В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

закінчивши судовий розгляд у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 від 10.08.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, неодружений, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовець, раніше судимий вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.07.2022 до покарання у виді двох років тримання в дисциплінарному батальйоні із позбавленням військового звання «молодший сержант», -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 406 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем строкової служби, 01.08.2020 приблизно о 6 год. 50 хв., перебуваючи у приміщенні інформаційного центру комендантської роти військової частини НОМЕР_1 НГУ, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , вступив у конфлікт із солдатом ОСОБА_5 , причиною якого стало зауваження останнього щодо не бажання та відмови допомагати йому у прибиранні приміщень комендантської роти військової частини НОМЕР_1 НГУ, після чого, перемістившись до ліжок особового складу у розташуванні казарми комендантської роти військової частини НОМЕР_1 НГУ, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч ст. ст. 27, 28, 65, 68 Конституції України, встановленого порядку несення військової служби передбаченого ст. ст. 4, 6, 11, 26, 49, Статуту, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, використавши як привід для застосування фізичного насильства зауваження солдата ОСОБА_5 висловлені щодо ОСОБА_4 , останній з метою демонстрації вдаваної переваги та самоствердження за рахунок інших осіб, за відсутності відносин підлеглості, наніс два удари кулаком правої руки солдату ОСОБА_5 в область лівої ділянки нижньої щелепи обличчя, заподіявши останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження, чим вчинив порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини та щиро розкаявся у вчиненому. Вказав, що дійсно використавши як привід для застосування фізичного насильства зауваження солдата ОСОБА_5 висловлені щодо ОСОБА_4 , останній з метою демонстрації вдаваної переваги та самоствердження за рахунок інших осіб, за відсутності відносин підлеглості, наніс два удари кулаком правої руки солдату ОСОБА_5 в область лівої ділянки нижньої щелепи обличчя, заподіявши останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження, в чому щиро розкаюється та в подальшому обіцяє правопорушень не вчиняти.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 406 Кримінального кодексу України.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження письмових доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину доведеною.

При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, на час вчинення злочину раніше не судимого, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільний стан здоров`я, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи те, що обвинувачений в момент вчинення злочину був не судимим, щиро розкаявся у вчиненому, суд вважає за можливе застосувати середню міру покарання, визначену санкцією частини 2 статті 406 Кримінального кодексу України, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, стягує з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів вирішується на підставі положень ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, виходячи із зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк - один рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.07.2022 визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк два роки.

Додаткове покарання, призначене вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.07.2022 у виді позбавлення ОСОБА_4 військового звання «молодший сержант» - виконувати окремо.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 за даним вироком рахувати з моменту набрання ним законної сили, зарахувавши на підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк відбуття покарання за даним вироком покарання, відбуте частково за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.07.2022 починаючи з 21 червня 2022 р. із розрахунку день за день.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта 733,60 грн.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1