Номер провадження: 11-сс/813/407/23
Справа № 947/6385/23, 1-кс/947/2401/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 23.02.2023, якою в межах к/п №0000392 від 09.12.2022 стосовно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Дніпропетровській обл., громадянина України, із вищою освітою, начальника Одеського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2006 р.н. та 2010 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000392 від 09.12.2022 задоволено клопотання т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та застосовано відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.03.2023, включно, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 187 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 501 908 грн. та покладено у разі внесення застави на останнього строком до 22.03.2023, включно, певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та органом досудового розслідування в даному випадку була доведена наявність в зазначеному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків в зазначеному кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, обумовлені обґрунтованістю підозри у вчиненні умисного корисливого корупційного злочину щодо одержання неправомірної вигоди службовою особою, який передбачає покарання у виді позбавлення волі до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років, з конфіскацією майна; тим, що свідки в зазначеному кримінальному провадженні підлягають в подальшому безпосередньому допиту судом, а також тим, що за рахунок займаної посади та реалізації своїх повноважень, має стійкі зв`язки з посадовими особами в Одеській обл.

Окрім того, слідчий суддя на підставі ч. 4 ст. 182 КПК України, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_8 , встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, а також фактичні обставини даного кримінального провадження, в тому числі існуючий суспільний інтерес, прийшов до переконання про необхідність визначення відносно підозрюваного застави у розмірі 187 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що не буде завідомо непомірним для такої особи, при цьому в повній мірі гарантує досягнення мети її дії.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваною ухвалою слідчого судді, зауваживши, що вона необґрунтована та незаконна з огляду на наступне:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра є необґрунтованою;

- слідчим суддею не враховано, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на які посилався слідчий та прокурор у клопотанні не підтверджуються жодним доказом;

- слідчий суддя не в повній мірі дотрималась вимог ст. 178 КПК України, зокрема, ОСОБА_8 має постійне місце проживання в м. Одесі, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, раніше не судимий;

- слідчий суддя визначив завідомо непомірний розмір застави ОСОБА_8 не врахувавши, що його середня заробітна плата складає 16 000 грн.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_9 та застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. В разі залишення відносно ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - зменшити розмір визначеної застави із покладенням на підозрюваного певних процесуальних обов`язків.

В судове засідання апеляційного суду захисник ОСОБА_7 не з`явився, незважаючи на належне сповіщення про дату, час та місце судового засідання, причин неявки суду не повідомив та жодних клопотань до суду не надавав, у зв`язку із чим, колегія суддів враховуючи положення ч. 2 ст. 422 КПК України, а також думку прокурора, вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до матеріалів провадження, 22.02.2023 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років, з конфіскацією майна.

Приписами ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в тому, що він займаючи відповідальне становище, діючи всупереч взятих на себе обов`язків, достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, незважаючи на обізнаність з вимогами, передбаченими ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII від 14.10.2014, усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого систематичного збагачення став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.

Так, під час виконання експертних досліджень, по зразкам вантажу ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро», у невстановлений досудовому розслідуванні час та місці, у начальника Одеського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на вимагання та отримання неправомірної вигоди від представника вказаного товариства.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого систематичного збагачення, 08.12.2022 приблизно о 12:00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Одеса вул. Івана та Юрія Лип 21, А, висунув представнику ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» ОСОБА_10 вимогу, про передачу йому особисто неправомірної вигоди у сумі 300 доларів США, за не створення штучних перешкод під час проведення досліджень зразків вантажів з респ. Молдова на адресу ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро».

Крім того, ОСОБА_8 зазначив, що ОСОБА_10 повинен у завчасно повідомляти останнього, про направлення зразків вантажів до лабораторії яку він очолює. ОСОБА_10 реально сприймаючи висловлені ОСОБА_8 неправомірні вимоги був вимушений погодитися на його умови.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди 20.12.2022 приблизно о 15:30 год., перебуваючи біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_10 раніше обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 300 доларів США (що відповідно до офіційного курсу НБУ на 20.12.2022 становило 10 970) за не створення штучних перешкод під час проведення експертизи та надання висновку № -0352 від 16.12.2022 за результатами дослідження відібраних 13.12.2022 відповідно до акту № 02 зразків вантажу, що переміщався за митною декларацією UA110130/2023/23208 від 12.12.2022 з респ. Молдова на адресу ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро».

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого систематичного збагачення, 20.02.2023 приблизно о 11:40 год., перебуваючи в приміщенні Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, що розташована за адресою: м. Одеса вул. Івана та Юрія Лип 21, А, отримав від ОСОБА_10 раніше обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 300 доларів США (що відповідно до офіційного курсу НБУ на 20.02.2023 становило 10 970) за не створення штучних перешкод під час проведення експертизи та надання висновку № -032 від 20.02.2023 за результатами дослідження відібраних 14.02.2023 відповідно до акту № 03 зразків вантажу, що переміщався за митною декларацією UA110130/2023/3111 від 14.02.2023 з респ. Молдова на адресу ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро».

Одразу після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Загальна сума неправомірної вигоди, отриманої ОСОБА_8 від ОСОБА_10 склала 600 доларів США.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.12.2022 (а.с. 20-23); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.02.2023 (а.с. 26-29); протоколом обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, каб. Митної лабораторії від 21.02.2023 (а.с. 30-38); протоколом освідування особи від 21.02.2023 (а.с. 41-42); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21.02.2023 (а.с. 43-45) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд погоджуючись із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що в зазначеному кримінальному провадженні існують доведені стороною обвинувачення ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки останній підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого корупційного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відповідальність за який встановлена у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років, з конфіскацією майна; у разі визнання його винуватим, відповідно до положень ст.ст. 74 та 75 КК України, стосовно нього, не може бути застосовано звільнення від покарання та його відбування; в силу займаної посади та наданих службових повноважень може здійснити вплив на свідків з метою схиляння їх до надання показань на його користь; у зв`язку з наявністю стійких зв`язків з посадовими особами в Одеській області, може здійснити вплив на хід досудового розслідування зазначеного кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів доходить переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Водночас, апеляційний суд приймає до уваги посилання сторони захисту про те, що ОСОБА_8 є раніше не судимим, наявність у останнього постійного місця проживання в м. Одесі, позитивних характеристик за місцем роботи та проживання, а також наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, проте наголошує на тому, що вказані обставини не зменшують ризики, встановлені апеляційним судом вище та не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи обставини злочину в яких останній обґрунтовано підозрюється.

Надаючи оцінку твердженням захисника ОСОБА_7 щодо визначення завідомо непомірного розміру застави підозрюваному ОСОБА_8 , апеляційний суд зауважує на наступному.

Частина 4 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з приписами п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, абз. 2 зазначеної ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

На підставі системного аналізу вищевикладених положень кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що саме слідчий суддя вправі визначити, чи здатна застава у розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину) забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи, а також зауважити на виключності такого випадку.

В даному випадку слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався та при визначені застави, яка перевищує зазначену вище п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межу, врахував те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого корупційного злочину у сфері службової діяльності в умовах воєнного стану.

Окрім того, позиція ЄСПЛ стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру цілковито прослідковується в рішенні у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, в якому Суд зазначає, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 23.02.2023, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4