16.02.2023
Справа № 331/304/23
Провадження № 1-кс/331/400/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000083 від 11.01.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області лейтенант юстиції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, по кримінальному провадженню №0000083 від 11.01.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання зазначено, що згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 No36/103, від 16.12.1970 No2734 (XXV) від 21.12.1965 N02131 (XX), від 14.12.1974 No3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів 3С рф на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації

24.02.2022 Указом Президента України N°64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено до 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаних наказів військово-політичного керівництва рф, військовослужбовці НОМЕР_1 С рф, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі і м. Мелітополь, Запорізької області, яке було захоплено 26.02.2022.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон N°1207-VII), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів. згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості. є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селиш, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону No1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відтак, Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» станом на 22 грудня 2022 року», вся територія Мелітопольського району Запорізької області відноситься до тимчасово окупованої російською федерацією території України.

Після окупації зазначених територій Запорізької області, представниками збройних формувань російської федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій ними території області шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності місцевих громад, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування, правоохоронців, активістів, волонтерів та їх членів сім`ї і близьких родичів.

Нормативно правовим актом, який регламентує питання проведення всеукраїнського референдуму є Закон України «Про всеукраїнський референдум», прийнятий 26.01.2021. Так, частиною 2 статті 15 вказаного Закону передбачено, що Всеукраїнський референдум щодо зміни території України призначається Верховною Радою України відповідно до Конституції України.

Крім того, в частині 1 статті 20 вказаного Закону зазначено, що у разі введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або окремих її місцевостях призначення (проголошення) та проведення всеукраїнського референдуму забороняється.

Разом з тим, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 05.05.2022, представниками збройних формувань російської федерації всупереч законного порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію російської федерації - «Военно-гражданская администрация Запорожской области», з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом та тимчасово окупованій території Запорізької області, а також реалізації узурпованих владних повноважень.

При цьому, положеннями п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону No1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація російської федерації, це сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Органом досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , будучи депутатом Запорізької обласної ради від політичної партії «Опозиційний блок». перебуваючи у м. Мелітополь, Запорізької області, яке з 26.02.2022 по теперішній час є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, з метою сприяння й підтримки дій/рішень держави-агресора та окупаційної адміністрації на тимчасово окупованій території Запорізької області, з власної ініціативи зайняв посаду голови окупаційної адміністрації держави-агресора на території Запорізької області - «Военно-гражданская администрация Запорожской области», після чого, діючи умисно, за попередньою змовою 13 т.зв. головою «виборчої комісії Запорізької області» ОСОБА_6 , керівниками місцевих окупаційних адміністрацій держави-агресора: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, бажаючи проявити себе перед вищим військово-політичним керівництвом держави-агресора та абсолютно нехтуючи при цьому своїм конституційним обов`язком депутата місцевої ради щодо захисту прав та інтересів громади, яка його обрала своїм представником, в порушення прийнятої присяги депутата, безпосередньо організував та провів на тимчасово окупованій території Запорізької області незаконний референдум про входження Запорізької області до складу російської федерації.

Крім того, ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою з іншими особами, з метою незаконної зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, 28.09.2022 повідомив про результати незаконного референдуму про входження Запорізької області до складу російської федерації, підписав та направив пропозицію президенту рф володимиру путіну про входження Запорізької області в російську федерацію як нового суб`єкта та підписання міжнародного договору з рф, а надалі 30.09.2022 о 15 год. 58 хв. підписав договір між Запорізькою областю та російською федерацією, від імені якої документ підписано президентом рф володимиром путіним, про прийняття російською федерацією Запорізької області і утворення у складі російської федерації нового суб`єкта.

23.09.2022 на підставі зібраних доказів під час здійснення досудового розслідування, складено, а 27.09.2022 керівником Запорізької обласної прокуратури відповідно до ст. ст. 36, 42, 276, 277, 278, 480, 481 КПК України та ст. 31 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України участь в організації та проведенні незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому, встановивши, що отримані під час досудового розслідування докази свідчать про необхідність зміни первинної підозри, та необхідність повідомлення особі про нову підозру, керівником Запорізької обласної прокуратури відповідно до ст.ст. 36, 42, 276, 277, 278, 480, 481 КПК України та ст. 31 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» 14.10.2022 складено, а 19.10.2022 повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України участь в організації та проведенні незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України умисні дії, вчинені з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб.

09.11.2022 постановою слідчого ОСОБА_4 оголошено у державний та міжнародний розшук, проведення якого доручено оперативним співробітникам 6 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Запорізькій області.

11.01.2023 прокурором матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001365 від 29.07.2022 відносно підозрюваного

ОСОБА_4 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, виділені в окреме кримінальне провадження №0000083 від 11.01.2023. Цього ж дня, матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001365 від 29.07.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_4 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 110 КК України виділені в окреме кримінальне провадження №0000084 від 11.01.2023, після чого кримінальне провадження №0000083 від 11.01.2023 та кримінальне провадження №0000084 від 11.01.2023 постановою прокурора об`єднані в одне під номером №0000083.

Згідно інформації оперативного підрозділу та матеріалів кримінального провадження на даний час ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території, а саме: м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, та забезпечити його явку для участі у слідчих діях не виявляється за можливе.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Водночас, санкцією ч. 2 ст. 110 КК України, та ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якими ОСОБА_4 повідомлено про підозру, передбачена можливість додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 2 ст. 110 КК України, та ч. 5 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Зокрема досудовим розслідуванням встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявне наступне майно:

- об`єкт рухомого майна транспортний засіб, марки «TOYOTA», моделі «LAND CRUISER 200 4461», 2020 року випуску, № двиг. 1VD0543964, № шасі. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ;

- об`єкт нерухомого майна: - житловий будинок, загальна площа (кв.м): 243, житлова площа (кв.м): 98, Опис: Житловий будинок А-2 та наступні господарські будівлі і споруди: вольєр В-1 (побудовано самовільно), навіс Г (побудовано самовільно), огорожа №1, що розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вулиця Піонерська, будинок 1/3, частка власності: ;

- 50% частки статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод підшипників ковзання» (), що розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, буд. 21/2; у розмірі 15 000 000,00 грн;

- 50% частки статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лігіон» (), що розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, проспект Богдана Хмельницького, буд. 70, у розмірі 25 000 000 грн;

- 50% частки статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТелерадіоКомпанія МТВ-Плюс» (), що розташоване за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, селище міського типу Мирне, вулиця Комсомольська, буд. 3, у розмірі 130 000 грн;

- 50% частки статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Аквабіом» (), що розташоване за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, проспект Б. Хмельницького, буд. 70, у розмірі 30 000 грн, що підтверджується наданими документами.

Крім того, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження вказаного вище житлового приміщення, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрювану та сторону захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Враховуючи цей факт, керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України «Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна», просить провести розгляд клопотання без виклику підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника.

На підставі вищевикладеного просить суд клопотання про арешт майна, задовольнити. Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме накласти арешт на об`єкт рухомого майна транспортний засіб, марки «TOYOTA», моделі «LAND CRUISER 200 4461», 2020 року випуску, № двиг. 1VD0543964, № шасі. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ; об`єкт нерухомого майна: - житловий будинок, загальна площа (кв.м): 243, житлова площа (кв.м): 98, Опис: Житловий будинок А-2 та наступні господарські будівлі і споруди: вольєр В-1 (побудовано самовільно), навіс Г (побудовано самовільно), огорожа №1, що розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вулиця Піонерська, будинок 1/3, частка власності: ; 50% частки статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод підшипників ковзання» (), що розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, буд. 21/2; у розмірі 15 000 000,00 грн; 50% частки статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лігіон» (), що розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, проспект Богдана Хмельницького, буд. 70, у розмірі 25 000 000 грн; 50% частки статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТелерадіоКомпанія МТВ-Плюс» (), що розташоване за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, селище міського типу Мирне, вулиця Комсомольська, буд. 3, у розмірі 130 000 грн; 50% частки статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Аквабіом» (), що розташоване за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, проспект Б. Хмельницького, буд. 70, у розмірі 30 000 грн.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності, слідчого, прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, взявши до уваги заяву слідчого, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, прийшов до наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-її). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А « 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування арешту майна, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 21, 93, 98-100, 117, 131, 132, 167, 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000083 від 11.01.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а сааме на:

- об`єкт рухомого майна транспортний засіб, марки «TOYOTA», моделі «LAND CRUISER 200 4461», 2020 року випуску, № двиг. 1VD0543964, № шасі. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ;

- об`єкт нерухомого майна: - житловий будинок, загальна площа (кв.м): 243, житлова площа (кв.м): 98, Опис: Житловий будинок А-2 та наступні господарські будівлі і споруди: вольєр В-1 (побудовано самовільно), навіс Г (побудовано самовільно), огорожа №1, що розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вулиця Піонерська, будинок 1/3, частка власності: ;

- 50% частки статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод підшипників ковзання» (), що розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, буд. 21/2; у розмірі 15 000 000,00 грн;

- 50% частки статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лігіон» (), що розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, проспект Богдана Хмельницького, буд. 70, у розмірі 25 000 000 грн;

- 50% частки статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТелерадіоКомпанія МТВ-Плюс» (), що розташоване за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, селище міського типу Мирне, вулиця Комсомольська, буд. 3, у розмірі 130 000 грн;

- 50% частки статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Аквабіом» (), що розташоване за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, проспект Б. Хмельницького, буд. 70, у розмірі 30 000 грн.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області лейтенантом юстиції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: ОСОБА_1