері.

Показання неповнолітнього ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується неповнолітній ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що неповнолітній ОСОБА_3 30.07.2022 приблизно о 10 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, вчинив незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65, 103 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Відповідно до п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, а саме критично ставиться до своїх дій, зробив для себе належні висновки;за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий. Також відповідно до ст. 487 КПК України суд враховує умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що він здобув середню освіту та продовжує навчання у Державному навчальному закладі «Міжрегіональне вище професійне училище автомобільного транспорту та будівельної механізації», за місцем навчання характеризується позитивно, його неповнолітній вік, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві, за яким проживає з матір`ю, вітчимом, молодшими братом та сестрою, з якими у нього добрі та близькі стосунки.

Крім того, судом досліджено досудову доповідь органу пробації, згідно з якою повторне вчинення обвинуваченим злочинів має низький ступінь вірогідності, його виправлення можливе в умовах без ізоляції від суспільства, має достатні умови для виховання та розвитку, проживає у благонадійній родині.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 суду пояснила, що її син навчається, є неконфліктною людиною, відповідальний, навчається, має гарні довірливі стосунки з нею, не заперечує щодо застосування до її сина примусових заходів виховного характеру, а саме передачу під її нагляд.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов до висновку про те, що покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 263 КК України слід призначити у межах, установлених у санкції вказаної частини ст. 263 КК України, а саме у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, правдиво розповів про обставини вчиненого кримінального правопорушення, критично ставиться до своїх дій, зробив для себе належні висновки, враховуючи обставини кримінального провадження, суд дійшов до висновку про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 без застосування покарання, а тому вважає за можливе звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, а саме у виді застереження та передачі його під нагляд матері - ОСОБА_5 до його повноліття (п. 1 та 3 ч. 2 ст. 105 КК України). Саме такі примусові заходи виховного характеру будуть найбільш ефективними та забезпечать позитивний виховний вплив на неповнолітнього ОСОБА_3 .

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376, 497 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 к.

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання та на підставі п. 1 та 3 ч. 2 ст. 105 КК України застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд матері - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до його повноліття.

Речові докази:

- кастет, який переданий на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, - знищити.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 1132 (одну тисячу сто тридцять дві) грн 68 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1