У Х В А Л А
18.11.2022 р. м. Жмеринка
Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
із участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Брянка Луганської області, зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 02.08.2018 року за ч.1, ч.2, ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 21.08.2020 року після відбуття покарання,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000422 від 16.11.2022 року,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , за погодженням у встановленому порядку з прокурором Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , 18.11.2022 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим клопотанням, вказавши про встановлення досудовим розслідуванням, що ОСОБА_5 , 16.11.2022 року близько 02:20 год., прийшов до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: ст.Браїлів, вул. Чайковського, 100, Жмеринського району, власником якого є ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки. Далі ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, того ж дня близько 02:30 годин шляхом розбиття скла металопластикового вікна проник до вказаного кафе, після чого він перейшов через технічне приміщення до магазину «Світлофор», що знаходиться у тій самій будівлі, де, діючи умисно, таємно, повторно, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, в період дії воєнного стану в Україні (введеного на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, та продовженого востаннє Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 року), з торгових прилавків магазину вчинив крадіжку однієї пачки цигарок марки «MarlboroGoldOriginal», вартістю 84 грн, однієї пачки цигарок марки «Davidoff Classic», вартістю 82 грн, однієї пачки цигарок марки «WinstonXspressionPurple», вартістю 78,50 грн, однієї пляшки слабоалкогольного напою «Revo», об`ємом 0,5 л, вартістю 44 грн, а також двох відеокамер марки «Hikvision» моделі «DS-2CD2143G0-IS (2,8 мм)», вартістю 8500 грн кожна. Після цього ОСОБА_5 разом із викраденим майном залишив місце вчинення злочину, та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ФОП ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 17288,50 грн.
Вказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000422 від 16.11.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
16.11.2022 року о 09 годин 24 хвилини ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України. Того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за ознакою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.
Зазначив, що обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовуються протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; допитом потерпілого; допитами свідків; протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження.
Підставами застосування заявленого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий вказав наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, в нього відсутнє законне джерело доходу, постійне місце роботи та навчання; можливість незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків чи експертів, оскільки згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, тому ОСОБА_5 матиме можливість здійснювати на них відповідний незаконний вплив; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок, за посиланням на що слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Зауважив, що застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки; особиста порука оскільки у ОСОБА_5 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу; застава оскільки підозрюваний не працевлаштований та не має офіційного джерела доходів, а в разі сплати застави іншою особою він зможе продовжити злочинну діяльність чи переховуватися від органів досудового розслідування та суду; домашній арешт оскільки підозрюваний немає офіційного місця реєстрації та враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заявлене слідчим клопотання з вказаних у ньому обгрунтувань, зауваживши про недостатність запобігання заявленим ризикам іншими більш м`якими видами запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, можливість застосування якого стосовно ОСОБА_5 визначається тяжкістю даного кримінального правопорушення та наявністю непогашеної судимості останнього.
Слідчий ОСОБА_4 також просив задоволити клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 не заперечували проти обгрунтованої підозри, про яку оголошено ОСОБА_5 , проте, заперечили проти застосування щодо останнього заявленого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Послались на обставини того, що підозрюваний ОСОБА_5 не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, наразі він добровільно співпрацює із слідством, а також, залишившись на волі, розраховує відшкодувати потерпілому завдані збитки. Остаточно вважали за достатнє обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного.
Відповідно до положень ст.29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України за ухваленням Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню ним злочину або його втечі після його вчинення.
У відповідності до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження; серед інших ними є запобіжні заходи.
Згідно положень ст.176 КПК України тримання під вартою є одним з видів запобіжних заходів; запобіжні заходи, зокрема, під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого.
За приписами ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1,2 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно ч.5 ст.206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:
1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;
3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Відповідно до вимог ч.1 ст.208 КПК України повноважна службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:
1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;
2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;
3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Так, в судовому засіданні з пояснень прокурора та слідчого, що додатково підтверджуються доданими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження №0000422, зокрема, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.11.2022 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.11.2022 року, заявою потерпілого ОСОБА_7 від 16.11.2022 року, протоколом огляду місця події від 16.11.2022 року, протоколом допиту потерпілого від 16.11.2022 року, рапортом оперуповноваженого Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 від 16.11.2022 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 16.11.2022 року, копією паспорта щодо підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 16.11.2022 року №507, копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.12.2016 року №522-292 щодо підозрюваного ОСОБА_5 , копією довідки КНП «Тульчинська центральна района лікарня» Тульчинської міської ради від 08.11.2022 року, копією довідки виконавчого комітету Тульчинської міської ради від 09.11.2022 року №04-07-3245, довідкою на судимість щодо підозрюваного ОСОБА_5 , повідомленням про підозру від 16.11.2022 року, протоколом допиту підозрюваного від 17.11.2022 року, та іншими матеріалами кримінального провадження, слідчим суддею встановлено обставини затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та оголошення останньому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з чим заявлено дане клопотання.
Вказаною сукупністю відомостей в матеріалах кримінального провадження доводиться наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яка також не заперечена стороною захисту в судовому засіданні.
Наведені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, становить підставу для застосування щодо нього обмежувальних заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки зазначені відомості з достатньою вірогідністю свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, що добровільно визнається самим підозрюваним.
Слідчим суддею враховується встановлена в ході судового засідання вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, що наразі вочевидь не становлять ознак неможливості застосування щодо нього будь-якого виду запобіжного заходу, ступінь соціальних зв`язків, його майновий і сімейний стан, поведінку до та після вчинення кримінального правопорушення, суспільно небезпечний спосіб його вчинення тощо.
Зокрема, в судовому засіданні встановлено, що хоча підозрюваний ОСОБА_5 не перебуває наразі на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, проте, він не має стабільного та законного джерела доходів, є внутрішньо переміщеною особою, але за зареєстрованим востаннє місцем свого перебування тривалий час не проживав й не зареєсрувався у встановленому порядку за новим фактичним місцем проживання, де також не був працевлаштований офіційно, існуючи за рахунок випадкових заробітів та не перебував на обліку у центрі заянятості населення, що загалом не визначає міцних його соціальних зв`язків, за ознакою вчинення умисного тяжкого злочину, за яким йому наразі оголошено підозру, та визначає наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, пов`язаних із можливістю переховуватись обвинуваченого ОСОБА_5 від досудового слідства та суду, у тому числі з урахуванням обставин щодо його попереднього місця проживання, на території, яка перебуває у зоні бойових дій, тобто заздалегідь не є належно контрольованою; а також здатен протиправно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, будучи обізнаним із відповідними його учасниками, та здатен вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що раніше він притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину також проти власності, й непогашена судимість за який не становила для нього достатнього стримуючого фактору .
З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає наявною достатність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 саме виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не вбачаючи достовірних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від слідства та суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості.
При цьому слідчим суддеє визнаються неаргументованими доводи стороною захисту, оскільки вони не доводять ані можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за заявленою адресою місця перебування ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , де останній не є співвласником житлового приміщення, яке йому та його матері було надано органом місцевого самоврдування в користування як внутрішньо переміщеним особам, ані достатності такого запобіжного заходу для запобігання сукупності існуючих ризиків та забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, відтак не спростовують вказаних вище висновків, за наслідком чого клопотання сторони захисту про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задоволенню не підлягає.
Також з урахуванням відсутності в даному конкретному випадку визначених законом підстав можливості невизначення розміру застави, а також неповідомлення стороною обвинувачення про наявність цивільного позову потерпілої особи, на виконання обов`язку слідчого судді при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою достатнім слід визначити заставу у заявленому стороною обвинувачення розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що є мінімальним розміром застави передбаченим законом щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, а відтак не є завідомо непомірним для ОСОБА_5 .
Враховуючи викладене, керуючись ст. 131-132, 176-178, 182-184, 194, 196, 197, 205, 206 КПК України,
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання сторони захисту про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашного арешту за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити.
Клопотання сторони обвинувачення задоволити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16.01.2023 року включно, взявши його під варту із зали суду.
Визначити достатнім розмір застави у двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 50160 гривень, у разі внесення якої ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з під варти із покладенням на нього терміном на відповідний залишок вказаного строку дії ухвали наступних обов`язків:
1) прибувати за кожним викликом до суду, слідчого судді, прокурора, слідчого;
2) не відлучатися з населеного пункту, у якому він проживає, без дозволу суду, слідчого судді, прокурора або слідчого;
3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 .
4) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави, внаслідок невиконання ним вказаних обов`язків, а також при порушенні обов`язків заставодавцем щодо забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та з`явлення останнього за викликом, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору; у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.
Незалежно від оскарження ухвала підлягає невідкладному виконанню, а також негайному врученню підозрюваному та прокурору після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1