27.02.23
Справа № 635/5410/21
Провадження № 1-кп/635/58/2023
У Х В А Л А

27 лютого 2023 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

секретар судового засідання ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

23 лютого 2023 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому в період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на обвинуваченого обов`язків прибувати за кожною вимогою до суду; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 січня 2023 року продовжено відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 24 березня 2023 року. Разом з тим, стороною обвинувачення в судовому засіданні не було доведено наявність жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_7 не має наміру переховуватися від суду, ризик впливу на свідків відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у обвинуваченого не має можливості, скоювати нові злочини останній не збирається. Сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини. Згідно вимог глави 18 КПК України на прокурора покладено обов`язок кожного разу доводити не лише ту обставину, що ризики не зменшились, а і що застосування запобіжного заходу і подалі є дійсно обґрунтованим. ОСОБА_7 не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки дружину та малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка потребує батьківського піклування. Крім того, у ОСОБА_10 лікарі діагностували нервовий розлад. Їй необхідно подальше медичне обстеження та значні матеріальні кошти для реабілітації. Знаходячись в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 позбавлений можливості під час війни піклуватись про свою сім`ю, дружину та маленьку дочку, матеріально забезпечувати її лікування та реабілітацію, захистити їх у разі виникнення небезпеки під час ворожих обстрілів міста Харкова. Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження та достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_11 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання захисника, зазначивши, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжують існувати, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного.

Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді,суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити зазначені дії.

Підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням обвинуваченого чи захисника можуть бути нові обставини, що виникли після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу та які безпосередньо свідчать про зменшення встановлених у провадженні ризиків з плином кримінального провадження та/або які впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Тобто суд не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу і не переглядає судове рішення про його застосування, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, що виникають у зв`язку з плином часу і можуть вплинути на застосований до обвинуваченого запобіжний захід або спосіб його виконання. Такий висновок узгоджується з положеннями частини 5 статті 201 КПК України, яка унеможливлює подання обвинуваченим, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2021 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 16 червня 2021 року.

В подальшому запобіжний захід відносно обвинуваченого неодноразово продовжувався Харківським районним судом Харківської області та Полтавським районним судом Полтавської області, останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 24 січня 2023 року на 60 днів до 24 березня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2021 року про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , ухвал Харківського районного суду Харківської області та Полтавського районного суду Харківської області про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, стороною обвинувачення було доведено наявність трьох ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілого, свідків, продовження кримінального прапопорушення,в якому він обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі №30671/04 від 23 січня 2012 року наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінюючи можливість обвинуваченого переховуватися від суду, суд погоджується з імовірністю існування такого ризику на даний час, оскільки цей ризик є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Також суд вважає, що продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, враховуючи встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показань від осіб, які є потерпілим, свідками у кримінальному провадженні. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих, свідків та дослідження їх судом.

Також продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовження обвинуваченим кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, який обумовлений наявністю тривалих неприязних стосунків між обвинуваченим та потерпілим та не доведення обвинуваченими свого злочинного умислу до кінця з причин,що не залежали від їх волі.

З огляду на викладене, суд вважає, що встановлені ризики, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілого, свідків, продовження кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується не втратили свою актуальність та продовжують існувати, а стороною захисту не надано доказів на їх спростування.

Наявність у обвинуваченого дружини та малолітньої дитини,яка потребує лікування, не зменшують встановлені судом ризики та не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку,що сторона захисту не довела наявності нових обставин, які б підтверджували значне зменшення або зникнення встановлених раніше ризиків, які б давали підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 201, 315 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 28 лютого 2023 року.

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3