В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження 308/11370/16-к (1-кп/308/455/18), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003165 від 04.10.2015 про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Драгово, Хустського р-ну Закарпатської області , проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України
ВСТАНОВИВ:
І. Історія провадження
1.07.11.2016 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003165 від 04.10.2015 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
2.Ухвалою від 04.12.2019 призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

3.Ухвалою від 04.10.2017 матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289 КК України виділено з продовженням судового провадження. Вказаною ухвалою судове провадження щодо ОСОБА_4 зупинено у зв`язку з оголошенням його в розшук.

4.Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2017 у кримінальному провадженні 308/10645/17 (1-кп/308/967/17), який набрав законної сили 07.12.2017, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків згідно зі ст.76 КК України.

5.Ухвалою від 21.05.2021 розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 призначено до судового розгляду.

ІІ. Формулювання пред`явленого обвинувачення
6.Відповідно до викладу в обвинувальному акті фактичних обставин, які прокурор вважав встановленими, ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:
7.04 жовтня 2015 року близько о 00.00 години ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, разом із ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільний небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті незаконно заволодіти транспортним засобом - малотонажним фургоном «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1988 року випуску, який належить ОСОБА_7 , не маючи ключів від вказаного транспортного засобу наперед підготували як засоби для вчинення злочину автомобіль «Mersedes Е 200», д.н.з. НОМЕР_2 , який мав у користуванні ОСОБА_4 , для буксирування викраденого транспортного засобу до наперед обумовленої схованки, гаєчні ключі та викрутку, після чого приблизно о 03.00 годині 04 жовтня 2015 року з вул. Тихого в м.Ужгороді поїхали на автомобілі «Mersedes Е 200», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 до будинку АДРЕСА_2 , де в подальшому ОСОБА_4 прослідував пішки до сусідньо розташованого будинку АДРЕСА_3 , де знаходився малотонажний фургон «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , а ОСОБА_6 залишився в автомобілі «Mersedes Е 200», д.н.з. НОМЕР_2 . Після того, приблизно о 03.10 годині ОСОБА_4 , повернувшись до ОСОБА_6 та продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 пішли пішки до малотонажного фургона «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , та з метою незаконного заволодіння вказаним траснпортним засобом, скориставшись темною порою доби та відсутності власника транспортного засобу і сторонніх осіб, таємно, шляхом пошкодження дверного замка лівої передньої дверки ОСОБА_4 проник в салон, де пошкодив замок запалювання та спробував запустити двигун, який через розряджену акумуляторну батарейку не запустився. Після того, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , пішов за автомобілем «Mersedes Е 200», д.н.з. НОМЕР_2 , що був залишений ОСОБА_6 біля будинку №50 по вул.Сечені в м.Ужгороді, а ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_4 кишеньковим ножем став зрізати паски молотонажного фургона «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , для його буксирування. Після того, як під`їхав ОСОБА_4 на автомобілі Mersedes «Е 200», д.н.з. НОМЕР_2 , де останнійприв`язав один кінець паска безпеки у якості тросу до передньої частини малотонажного фургона «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , а іншу до задньої частини автомобіля марки «Mersedes Е 200», д.н.з. НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_4 сів за кермо молотонажного фургона «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , а ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля марки «Mersedes Е 200», д.н.з. НОМЕР_2 , таким чином буксирували малотоннажний фургон «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 до гаражів, які розташовані по вулиці Тихого в м.Ужгороді, тобто незаконно заволоділи даним транспортним засобом, який належить потерпілому ОСОБА_7 , чим завдали останньомуматеріальної шкоду на суму 25545 гривень.
8.За таких обставин дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.2 ст.289 КК України, а саме - незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб.

ІІІ. Позиція сторони захисту
9.Сторона захисту проти пред`явленого обвинувачення заперечила повністю.

10.Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 зазначає, що стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів, які би підтверджували обставини вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України саме обвинуваченим.

11.Посилається на те, що твердження сторони обвинувачення про те, що вчиняючи дії по викраденню автомобіля марки Renault Trafic, обвинувачений ОСОБА_4 , мав умисел на заволодіння транспортним засобом не підтверджується. Вважає, що ОСОБА_4 , був уведений в оману Виходячи з того, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б доводили умисел ОСОБА_4 на заволодіння транспортним засобом марки Renault Trafic, захисник ОСОБА_5 просила суд виправдати її підзахисного в обвинуваченні за ч.2 ст. 289 КК України, за недоведеністю у вчиненні злочину.

12. ОСОБА_4 , допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого, вину не визнав, підтримав позицію свого захисника та просив суд його виправдати.

IV. Частина статті Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальну відповідальність за інкримінований ОСОБА_4 злочин
13.За правилами ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

14.Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

15.За твердженням сторони обвинувачення, незаконне заволодіння ОСОБА_4 транспортним засобом вчинено ним 04.10.2015, тобто у період дії ч.2 ст.289 КК України в ред. від 12.08.2015.

16.Диспозицією ч.1 ст.289 КК України в ред. від 12.08.2015, яка діяла на момент вчинення інкримінованого обвинуваченому злочину, було передбачено кримінальну відповідальність за незаконне заволодіння транспортного засобу. За змістом частини 2 названої норми однією із кваліфікуючих ознак відповідного складу злочину було його вчинення групою осіб за попередньою змовою.

17.У подальшому до вказаної статті (частин статті та примітки) неодноразово вносились зміни, які, однак не скасовували кримінальну протиправність діяння, не пом`якшували кримінальну відповідальність та жодним чином не поліпшували становище особи, а тому підстави для вирішення питання про зворотну дію кримінального закону в часі відсутні.

18.З огляду на вказане та виходячи з положень ч.2 ст.4 та ст.5 КК України, у даній справі підлягає застосуванню закон, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення, тобто ч.2 ст.289 КК України у ред. від 12.08.2015.

ІV. Оцінка доказів та мотиви суду
i.Вихідні положення
19.Заслухавши пояснення прокурора, захисника та обвинуваченого, всебічно та повно дослідивши матеріали кримінального провадження суд дійшов наступних висновків.

20.Так, у статті 62 Конституції України закріплено принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого (підсудного) доведення своєї невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

21.Суд, ухвалюючи вирок, керується нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав для його ухвалення.

22.Беручи до уваги положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ», суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

23.Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

24.Суд враховує, що практика ЄСПЛ вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення за стандартом «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» п.43).

25.Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

26.Таким чином, для вирішення питання про доведеність вини особи поза розумним сумнівом, враховуючи формулювання та межі пред`явленого обвинувачення, а також диспозицію ч.2 ст.289 КК України, яка передбачає відповідальність за інкримінований злочин, суд має надати відповіді на такі питання:

-чи відповідає об`єкт посягання ознакам безпосереднього об`єкту інкримінованого обвинуваченому злочину?
-чи наявні у діях ОСОБА_4 ознаки об`єктивної сторони складу інкримінованого йому злочину?
-чи є ОСОБА_4 суб`єктом інкримінованого йому злочину?
-чи наявні у діях ОСОБА_4 ознаки суб`єктивної сторони складу інкримінованого йому злочину?
27.Лише надання ствердних відповідей на кожне з цих питань, із посиланням на сукупність належних, допустимих, достовірних і взаємопов`язаних доказів, свідчитиме про наявність в діях обвинуваченого усіх ознак складу злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а отже і про достатність підстав для визнання його винним.

ii.Чи відповідає об`єкт фактичного посягання об`єкту складу кримінального правопорушення
28.Основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України у відповідній редакції є суспільні відносини, котрі забезпечувають безпеку дорожнього руху транспортних засобі, які охоплювалися предметом кримінального правопорушення. Додатковим обов`язковим об`єктом виступали відносини власності на транспортний засіб, що виникали між власником і невласниками, та інші речові відносини між володільцем обмеженого речового права на транспортний засіб (титульним володільцем) і всіма іншими особами, крім самого власника.

29.Пунктом 1 до примітки статті 289 КК України в ред. від 12.08.2015 передбачено, що під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

30.Згідно з приміткою до статті 286 КК України в ред. від 12.08.2015 під транспортними засобами в цій статті та статтях 287, 289 і 290 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби.

31.Предметом аналізованого злочину є транспортний засіб.

32.У свою чергу, поняття транспортного засобу наводиться у примітці до ст.286 КК України та розкривається у регулятивному законодавстві.

33.Згідно зі статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі Закон №2344-ІІІ) автомобілем є колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для

руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт.

34.Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 в ред. від 18.06.2014, яка діяла на момент вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину, під транспортним засобом розглядалися пристрої, призначені для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

35.Свідоцтвом про реєстрацію № НОМЕР_3 підтверджується облік малотонажного фургону «Renault Trafic» як транспортного засобу, власником якого є потерпілий. Із урахуванням викладеного суд доходить до переконання про те, що згаданий малотонажний фургон є предметом кримінального правопорушення, яке за версією сторони обвинувачення вчинено обвинуваченим.
36.Поряд із цим, суд зауважує про те, що правовідносини, на які здійснювалося посягання обвинуваченим, знаходилися під кримінально-правовою охороною приписів ч.2 ст.289 КК України в ред. від 12.08.2015.

37.Таким чином, об`єкт фактичного посягання відповідає об`єкту кримінального правопорушення за ч.2 ст.289 КК України в релевантній редакції.

iii.Чи є ОСОБА_4 суб`єктом інкримінованого йому злочину?
38.Суд, беручи до уваги приписи КК України в редакції, яка діяла на момент вчинення інкримінованого правопорушення, зазначає про наступне.

39.Суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність (ч.1 ст.18 КК України).

40.Відповідно до ч.2 ст.22 КК України кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України могла наставати з 14 років.

41.У вимірі фактичних обставин кримінального провадження, суд зазначає про відсутність будь-яких доказів неосудності обвинуваченого.

42.Отже, сумнівів щодо осудності ОСОБА_4 суд не має.

43.Поряд із цим, як підтверджується матеріалами кримінального провадження, обвинувачений являється особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на день вчинення інкримінованого йому злочину йому було 26 повних календарних років, що перевищує мінімально допустиму межу, встановлену законодавцем як гарантію, яка виключає можливість притягнення особи до кримінальної відповідальності.

44.Також слід зауважити про те, що суб`єктом злочину за ст.289 КК України є особа, яка не має права на користування транспортним засобом, щодо якого здійснюється незаконне заволодіння. Іншими словами, не утворюють склад аналізованого злочину, дії особи, яка здійснює експлуатацію транспортного засобу на певній правовій підставі, приміром, у зв`язку з наявністю між нею та власником такого транспортного засобу договірних відносин.

45.У цьому контексті суд враховує, що ОСОБА_7 , допитаний у судовому засіданні в якості потерпілого, підтвердив, що право власності чи користування своїм автомобілем він нікому не передавав. Як наслідок, обвинувачений не був титульним володільцем транспортного засобу «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 та не мав жодного речового права щодо відповідного автомобіля.
46.Таким чином, ОСОБА_4 є суб`єктом інкримінованого йому кримінального правопорушення.

iv.Чи наявні у діях ОСОБА_4 ознаки об`єктивної сторони складу інкримінованого йому злочину?
47.Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.289 КК України полягає у незаконному заволодінні транспортним засобом. Під незаконним заволодінням транспортним засобом слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

48.Основними ознаками діяння при вчиненні досліджуваного злочину є те, що, по-перше, воно полягає в поведінці-дії, позаяк етимологія слів «заволодіння» та «вилучення», віднесених законодавцем у межах ст.289 КК України до числа синонімічних передбачає активну форму вчинення злочину, передбаченого ст.289 КК України, а, по-друге, відповідна дія проявляється в отриманні можливості керувати таким транспортним засобом.

49.Між тим, у контексті співучасті у вчиненні злочину суд зауважує про те, що відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом настає для всіх співучасників кримінального правопорушення, незважаючи на те, що транспортним засобом керував один з них.

50.І те, що один з обвинувачених особисто не вчиняв активних дій, спрямованих на переміщення автомобіля, не свідчить про відсутність у його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

51.Вказане узгоджується із правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 02.12.2021 по справі №742/2146/20.

52.Суд повторно звертає увагу на те, що відповідно до ст.289 КК України та пункту 1 примітки до неї під незаконним заволодінням транспортним засобом слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

53.Законодавча конструкція «будь-якою» та «будь-яким» означає, що перелік мети та способів законодавцем не обмежено, і відсутні мета та спосіб, які би не підпадали під цю конструкцію.

54.Відтак незаконне заволодіння транспортним засобом може бути вчинено таємно, з метою викрадення будь-яких вузлів чи агрегатів шляхом як запуску двигуна, так і буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, тощо.

55.Суд зазначає про те, що вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) б/н від 04.10.2015, згідно з яким слідчим прийнято заяву потерпілого щодо факту викрадення невідомими особами належного потерпілому транспортного засобу марки «Renault Trafic», який був припаркований біля будинку за адресою АДРЕСА_3 ;
-показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що є власником викраденого транспортного засобу, а саме - «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 та повідомив, що про викрадення автомобіля дізнався від працівників поліції, оскільки у день кримінального правопорушення вони вранці його розбудили та спитали про місцезнаходження транспортного засобу. На його відповідь про те, що автомобіль припарковано на вулиці працівники поліції сказали, що там автомобіля немає. Натомість працівники поліції повідомили, що його авто було виявлено поблизу гаражів біля школи №6. У зв`язку з необхідністю ідентифікації транспортного засобу та встановлення належності останнього потерпілому останній разом із працівниками поліції поїхав на місце події, де побачив обвинуваченого, з яким до цього знайомим не був. Потерпілий підтвердив, що викрадений транспортний засіб належав йому. Автомобіль на момент його приїзду знаходився на вулиці поблизу гаражних приміщень. Крім того, потерпілий пояснив, що на місці події був також інший автомобіль марки «Mercedes», яким здійснювалося буксирування транспортного засобу марки «Renault Trafic». Про вказані обставини йому відомо зі слів працівників правоохоронного органу, які здійснювали документування кримінального правопорушення. Водночас свідок повідомив про те, що до транспортного засобу марки «Mercedes» був прив`язаний пасок безпеки. Також пасок безпеки був прив`язаний і до його власного автомобіля. При цьому такий ремінь було зрізано із салону його автомобіля. Щодо виявлених пошкоджень транспортного засобу марки «Renault Trafic» потерпілий зазначив про те, що кримінальним правопорушенням завдано, зокрема, наступну шкоду його автомобілю: пошкоджено дверний замок і замок запалювання, а також відрізані паски безпеки;

-протоколом огляду та вилучення б/н від 04.10.2015, згідно з яким огляд проводився з 04 год. 50 хв. по 05 год.10 хв.; зі змісту вказаного протоколу слідує, що об`єктом огляду являлася частина земельної ділянки, а саме відділ між гаражами за адресою АДРЕСА_4 . Відповідно до протоколу транспортний засіб «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору виявлено проміж рядів відповідних гаражів. Протоколом зафіксовано, що автомобіль на момент проведення огляду перебував у відчиненому стані. Поблизу автомобіля виявлено акумулятор, на якому були накладні ключі, та плоскогубці, а також зв`язка ключів, деякі з яких мали розпізнавальні позначеннями «Ауді». У дослідженому протоколі відображено, що з дозволу власника проведено огляд транспортного засобу «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 . Як слідує зі змісту протоколу, відкривши вхідні водійські двері, можна спостерігати, що замок запалювання є пошкодженим, панель поблизу замка запалювання розібрана. В салоні автомобіля виявлена шкіряна сумка чорного кольору з набором інструментів, яка належить власнику автомобіля, на сидінні знаходиться рюкзак темнозеленого кольору, який не належить власнику автомобіля, в якому містяться 4 викрутки, які разом із рюкзаком було вилучено. Також згідно з протоколом вилучено щипці червоного кольору, 2 накладні ключі та зв`язку ключів, які знаходилися на акумуляторі. Поміж гаражами знайдено сумочку чорного кольору, в якій знаходилися 3 флешкарти, невеликі металеві ножиці у кількості 2 (двох) пар, ключ без розпізнавальних знаків та пінцет, пилку для нігтів та кусачки для нігтів. Перераховані речі були поміщені до спецпакету №3241254. Також у межах проведеного огляду із застосуванням дактилоскопічного порошку під час обробки зовнішньої та внутрішньої поверхонь водійських дверей в салоні автомобіля «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 виявлено 4 сліди папілярних ліній, які було відкопійовано на стрічку скотч, зокрема, слід №1 з панелі автомобіля поблизу руля, слід №2 з внутрішньої частини водійських дверей. Згадані сліди папілярних ліній у кількості 4 штук було упаковано до конверту білого кольору. Крім того, в ході огляду також виявлено та вилучено слід одорологічного походження, який упаковано до спецпакету №28971091. Під час обходу транспортного засобу «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 на передній його частині виявлено прикріплений трос-відрізок схожий на пасок безпеки довжиною 20 см. Окрім цього, в протоколі зафіксовано те, що в ході огляду прилеглої території на відстані близько 120 метрів від транспортного засобу «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 виявлено інший автомобіль, а саме транспортний засіб марки «Mercedes» Е200 темносинього кольору д.н.з. Чеської Республіки № НОМЕР_2 , в ході огляду якого було виявлено сліди папілярних ліній, які було відкопійовано на відповідні відрізки скотчу. Також під час обходу та огляду транспортного засобу марки «Mercedes» Е200 на задній його частині для транспортування автомобіля було прикріплено трос-відрізок схожий на пасок безпеки довжиною 15-17 см, котрий, які значиться у протоколі, обрізаний або порваний. Надалі автомобіль марки «Mercedes» Е200 транспортовано та поміщено на територію Ужгородського МВ;

-протоколом огляду та вилучення б/н від 04.10.2015, згідно з яким об`єктом огляду була частина земельної ділянки по вул.Тихого поблизу будинку №12 поблизу під`їзду №1. Відповідно до протоколу на вказаній частині дороги обвинувачений добровільно видав слідчому ОСОБА_8 чорну шкіряну сумочку з якої було викладене різне майно, у тому числі, накладні ключі та металевий фонарик, металевий розкладний ніж сірого кольору, матерчату рукавичку. Виявлене майно упаковано в спецпакет №3241257 та вилучено;
-протокол огляду речей б/н від 04.10.2015, у відповідності до якого об`єктом огляду являлися спеціальні пакет експертної служби №3241257 та №3241254 в яких знаходилися наступні речі: шкіряна сумка, чорного кольору, прямокутної форми, бувша у використанні, на якій наявні потертості, яка має п`ять відділень, які закриваються на металеві застібки, мобільний телефон марки «Nokia 2220 S», ІМЕІ: НОМЕР_4 , в якому наявна сімкартка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Nokia 1035», ІМЕН: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 , в якому наявна сімкартка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_8 , металевий фонарик, чорно сірого кольору з надписом «police 2000 w», 2 зарядні пристрої від автомобіля для мобільних телефонів, чорного кольору, металевий накладний ключ розміром 12x12, металевий накладний ключ 10x8, металевий накладний ключ 12x12, металевий розкладний ніж сірого кольору, металева запальничка, чорного кольору, запальничка, чорного кольору, виготовлена із пластмаси, два ключі чорного кольору у зв`язці на карабіні, брилок з надписом «Ford», два ключі чорного кольору у зв`язці, без маркувань, металева викрутка, автомобільний ключ, чорного кольору, зв`язка автомобільних ключів в кількості 4 штуки, без Рюкзак зеленого кольору в якому наявні 4 викрутки, 4 викрутки, 2 з яких чорного кольору з розпізнавальними позначками «PANZER», косметична сумочка чорного кольору, 3 флешкарти накопичувані, металеві косметичні ножиці (2 пари), ключ без розпізнавальних позначок, пилка для нігтів, кусачки для нігтів, пристрій для вищипування брів, металевий накладний ключ 14x14, металевий накладний ключ 10x10, зв`язка ключів, на якій наявні 9 слонів, а саме: автомобільний ключ з позначкою «ауді», автомобільний ключ з позначкою «мітцубісі», 2 ключі без маркувань, ключ з маркуванням «abys», «lex», «tlan», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також наявний брелок з надписом «espana»;

-протоколом огляду б/н від 04.10.2015, яким старшим слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_11 на підставі письмового дозволу потерпілого як власника автомобіля проведено огляд належного йому транспортного засобу «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 . Згаданим протоколом зафіксовано, що автомобіль для проведення необхідних процесуальних дій добровільно надав потерпілий. Вказане підтверджується заявою потерпілого б/н від 04.10.2015. Згідно з протоколом огляду б/н від 04.10.2015 транспортний засіб, що оглядався, на момент проведення слідчої дії знаходився у відчиненому стані. На передніх лівих дверцятах пошкоджено замок. На передньому правому пасажирському місці наявний пасок безпеки довжиною близько 2 метрів, по краях якого наявні сліди обрізу. В салоні виявлено відсутність пасків безпеки на своєму місці. Зі змісту досліджуваного протоколу також слідує, що оглядом салону автомобіля встановлено також пошкодження замка запалювання. Окрім цього, на нижній передній частині автомобіля наявна частина обрізаного паска безпеки, яка прикріплена до рами автомобіля;

-протоколом огляду та вилучення б/н від 07.10.2015, згідно з яким об`єктом огляду являвся малотонажний фургон марки «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору , який припаркований на території Ужгородського МВ за адресою м.Ужгород, вул.Гагаріна 10А. В ході огляду встановлено, що до передньої частини автомобіля прикріплений відрізок тканини чорного кольору схожої на ремінь безпеки. При розв`язанні вказаного ременя встановлено, що його довжина становить 60 см, а ширина 5,7 см, обидва краї виявленої тканини нерівні містять сліди обрізання. На вхідних водійських дверцятах відсутній замок. На місці замка наявний отвір. В середині автомобіля на водійському сидінні розміщений відрізок тканини чорного кольору схожої на ремінь безпеки, який складається з двох частин та з`єднаний між собою шляхом зв`язування у вузол. Панель автомобіля пошкоджено, а саме її обшивка та замок запалювання. На замку запалювання виявлено сліди його пошкодження. Потерпілим до замка запалювання було надано ключ, який разом із замком запалювання було вилучено. Також на автомобільній стоянці було проведено поверхневий огляд транспортного засобу марки «Mercedes» Е200 д.н.з. Чеської Республіки № НОМЕР_2 , в ході обходу якого на задній частині вказаного автомобіля виявлено відрізок тканини чорного кольору схожої на ремінь безпеки. Вказаний ремінь було відв`язано та встановлено, що його довжина дорівнює 44 см. Обидва краї виявленого ременя нерівні та містять сліди обрізання;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками б/н від 04.10.2015, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 упізнав ОСОБА_6 як особу яка 04.10.2015 близько 03.00 години розмовляла біля гаражів із його знайомим ОСОБА_4 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту б/н від 04.10.2015 за участю свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого виїзд до гаражних приміщень було здійснено за скеруванням свідка, який показав на місце біля гаражів, де він після приїзду слідчо-оперативної групи бачив належний потерпілому транспортний засіб «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 . Також свідок показав місцезнаходження гаражу, в якому він спав у той час, коли ОСОБА_4 разом із невідомою для свідка особою (у якій він у подальшому впізнав ОСОБА_6 ) їздили у невідомому напрямку;
-висновком експерта №17/1003 від 30.11.2015 за наслідками проведення судової дактилоскопічної експертизи, з якого слідує наступне. Так, експертиза призначена на підставі постанови слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ст.лейтенантом ОСОБА_13 . Для проведення експертного дослідження надано дактилоскопічну карту, заповнену на ім`я обвинуваченого та паперовий конверт, у якому містилися 4 відкопійовані сліди папілярних ліній, які були виявлені та вилучені в ході огляду місця події від 04.10.2015. На вирішення судової експертизи поставлені питання: 1) чи придатні для ідентифікації сліди папілярних ліній на відрізках скотчу, які вилучені в ході огляду місця події від 04.10.2015? 2) Якщо так, то чи належить вони гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .? Згідно з висновком експерта на чотирьох відрізках скотчу, які вилучені в ході огляду місця події від 10.2015 року для ідентифікації придатний слід на відрізку №2. Сліди на різках №1, №3 та №4 не придатні для ідентифікації. Слід на відрізку №2 належить гр. ОСОБА_4 . Досліджуючи висновок експерта №17/1003 від 30.11.2015, суд вказує на те, що експертиза призначена уповноваженим суб`єктом. Крім того, відібрання зразків відбитків пальців та долоней рук для проведення експертизи відбиралися у встановленому процесуальним законом порядку на підставі постанови слідчого б/н від 04.10.2015. Суд зауважує про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутній протокол безпосереднього відібрання зразків відбитків пальців та долоней рук обвинуваченого. Між тим, дактилокарта складена на ім`я обвинуваченого. Крім того, на обидвох сторонах дактилокарти проставлений його підпис, що, на переконання суду, підтверджує належність відібраних зразків відбитків пальців та долоней рук, які надавалися для експертному дослідженню саме обвинуваченому. Аналізуючи висновки дактилоскопічної експертизи по суті, суд зауважує про те, що належність сліду №2 обвинуваченому встановлено на підставі як загальних, так і окремих ознак, а саме за початком папілярних ліній, розгалуженням папілярних ліній, короткою папілярною лінією, закінченням та злиття папілярних ліній;
-висновком експерта №17/1134 від 26.11.2015 за наслідками проведення судової трасологічної експертизи, згідно з яким на зовнішніх поверхнях циліндрового механізму (замку запалювання), який вилучений 07.10.2015 за адресою АДРЕСА_5 з автомобіля «Renault Trafic» наявні сліди знарядь зламу, що не придатні для ідентифікації знарядь зламу, що їх залишили. Сліди знарядь зламу на зовнішніх поверхнях циліндрового механізму не придатні для ідентифікації знарядь зламу, що їх залишили;
-протоколом проведення слідчого експерименту б/н від 24.11.2015 за участю ОСОБА_6 , яким підтверджується наступне. Так, ОСОБА_6 , будучи біля гаражів на вул.Тихого в м.Ужгороді показав всім учасникам слідчого експерименту на лавочку неподалік гаражів та розповів, що 04.10.2015 він сидів на вказаній лавочці, коли побачив те, як зі сторони ж/д вокзалу відразу до гаражів заїхала машина, а саме - автомобіль марки «Мерседес Е 200», за кермом якого була незнайома йому особа. Крім того, у вказаному автомобілі приїхав обвинувачений. Із зазначеної машини першим вийшов ОСОБА_4 , а інша особа, яка ОСОБА_6 тоді була незнайома, залишилася сидіти в машині. ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та запитався, чи вони можуть пройти у гараж, який він орендує на відповідній вулиці. Після того ОСОБА_4 покликав іншу особу, яка сиділа за кермом вказаного автомобіля. Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_6 зазначив місце біля лавочки, де припаркувався автомобіль марки «Мерседес Е200». Як слідує з протоколу слідчого експерименту, ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_4 потрібен був якийсь автобус, оскільки він цікавився чи немає у ОСОБА_6 знайомого, котрий має автобус. Зважаючи на те, що ОСОБА_4 потрібен був автобус для власних потреб, то ОСОБА_6 разом із обвинуваченим сіли до автомобіля марки «Мерседес Е200» та поїхали в напрямку, куди вказував обвинувачений. При цьому ОСОБА_6 попередньо надав ОСОБА_4 на прохання останнього різні інструменти, а саме: викрутки різного роду, молоток, плоскогубці. Після того ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля обвинуваченого. Тоді вони разом через провулок виїхали на Швабську, потім повернули на проспект, а тоді - на Заньковецьку. Опісля ОСОБА_6 попросив всіх учасників слідчого експерименту сісти в автомобілі та поїхати на вул.Заньковецьку, неподалік «виконавчої служби м.Ужгорода». Приїхавши на вул.Заньковецьку, куди вказав ОСОБА_6 всі учасники слідчого експерименту вийшли з автомобіля. Тоді ОСОБА_6 попрямував до будинку АДРЕСА_2 та вказав звідки саме вони заїхали на автомобілі марки «мерседес». Далі ОСОБА_6 вказав на місце, де вони припаркувались, а саме - біля будинку №50 по вул.Сечені в м.Ужгороді. Після чого ОСОБА_6 розповів, що коли вони з ОСОБА_4 заїхали у двори на вул.Сечені на вказане ним місце біля п`ятиповерхівки, то обвинувачений сказав йому зупинитися, на що він погодився. Тоді ОСОБА_4 вийшов з машини, та пішов у сторону двору, а ОСОБА_6 залишився у машині. Через кілька хвилин, ОСОБА_4 повернувся, сів у машину та повідомив про те, що у дворах знаходиться автобус, який ОСОБА_4 хоче його викрасти. Після того, як вони вишли з машини, ОСОБА_6 її зачинив та пішов з ОСОБА_4 , куди останній йому вказував. Протоколом підтверджується, що ОСОБА_6 показав всім учасникам слідчого експерименту напрямок куди вони рухались з місця, де був припаркований автомобіль марки «мерседес», до місця, де вони викрали мікроавтобус. Далі ОСОБА_6 попросив всіх учасників слідчого експерименту пройти за ним. Пройшовши 100 метрів, ОСОБА_6 вказав рукою на мікроавтобус, який був припаркований біля будинку АДРЕСА_3 , та пояснив, що, коли ОСОБА_4 підійшов до вказаного транспортного засобу, то почав відчиняти відмичками двері. Після того, як він відчинив дверці вказаного автомобіля, ОСОБА_4 захотів завести автомобіль, проте у нього це не виходило. Потім ОСОБА_4 сказав йому, щоб він відрізав ремені безпеки, щоб потягнути вказаний автомобіль. Опісля ОСОБА_4 пішов за своєю машиною, яку вони залишили на початку двору та пригнав її до згаданого автомобіля. Поки ОСОБА_4 підганяв машину, ОСОБА_6 відрізав ремні безпеки ножем, який дав йому ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_4 підігнав свій автомобіль, він сказав ОСОБА_6 , щоб той зв`язав ремені безпеки, для того щоб потягнути фургон. ОСОБА_6 сказав, що він не знає як це робиться. Тоді ОСОБА_4 почав сам в`язати ремені безпеки до автомобіля без допомоги ОСОБА_6 . Крім того, як відображено у протоколі, ОСОБА_6 сказав, що він не буде сидіти за викраденим автомобілем, тому якщо ОСОБА_4 хоче, то нехай сам за нього сідає, на що останній погодився. Після того, вони буксирували вказаний автомобіль до гаражів. Потім ОСОБА_6 показав рукою всім учасникам слідчого експерименту на місце, де він стояв в той час коли ОСОБА_4 пошкодив замки на автомобілі марки «Renault Trafic», а саме - на відстані 2 метрів від водійських дверей зазначеного автомобіля. Після чого ОСОБА_6 показав рукою всім учасникам слідчого експерименту на місце, де стояв автомобіль марки «мерседес», коли ОСОБА_4 прив`язав до нього ремені безпеки з метою його буксирування. Далі ОСОБА_6 показав рукою всім учасникам слідчого експерименту на виїзд на вул.Заньковецьку, куди вони буксирували викрадений автомобіль. Потім ОСОБА_6 попросив всіх учасників слідчого експерименту проїхати на вул.Тихого до гаражів. Знаходячись біля гаражів ОСОБА_6 показав рукою всім учасникам слідчого експерименту на місце поміж гаражами, де вони припаркували викрадений мікроавтобус та розповів, що після того вони заїхали на територію гаражів - він заїхав першим, а за ним - ОСОБА_4 . Він вийшов, відрізав ремні безпеки, сів у автомобіль та поїхав до гаражу, який він орендує. ОСОБА_4 вже пішки підійшов до гаражу. Далі ОСОБА_6 попросив всіх учасників слідчого експерименту пройти за ним, пройшовши 50 метрів підозрюваний ОСОБА_6 вказав на місце, де поміж гаражів він припаркував автомобіль марки «мерседес» та розповів, що вони зайшли до гаражу, де його ОСОБА_4 попросив дати акумулятор, оскільки він вважав, що не міг завести автомобіль, бо там «слабкий» акумулятор. Він дав йому акумулятор, який стояв у гаражі. Підійшовши до машини, він побачив, що ОСОБА_4 почав міняти акумулятор та сказав йому, щоб він сів у машину та почав її заводити. Він присів у машину і хотів її заводити, і в той час підбігли працівники міліції і вони розбіглись в різні сторони.
56.Аналізуючи та оцінюючи надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності та кожен окремий доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, суд доходить до переконання що відповідні докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення.
57.На переконання суду, критично слід оцінити доказове значення висновку експерта №23/542 від 30.10.2015 за наслідками проведення судової авто товарознавчої експертизи, виходячи з наступних міркувань.
58.Так, на вирішення згаданої судової експертизи поставлено питання: 1)яка ринкова вартість фургона малотонажного марки «Renault Trafik» 00821 РЕ, білого кольору, 1988 року випуску, станом цін на 04.10.2015? 2)яка сума матеріального збитку завданого ОСОБА_7 в результаті іконного заволодіння фургоном малотонажним марки «Renault Trafik» НОМЕР_1 , білого кольору, 1988 року випуску?
59.У свою чергу, експертом вказано про те, що ринкова вартість фургона малотонажного марки «Renault Trafik», д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору 1988 року випуску, станом цін на 04.10.2015 може становити 25545 грн. Матеріальний збиток в результаті незаконного заволодіння фургоном малотонажним марки «Renault Trafik» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1988 року випуску становить 4342,79 грн.
60.Зі змісту аналізованого висновку слідує, що експертне дослідження проводилося із застосуванням порівняльного підходу (стор.4 висновку).
61.Надаючи правову оцінку експертному висновку, суд зауважує про те, що експертом використовувалися приписи Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 (далі Методика).
62.Поряд із цим, суд зауважує про те, що на момент проведення експертного дослідження, тобто станом на 30.10.2015, діяла редакція Методики від 21.08.2009.
63.За правилами пунктів 3.1.-3.3. Методики основним підходом до визначення ринкової вартості КТЗ є порівняльний підхід. Порівняльний підхід ґрунтується на аналізі цін продажу (пропозиції) КТЗ, ідентичних або аналогічних оцінюваному на первинному чи вторинному ринках КТЗ, з відповідним коригуванням, що враховує відмінності між об`єктом порівняння та об`єктом оцінки. Під первинним слід розуміти ринок нових КТЗ, під вторинним - ринок КТЗ, які були в користуванні. Для визначення вартості за порівняльним підходом використовуються статистично усереднені цінові дані КТЗ, які були відчужені в Україні, за умов, що вони відповідають змісту поняття «ринкова вартість», зокрема ґрунтуються на даних ринку КТЗ і зведені в довідниках, до яких висуваються вимоги щодо науковості, об`єктивності, об`ємності інформації. Найбільш вірогідним методом порівняльного підходу до оцінки КТЗ є метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ. За цим методом вартість визначається на базі середньої ціни продажу (пропозиції) ідентичного КТЗ з відповідним строком експлуатації. Подальше коригування враховує різницю між пробігом, комплектністю, укомплектованістю, технічним станом об`єкта порівняння та об`єкта оцінки. У разі неможливості визначення вартості КТЗ з урахуванням цін ідентичних КТЗ допускається використання методу, заснованого на аналізі цін аналогічних транспортних засобів. За цим методом вартість КТЗ визначається відповідно до цінових даних, аналогічних, але не ідентичних КТЗ, з належним або скоригованим строком експлуатації. Подальше коригування вартості здійснюється шляхом врахування різниці між пробігом, комплектністю, укомплектованістю, технічним станом об`єкта порівняння та об`єкта оцінки.
64.Таким чином, цитовані положення Методики передбачали, що визначення вартості колісного транспортного засобу за порівняльним методом здійснюється, виходячи з вартості ідентичних транспортних засобів або аналогічних оцінюваному. Водночас наведені приписи Методики з метою правильності встановлення ціни досліджуваного об`єкта встановлювали необхідність коригування вартості, зважаючи на різницю між пробігом, комплектністю, укомплектованістю, технічним станом об`єкта порівняння та об`єкта оцінки.
65.За змістом пункту 7.12. Методики для визначення вартості КТЗ, його складників, а також для складання калькуляції відновлювального ремонту у виняткових випадках (за відсутності необхідних довідкових даних) допускається використання відповідних вартісних даних аналогічних КТЗ. Підбір аналога проводиться за нижченаведеними факторами: автомобілі вантажні, тягачі: тип кузова (загального призначення чи спеціалізований), вантажність, колісна формула, розташування кабіни і двигуна відносно осей, тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо), потужність двигуна, робочий об`єм двигуна, габаритні розміри, комплектність, рік виготовлення; причепи, напівпричепи: тип кузова за призначенням, вантажність (пасажировмісність), колісна формула, повна маса, корисний об`єм кузова, наявність тенту, матеріал виготовлення кузовних елементів, габаритні розміри, рік виготовлення; автомобілі легкові, автомобілі легкові позадорожні: тип кузова (седан, універсал тощо), призначення (дорожні, позадорожні), тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо), робочий об`єм двигуна, привод тягових коліс (передньоприводні, задньоприводні, повноприводні), тип коробки передач, габаритні розміри, комплектність, кількість дверей, рік виготовлення; автобуси: призначення (міські, приміські, міжміські та інші за даними виробника), пасажировмісність, довжина, тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо), потужність двигуна, робочий об`єм двигуна, комплектність, рік виготовлення; мототехніка: рік виготовлення, призначення, тип рами, робочий об`єм двигуна, число циліндрів, число тактів двигуна, габаритні розміри; сільськогосподарська техніка, спеціальний рухомий склад: рік виготовлення, призначення, характеристики спеціального обладнання, базове шасі, тип двигуна, потужність двигуна, робочий об`єм двигуна, габаритні розміри.
66.Для підбору аналога перевагу слід надавати транспортним засобам того самого виробника (країни-виробника). Рік виготовлення аналога повинен відрізнятися від року виготовлення оцінюваного КТЗ не більше ніж на 5 років. Аналог уважається підібраним, якщо відхилення факторів за кожною порівнюваною характеристикою, яка має числовий вираз, не перевищує ± 5 %. Інші функціональні характеристики повинні збігатися. Якщо відхилення поодиноких факторів за порівнюваними характеристиками, які мають числове вираження, перевищує ± 5 %, довідкова ціна приймається як середнє арифметичне значення декількох найбільш близьких аналогів.
67.Екстраполюючи викладене на обставини кримінального провадження, суд звертає увагу на опис належного потерпілому транспортного засобу, який зафіксовано експертом, зокрема, на наступні параметри автомобіля марки «Renault Trafik» білого кольору 1988 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 : об`єм двигуна 1994 см3, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_9 , вид палива бензин, фактичний пробіг згідно з показником одометра становить 134259 км. Понад це, як слідує зі змісту свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Renault Trafik» є малотонажним фургоном.
68.У свою чергу, як убачається з додатку №2 до висновку експерта №23/542 від 30.10.2015 об`єктом співставлення у межах авто товарознавчої експертизи слугував вантажний «Renault Trafic» 1989 року, тип кузову міні вен, пробіг 1 тим.км. Суд зазначає про те, що експертний висновок не містить будь-яких калькуляцій чи інших коригувань вартості порівнюваних транспортних засобів.
69.Таким чином, у межах проведення автотоварознавчої експертизи не забезпечено належний об`єкт для порівняння, що не відповідає цитованим вище приписам Методики. За таких обставин суд констатує, що досліджений висновок експертизи не може належним чином підтверджувати дійсну вартість викраденого у потерпілого транспортного засобу.
70.Тобто обставини, викладені у формулюванні обвинувачення щодо розміру шкоди, яка була заподіяна потерпілому відповідним злочином, не знайшли свого документального підтвердження. Між тим, вказане, на переконання суду, не впливає на правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України.
71.Суд вже зазначав про те, що доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення має здійснюватися «поза розумним сумнівом». Разом із цим, суд наголошує на такому.

72.До елементів стандарту доказування «поза розумним сумнівом», зокрема, належить «розумність» сумніву, яка характеризується двома ознаками, а саме - обґрунтованістю сумніву та його непереборністю.

73.Отже, лише за умови наявності цих ознак сумнів у кримінальному провадженні набуде характеристики «розумності».

74.Більше того, будь-який сумнів повинен «випливати» (базуватись) з доказів та обґрунтовуватись ними. Тобто це означає, що сторона обвинувачення не повинна спростовувати усі уявні суб`єктивні тлумачення (роз`яснення) розвитку фактичних обставин кримінального правопорушення, які можуть спростувати (звести нанівець) винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Для виконання свого тягаря доказування (переконання) сторона обвинувачення повинна спростовувати лише доказово обґрунтований сумнів, тобто «розумний».

75.Доцільно зауважити про те, що самі по собі твердження сторони обвинувачення «не викликають» сумнівів, поки сторона захисту їх «не посіє».

76.Суд звертає увагу на те, що «розумність» сумніву може виникнути не лише на підставі доказів (природи доказів), але й на підставі відсутності обґрунтованих доказів. При цьому така «відсутність» може бути спричинена як бездіяльністю держави щодо їх отримання (був обов`язок отримати докази, але не було вчинено жодних дій), так і бездіяльністю, яка полягає у свідомому ненадані наявної у неї інформації щодо обставин кримінального провадження (свідоме приховування).

77.Другим аспектом, який охоплюється змістом поняття «розумність» сумніву, є його непереборний характер (неспростовність). Сумнів має бути таким, який можна перебороти лише за допомогою додатково поданих доказів стороною обвинувачення. Якщо ж такі докази одержати неможливо або сторона обвинувачення не вживає всіх можливих і наявних у її розпорядженні заходів для їх виявлення, то сумнів стає непереборним.

78.Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, можна стверджувати про те, що непереборність сумніву може виникнути внаслідок: 1) його неспростовності, тобто сумнів не можливо подолати на підставі дослідження всіх доказів, які можливо було отримати у відповідному кримінальному провадженні (неспростовність сумніву за суттю); або 2) бездіяльності сторони обвинувачення, коли, як зазначалось вище, остання не вчиняє всіх можливих та наявних у її розпорядженні заходів для виявлення доказів у кримінальному провадженні, внаслідок чого сумнів набуває непереборного характеру, хоч за своєю суттю він може бути спростовним (неспростовність сумніву за характером).

79.Надаючи оцінку фактичним обставинам кримінального провадження, суд виходить із того, що стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не є тотожним абсолютній впевненості. Відповідний стандарт доказування спрямований не на пізнання істинності факту, а на встановлення його доведеності стороною обвинувачення.

80.Суд зазначає про те, що надані стороною обвинувачення докази із достатньою повнотою підтверджують сукупність фактичних обставин, підтвердження яких є необхідною передумовою для формування внутрішнього переконання про наявність у діях обвинуваченого ознак об`єктивної сторони складу злочину, що ставиться ОСОБА_4 у вину.
81.Так, матеріалами кримінального провадження підтверджується факт незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого, оскільки ОСОБА_7 нікого не уповноважував та нікому не дозволяв експлуатувати належний йому автомобіль.
82.У зв`язку з протиправним фізичним впливом на транспортний засіб «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 останній був переміщений у просторі шляхом його буксирування.
83.При цьому буксирування викраденого автомобіля здійснювалося із застосуванням пасків безпеки, відрізаних із салону автомобіля «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 , та із залученням іншого транспортного засобу в якості тягача, а саме автомобіля марки «Мерседес Е200», що належить обвинуваченому. Вказане підтверджується тим, що як на задній частині «Мерседес Е200», так і на передній частині «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 виявлено трос-відрізки різної довжини, що схожі на паски безпеки, та які мають ознаки обрізання. У свою чергу, стороною обвинувачення зафіксовано відсутність пасків безпеки у салоні «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 на своєму місці. Поряд із цим, в ході проведених оглядів стороною обвинувачення виявлено та вилучено проміжну(сполучну) ланку між вищевказаними фрагментами пасків безпеки.
84.Крім того, як транспортний засіб, який залучався до буксирування, тобто автомобіль марки «Мерседес Е200», так і сам обвинувачений були виявлені неподалік від викраденого малотонажного фургону «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 .
85.Також згідно з протоколом огляду б/н від 04.10.2015 у межах названої слідчої дії із застосуванням дактилоскопічного порошку під час обробки зовнішньої та внутрішньої поверхонь водійських дверей в салоні автомобіля «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 виявлено 4 сліди папілярних ліній. Як з`ясував суд, один зі слідів належить обвинуваченому.
86.Суд критично оцінює відомості, відображені у протоколі проведення слідчого експерименту б/н від 13.10.2015 за участю ОСОБА_6 , у якому зафіксовано, з-поміж іншого, те, що ОСОБА_6 при розмові з обвинуваченим повідомив, що йому потрібна допомога в переміщені мікроавтобуса з вул.Заньковецької на вул.Тихого за допомогою його автомобіля. При цьому він сказав обвинуваченому, що автомобіль належить йому, а необхідність у його перетягуванні зумовлена тим, що на автомобілі сів акумулятор, оскільки він несправний, а іншим чином ОСОБА_6 його не може перетягнути. Також ОСОБА_6 сказав, що на вул.Тихого в м.Ужгороді він орендує гараж, в якому автомобіль можна відремонтувати та поставити акумулятор. Обвинувачений на його пропозицію погодився. Потім вони на машині обвинуваченого по вул.Швабській, біля торгового центру «Україна», повернули на вул.Заньковецьку, та приїхали до місця, де був припаркований автомобіль. Дорогу куди їхати обвинуваченому говорив ОСОБА_6 . Приїхавши на вул.Заньковецьку, він вийшов з машини, а ОСОБА_4 залишився сидіти в середині свого автомобіля. ОСОБА_6 , не знайшовши троса, підійшов до обвинуваченого та поросив у нього трос, але він відповів, що не має троса. Тоді ОСОБА_6 вирішив зрізати ремені безпеки, які самостійно прив`язав до автомобіля Василя, а він у той час сидів в своєму автомобілі. Він підійшов до мікроавтобуса відкрив вхідні двері, зрізав ремені безпеки та прив`язав їх до автомобілів. Потім він сказав обвинуваченому, щоб він тією самою дорогою, якою вони їхали на вул.Заньковецьку, перевіз автомобіль до орендованого ним гаража. Крім того, ОСОБА_6 продемонстрував яким чином він пошкодив замок на вхідних дверях до автомобіля та яким чином він зламав замок запалювання.
87.Вказані обставини суд відхиляє, зважаючи на їх непослідовність, що спростовує їх достовірність. Так, перетягування транспортного засобу саме у нічний з точки зору стороннього спостерігача із середнім інтелектуальним рівнем розвитку ставить під сумнів наявність у третьої особи законних прав на відповідний автомобіль та її дійсні наміри щодо відповідного майна.
88.По-друге, виїзд до транспортного засобу, буксирування якого планується, без попередньої підготовки та базових засобів, зокрема, тросу, суперечить самій меті транспортування автомобіля.
89.По-третє, малоймовірним видається ситуація, коли рівень дбайливості власника майна є настільки низьким, що зводиться до його готовності зрізати паски безпеки із салону його машини та зламати замок до вхідних дверей зі сторони водія.
90.Понад це, ще більше питань викликає поведінка сторонньої особи у вигляді ігнорування обставин, зазначених у пунктах 74-76.
91.За таких обставин суд доходить до переконання про наявність у діях ОСОБА_4 ознак об`єктивної сторони складу інкримінованого йому злочину.

v.Чи наявні у діях ОСОБА_4 ознаки суб`єктивної сторони складу інкримінованого йому злочину?
92.На переконання суду, наявність у обвинуваченого прямого умислу на вчинення кримінального правопорушення підтверджується його активною поведінкою, зокрема, як встановив суд, заволодіння транспортним засобом, який належав потерпілому, здійснено із застосуванням автомобіля обвинуваченого, на якому ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 приїхали до місця події та із використанням якого здійснювалося переміщення викраденого автомобіля, належного потерпілому. Тобто участь обвинуваченого мала суттєвий вплив на подію злочину, позаяк переміщення викраденого автомобіля відбулося шляхом буксирування останнього.

93.Зі змісту обвинувального акту слідує, що обвинуваченому поставлено у вину наявність співучасті з ОСОБА_6 .

94.У зв`язку з цим суд вказує на те, що співучасть у вчиненні злочину передбачає: об`єднання окремих зусиль кожного співучасника у взаємообумовлену спільну діяльність усіх співучасників; те, що вчинюваний співучасниками злочин є єдиний для всіх; спрямування зусиль кожного співучасника на досягнення загального результату злочину; причинний зв`язок між діяннями всіх учасників і загальним злочинним результатом. Спільна участь у вчиненні злочину може проявитися як у дії, так і в бездіяльності. Головною рисою спільної дії (бездіяльності) співучасників є те, що дії (бездіяльність) кожного з них є складовою частиною загальної діяльності з вчинення злочину. Вони діють разом, роблячи свій внесок у вчинення злочину. Дії (бездіяльність) кожного із учасників за конкретних обставин є необхідною умовою для вчинення злочинних дій (бездіяльності) іншим співучасником та настання спільного злочинного результату.

95.Доцільно звернути увагу на те, що вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне скоєння цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про його спільне вчинення. Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь означає дійти згоди щодо його скоєння до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії готування до злочину, а також у процесі замаху на злочин.

96.Як убачається з ч.2 ст.28 КК України, домовленість має стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбуватися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що висловлені не у формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір. Учасники вчинення злочину такою групою діють як співвиконавці (справа №405/2648/18, провадження №51-4763км19; справа №207/1447/18, провадження №51-622км20; справа №725/855/18, провадження №51-196км20; справа №577/4064/16-к, провадження №51-7637км18).

97.У вимірі викладеного суд зауважує про те, що викрадення транспортного засобу не є актом одномоментним актом протиправної поведінки. Натомість такі дії за своєю суттю є відносно тривалими, потребують взаємоузгодженості та послідовності з метою підготовки предмета кримінального правопорушення до його переміщення (буксирування).

98.Характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення відображено у протоколі проведення слідчого експерименту б/н від 24.11.2015 за участю ОСОБА_6 .
99.Також суд наголошує на тому в аспекті конкретних обставин кримінального провадження, суд не вбачає будь-яких розумних та адекватних причин активної участі обвинуваченого у події кримінального правопорушення, що не пов`язані зі вчиненням злочину інкримінованого йому злочину.

100.Таким чином, суд констатує, що у діях ОСОБА_4 наявні ознаки суб`єктивної сторони складу інкримінованого йому злочину.

V. Призначення покарання
101.Призначаючи покарання суд, виходив з наступного.

102.За приписами ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

103.За правилами стт.65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

104.Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

105.Суд, дослідивши докази, що характеризують особу обвинуваченого, встановив те, що ОСОБА_4 має офіційне місце реєстрації, офіційного місця роботи не має.

106.Згідно зі справкою №117-07102015/21011 обвинувачений був засуджений за ч.3 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, однак був звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. При цьому 24.03.2015 звільнений за закінченням іспитового строку.

107.Відповідно до довідки Хустської районної поліклініки від 27.11.2015 №01-8/883 ОСОБА_4 на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

108.Обвинувачений згідно з характеристикою б/н та б/д, виданою сільським головою ОСОБА_14 за останній час проживання у селі проявив себе посередньо, участі в громадському житті не приймає, скарги від жителів села Драгово на нього не поступали.

109.Згідно з довідкою, виданою виконкомом Драгівської сільської ради, від 26.11.2015 склад сім`ї обвинуваченого є наступним: батько - ОСОБА_15 1965 р.н.; мати - ОСОБА_16 1970 р.н.; брат - ОСОБА_4 1990 р.н.; брат - ОСОБА_17 1996 р.н.; сестра - ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; брат - ОСОБА_19 2000 р.н.; сестра - ОСОБА_20 2002 р.н.
110.Також суд вказує на те, що санкція ч.2 ст.289 КК України передбачає допустимість застосування основного покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, тобто із урахуванням приписів ст12 КК України відповідне кримінальне правопорушення віднесене до тяжких злочинів.
111.З приводу індивідуального ступеня тяжкості суд бере до уваги вчинення кримінального правопорушення у темний час доби, а також те, що злочин є умисним та вчинявся у співучасті за попередньою змовою.
112.Також суд з метою виконання вимог приписів ч.5 ст.68 КК України враховує характер та ступінь участі кожного зі співучасників у вчиненні кримінального правопорушення.
113.Щодо призначення додаткового покарання суд вказує на наступне.
114.Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах.
115.Статтями 51 та 52 КК України встановлено, що одним із додаткових покарань, яке може бути застосовано до осіб, визнаних винними у вчиненні злочинів, є конфіскація майна.
116.Відповідно до положень ст.59 цього Кодексу покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального кодексу.
117.Під корисливими спонуканнями, слід розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.
118.Таким чином, з системного аналізу зазначених норм слідує, що вирішуючи питання щодо призначення засудженому додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд має виходити з наявності чи відсутності у діях винного корисливого мотиву.
119.Із формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 було інкриміновано вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.289 КК України з корисливих мотивів, що є підставою для застосуванні щодо нього додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, яке є його власністю.
120.Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , які передбачені ст.66 КК України судом не встановлено.

121.Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , які передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

122.У зв`язку з викладеним, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого необхідно призначити йому покарання, яке пов`язане з його ізоляцією від суспільства в межах санкції статті із конфіскацією усього майна, яке є власністю обвинуваченого.

VІ. Інші процесуальні питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
123.Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

124.Між тим, слід зауважити про те, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2017 у кримінальному провадженні 308/10645/17 (1-кп/308/967/17), у відповідності до якого засуджено ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.289 КК України, з останнього стягнуто процесуальні витрати на проведення експертних досліджень на загальну суму 483,63 грн., із них: 92,07 грн. за дактилоскопічну експертизу, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ МВС України; 268,80 грн. за автотоварознавчу експертизу, яку проведено НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області; 122,76 грн. за трасологічну експертиза, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ МВС України.

125.З мотивів викладеного із обвинуваченого необхідно стягнути витрати, пов`язані з проведенням експертиз у цьому кримінальному провадженні у залишковому розмірі на загальну суму 483,63 грн.

126.До обвинуваченого у межах цього кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді від 23.10.2015 (а.в.м.120-122) застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 22.12.2015, який у подальшому не продовжувався, тому підстави для вирішення питання про запобіжний захід до набрання законної сили вироком відсутні.

127.Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України. Водночас суд звертає увагу на те, що зазначене питання частково вирішувалося вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2017 у кримінальному провадженні 308/10645/17 (1-кп/308/967/17).

128.Із матеріалів кримінального провадження вбачається те, що на підставі постанов слідчого б/н від 04.10.2015 та б/н від 07.10.2015 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження наступні об`єкти: фургон малотонажний марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль марки Mercedes Е200» номерні знаки Чеської Республіки 3AN6200, шкіряна сумка, чорного кольору, прямокутної форми, бувша у використанні, на якій наявні потертості, яка має п`ять відділень, які закриваються на металеві застібки, мобільний телефон марки «Nokia 2220 S», ІМЕІ: НОМЕР_4 , в якому наявна сімкартка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Nokia 1035», ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 , в якому наявна сімкартка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_8 , металевий фонарик, чорно-сірого кольору з надписом «police 2000 w», 2 зарядні пристрої від автомобіля для мобільних телефонів, чорного кольору, металевий накладний ключ розміром 12x12, металевий накладний ключ 10x8, металевий накладний ключ 12x12, металевий розкладний ніж сірого кольору, металева запальничка, чорного кольору, запальничка, чорного кольору, виготовлена із пластмаси, два ключі, чорного кольору у зв`язці на карабіні, брилок з надписом «Ford», два ключі чорного кольору у зв`язці, без маркувань, металева викрутка, автомобільний ключ, чорного кольору, зв`язка автомобільних ключів в кількості 4 штуки, без маркувань, зв`язка ключів у кількості 3 штук, матерчата рукавиця, 2 пластини таблеток, а саме «анальгін» та «цитрамон», документи формату А4 на іноземній мові в кількості 4 штуки, довідка з ДАІ на автомобіль марки БМВ 520, рюкзак зеленого кольору, в якому наявні 4 викрутки, 2 з яких чорного кольору з розпізнавальними позначками «PANZER», косметична сумочка чорного кольору, 3 флешкарти накопичувачі, металеві косметичні ножиці 2 пари, ключ без розпізнавальних позначок, пилка для нігтів, кусачки для нігтів, пристрій для вищипування брів, металевий накладний ключ 14х14, металевий накладний ключ 10x10, зв`язка ключів, на якій наявні 9 ключів, а саме: автомобільний ключ з позначкою «ауді», мобільний ключ з позначкою «мітцубісі», 2 ключі без маркувань, ключ з рванням «abys», «lех», «tlan», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також наявний брелок з надписом «espana», замок запалювання (запуску двигуна), три відрізки ременя безпеки.

129.Із урахуванням викладеного суд звертає увагу на те, що питання долі речових доказів уже частково вирішувалося вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2017 у кримінальному провадженні 308/10645/17 (1-кп/308/967/17).

130.Таким чином, за наслідками розгляду обвинувачення відносно ОСОБА_4 суд повинен визначити долю наступних речових доказів:

130.1.автомобіля марки Mercedes Е200» номерні знаки Чеської Республіки 3AN6200;

130.2.двох ключів чорного кольору у зв`язці на карабіні;

130.3.двох ключів чорного кольору у зв`язці без маркувань;

130.4.автомобільного ключа чорного кольору; зв`язки автомобільних ключів у кількості 4 штук без маркувань;

130.5.зв`язки ключів у кількості 3 штук;

130.6.2 пластин таблеток, а саме «анальгін» та «цитрамон»;

130.7.документів формату А4 на іноземній мові у кількості 4 штук;

130.8.довідки з ДАІ на автомобіль марки БМВ 520.

131.Щодо вирішення цивільного позову суд зазначає про таке.

132.Так, потерпілим у межах цього кримінального провадження подано цивільний позову, у якому він просить суд стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в розмірі 7342,79 грн. та моральну шкоду в розмірі 2657,21 грн., усього 10000 грн.

133.Позов обґрунтований тим, що відповідно до висновку експерта № 23/542 від 30.10.2015 ОСОБА_7 було завдано матеріальні збитки в результаті незаконного заволодіння його фургоном малотонажним «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 на суму 4342,79 гривень.

134.Крім того, з автомобіля марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 були викрадені його речі, вартість яких він оцінює на суму 3000 грн.

135.Як зазначає ОСОБА_7 , окрім матеріальної шкоди, йому також була нанесена і моральна шкода, оскільки він не міг себе покійно почувати після скоєного злочину, не міг користуватись належним йому автомобілем, який був вилучений працівниками міліції, автомобіль був пошкоджений, потерпілий не міг самостійно пересуватись, що завдало йому великих хлопот та вимагало затрат його часу. Крім того, в нього погіршився стан здоров`я. Моральну шкоду оцінює у розмірі 2657,21 грн.

136.Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

137.Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (частина 1 статі 129 КПК України).

138.Суд вказує на те, що позовні вимоги у частині стягнення з обвинуваченого 3000 грн. в якості матеріальної шкоди за викрадення майна потерпілого, яке було в його машині, слід залишити без задоволення, оскільки кримінально-правова оцінка наведеним обставинам не надавалася, позаяк у межах цього кримінального провадження розглядалося питання про обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення за ч.2 ст.289 КК України.

139.Суд критично оцінює посилання потерпілого на висновок експерта № 23/542 від 30.10.2015, зважаючи на наступне.

140.Так, за змістом вказаного висновку матеріальні збитки на суму 4342,79 грн. експертом обраховані, виходячи з наступної формули: У=Ср + Сс х (1-Ез) + ВТВ, де

Ср вартість ремонтно-відновлювальних робіт на момент дослідження = 540 грн.

Сс вартість змінених при ремонті деталей, вузлів, деталей, агрегатів = 12675,96 грн.

У розмір матеріального збитку.

Ез = коефіцієнт фізичного зносу = 0,7;

ВТВ величина втрати товарної вартості = 0

141.Як зазначено в експертному висновку, значення Ср та Сс взяті з калькуляції №3010 від 30.10.2015.

142.У свою чергу, суд, дослідивши наведену калькуляцію, встановив, наявність розбіжності між числовими значеннями «Ср» та «Сс», які використані експертом у зазначеній формулі, та числовими значеннями означених змінних, перерахунок яких можна перевірити на основі наведених у калькуляції вихідних даних.

143.Так, експерт виходив з того, що «Ср» (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) дорівнює 540 грн., однак за наслідками проведеного математичного розрахунку можна встановити, що значення «Ср» із розрахунку наведених у калькуляції відомостей становить не 540 грн., а 450 грн.

144.Керуючись аналогічним підходом, судом встановлено, що вказаний експертом показник «Сс» (вартості змінених при ремонті деталей, вузлів, деталей, агрегатів) не відповідає наведеним у калькуляції числовим значенням вартості запасних частин). Провівши перерахунок, суд з`ясував, що дійсний розмір вартості змінених деталей на підставі згаданої калькуляції становить 10356,18 грн.

145.Використовуючи наведену експертом формулу «У=Ср + Сс х (1-Ез) + ВТВ» та підставивши наявні вихідні дані, суд встановив, що розмір матеріального збитку становить 3556,85 грн., а не 4342,79 грн. Відтак позовні вимоги у частині різниці між дійсним розміром матеріального збитку та сумою, помилково обрахованою експертом, стягненню не підлягає.

146.Резюмуючи дослідження обґрунтованості цивільного позову, суд зазначає про те, що приписами статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
147.Згідно з абзацом другим пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
148.У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 по справі №216/3521/16-ц (провадження №14-714цс19) зроблено висновок, що, виходячи з положень ст.16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

149.Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами та доповненнями), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

150.З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

151.Із правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 по справі №К/9901/10765/18, випливає, що відшкодування моральної шкоди за своєю природою є санкцією за порушення прав особи, які були виявлені і доведені.

152.Таким чином, встановлений у судовому засіданні факт вчинення ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, вже свідчить про завдання особі моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню.

153.Суд вважає, що наведений ОСОБА_7 розмір моральної шкоди в сумі 2657,21 грн. є співмірним із розміром втрат, які заподіяні останньому незаконним заволодінням його транспортним засобом.

154.Підсумовуючи викладене, суд доходить до переконання про необхідність часткового задоволення цивільного позову.

Керуючись ст.ст.100, 368-370, 373, 374, 376 392. 393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією усього майна, що є його власністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 483(чотириста вісімдесят три) грн. 63коп.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2015 по справі №308/12245/15-к на два ключі чорного кольору у зв`язці на карабіні - скасувати.
Речові докази:
-два ключі чорного кольору у зв`язці на карабіні; два ключі чорного кольору у зв`язці без маркувань; автомобільний ключ чорного кольору; зв`язку автомобільних ключів у кількості 4 штук без маркувань; зв`язку ключів у кількості 3 штук; 2 пластини таблеток, а саме «анальгін» та «цитрамон»; документи формату А4 на іноземній мові у кількості 4 штук; довідки з ДАІ на автомобіль марки БМВ 520 знищити;
-автомобіль марки Mercedes Е200» номерні знаки Чеської Республіки НОМЕР_2 , переданий ОСОБА_4 на підставі розписки від 10.12.2015 визнати знаряддям вчинення злочину та обернути на користь держави.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3556 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят шість) грн. 85коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 2657 (дві тисячі шістсот п`ятдесят сім) грн. 21коп., а всього 6214 (шість тисяч двісті чотирнадцять) грн. 06коп.

У задоволенні решти вимог за цивільним позовом відмовити повністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1