Справа № 161/5532/22 Провадження № 11-кп/802/333/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року залишений попередній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не більше 60 (шістдесят) днів, тобто до 02 квітня 2023 року включно, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.186 КК України.

У поданому клопотанні прокурор вказує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися. Зауважує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, не має постійного місця проживання на території Волинської області, неодружений, не навчається, не працює, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Тому просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів щодо ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, який виклав суть клопотання, міркування прокурора, яка підтримала подане клопотання у повному обсязі та просила продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого і його захисника, які не заперечили проти задоволення клопотання, апеляційний суд доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Норми ч.1 ст.194 КПК України регламентують, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» передбачено, що запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

На переконання суду апеляційної інстанції, згідно із положеннями кримінального процесуального законодавства, а також майнового і сімейного стану ОСОБА_7 , міцності його соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, наявні підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Апеляційним судом у достатній мірі встановлені підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.186 КК України, яке належить до категорії тяжких злочинів.

Під час розгляду клопотання встановлено, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, не має постійного місця проживання на території Волинської області, неодружений, не навчається, не працює, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

На думку апеляційного суду, стороною обвинувачення доведено, що раніше заявлені ризики не зменшилися, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, заявлені прокурором ризики продовжують існувати.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен враховувати вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

При продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд апеляційної інстанції враховує як обставини, передбачені ст.184 КПК України, так і обставини, визначені ст.199 КПК України.

З урахування сукупності вищенаведених обставин, апеляційний суд вважає, що лише винятковий запобіжний захід зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів щодо обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 травня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді