Справа № 569/373/23
УХВАЛА

11 січня 2023 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження №0000010 від 08.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2023, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, згідно якої, 08.01.2023, приблизно о 18 год. 45 хв., водій ОСОБА_5 в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3, підпункту а) пункту 2.9, пункту 12.3 Правил дорожнього руху, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на вул. Чорновола, поблизу буд. № 15 в с. Калинівка Сарненського району Рівненської області, зі сторони с. Кузьмівка Сарненського району Рівненської області в напрямку до смт. Степань Сарненського району Рівненської області, з увімкнутим світлом фар, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, з моменту виявлення перешкоди для руху у вигляді пішоходів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яка ведучи в руках велосипед, перевозила на велосипеді малолітнього пасажира ОСОБА_10 2019 року народження, які рухалися по проїзній частині попереду автомобіля в попутному напрямку, яких він міг об`єктивно виявити, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або об`їзду перешкоди та допустив наїзд автомобіля на пішоходів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та малолітнього ОСОБА_11 , хоча мав можливість уникнути наїзду шляхом об`їзду перешкоди або зменшення швидкості руху транспортного засобу до швидкості руху пішоходів. У результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедистка ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження від яких померла на місці події, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Після чого, водій автомобіля ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 на автомобілі зник із місця події в невідомому напрямку, тим самим залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за вищевказаних обставин, слідчий підтверджує зібраними в ході досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.01.2023 та фототаблицею до нього; протоколом огляду місця події від 08.01.2023, згідно якого на полі між с. Калинівка та смт. Степань Сарненського району Рівненської області було виявлено вищевказаний автомобіль з механічними пошкодженнями характерними для дорожньо-транспортної пригоди; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який повідомив про те, що 08.01.2023 після 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 поїхав від його господарства; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який повідомив про те, що 08.01.2023, після 19 год. 00 хв. до нього зателефонував ОСОБА_5 який повідомив про те, що він керуючи автомобілем скоїв наїзд на людину; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , який повідомив про те, що став свідком ДТП за вищевказаних обставин; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 09.01.2023 який підтвердив вище викладені у підозрі обставини; згідно лікарського свідоцтва про смерть від 09.01.2023 № 06, причиною смерті ОСОБА_9 являється важка, тупа, поєднана краніо-спінальна травма переломо-вивих шийних хребців з розривом міжхребцевого диску між 5 та 6 шийними хребцями, з масивними крововиливами в під оболонки, в речовину головного мозку (під основу, в межі потиличних часток), ушкодження стовбуру, з масивними крововиливами під його оболонки, в речовину, з крововиливами в тканини шиї по задніх поверхнях. Особа (пішохід, що вела в руках велосипед), що постраждала внаслідок зіткнення з легковою автівкою (в попутному напрямку), з додатковим травмуванням в частини автівки та шляхове покриття.

Покликаючись на наведене, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою з метою уникнення ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий доводить, що ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду підтверджується тим, що в разі доведення вини ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286-1 КК України, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк від п`яти до десяти років. Крім цього, ОСОБА_5 після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, покинув місце події та почав переховуватись від правоохоронних органів з метою уникнення покарання. Останній не працює, не одружений, у нього відсутні соціальні зв`язки.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може впливати на свідків підтверджується тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, і з метою уникнення відповідальності, шляхом застосування фізичної сили, вмовляння та переконання може змусити свідків, потерпілих, які надають викривальні покази відносно нього у кримінальному провадженні, в тому числі і понятих, які брали участь в ході проведення слідчих дій змінити надані ними покази на його користь та вплинути на їх будь-яким чином..

Ризик передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме спроби підозрюваного знищити, ховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення підтверджується тим, що наразі тривають слідчі дії, і підозрюваний перебуваючи на волі може мати можливість знищити речі, об`єкти, речовини чи інформацію, які на даний час органом досудового розслідування не встановлені, однак можуть мати суттєве значення для подальшого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Окрім того, слідчий просить врахувати, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що підтверджується довідкою Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, а саме складено адміністративні протоколи 05.08.2018 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 04.06.2019 ч.4 ст.126 КУпАП, 27.05.2019 ч.4 ст.126 КУпАП, 19.05.2019 ч.4 ст.126 КУпАП, 03.10.2018 ч.2 ст. 122 КУпАП, однак, в порушення вимог законодавства, продовжував керувати транспортними засобами, що вказує на протиправність його поведінки та характеризує його з негативної сторони.

За віком та станом здоров`я обмежень щодо перебування ОСОБА_5 в слідчому ізоляторі не встановлено.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор та слідчий підтримали клопотання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 не заперечували застосувати запобіжний захід тримання під вартою, просили визначити заставу як альтернативний захід.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, і надані стороною обвинувачення вище наведені докази в сукупності, вказують про причетність до вчинення кримінального правопорушення за вищевказаних обставин.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду докази, які вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення за вищевказаних обставин, тяжкості кримінального правопорушення яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі до 10 років, а також, що будучи причетним до дорожньо транспортної пригоди, останній залишив місце події. Крім цього у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, він не одружений, не працює. Тобто існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, існує ризик передбачений п. п. 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведено.

Враховуючи докази, які вказують на причетність до кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України ОСОБА_5 , тяжкість кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, обставини його вчинення, суспільну небезпечність, що вчинення кримінального правопорушення спричинило смерть людини, і що на момент кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, а також за наявності ризиків передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, стосовно підозрюваного слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою, без визначення розміру застави відповідно до п. 2 ч.4 ст. 183 КК України.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу не встановлено.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

За наявності ризиків передбачених п. п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення до вчинення якого причетний ОСОБА_5 , суспільну небезпечність кримінального правопорушення, а також що останній на момент вчинення кримінальне правопорушення перебував в стані алкогольного сп`яніння, і кримінальне правопорушення спричинило смерть людини, слідчий суддя приходить до переконання що жоден з більш м`яких запобіжних не забезпечить запобігання вищевказаним ризикам.

Керуючись ст. ст.176-178, 183, 182, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка Сарненського району Рівненської області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, запобіжний захід тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 07.03.2023.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 07.03.2023.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1