Провадження №1-кп/369/707/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2022 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінальних проступків передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , яке надійшло через канцелярію суду, та обґрунтовано прокурором тим, що існує необхідність запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_8 переховуватися від суду та впливати на свідків, які ще не допитані у справі, а також зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів із максимальним покаранням за вчинення яких передбачено у виді довічного позбавлення волі, у разі визнання його винуватим. Прокурор вказує в клопотанні, що у сукупності із іншими обставинами (характер та спосіб скоєння інкримінованих кримінальних правопорушень) вказаний факт повинен бути врахований при оцінці ризиків у справі, оскільки суттєво збільшує ризик втечі. Крім того, прокурор зазначив, що місце реєстрації обвинуваченого є тимчасово окупованою територією України, вказував на відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого за місцем реєстрації, зокрема відсутність осіб на утриманні, які б могли забезпечити його належну процесуальну поведінку, а також відсутність постійного місця роботи та джерела доходу на момент затримання останнього. Щодо ризику впливу на свідків прокурор вказував, що вказаний ризик є цілком реальним, оскільки обвинуваченому відомі їх місце проживання та йому інкримінується вчинення кримінальних правопорушень пов`язаних із застосуванням насильства. З огляду на вказане, прокурор в клопотанні зазначив, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам у справі, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати.
Станом на 24.11.2022 суддя ОСОБА_9 перебуває на лікарняному, тому на підставі п. 20-5 Розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України головуючий суддя ОСОБА_1 розглядає дане клопотання прокурора одноособово.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проти клопотання прокурора заперечили з підстав необґрунтованості заявлених прокурором ризиків та просили суд в його задоволенні відмовити.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_4 заперечили проти клопотання прокурора як необґрунтованого та просили застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Зокрема захисник ОСОБА_4 зазначила, що обвинувачений ОСОБА_8 тривалий строк перебуває під вартою і може вільно розпоряджатися своїм правом на працю та сімейне життя, що не є його обов`язком, тому не може бути фактором, який погіршує стан особи та застосовуватися як обґрунтування існування ризиків у справі. Зазначила, що ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, інших кримінальних проваджень щодо нього немає. Крім того, вказувала на відсутність доказів, якими обґрунтовується підозра у справі, відсутність доказів, якими підтверджуються ризики у справі.
Обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що ризики, на які посилається прокурор в клопотанні про продовження запобіжного заходу щодо нього у виді тримання під вартою, не існують та не підтверджуються належними доказами. Вказував на тривалий строк тримання його під вартою, про що наявна довідка в матеріалах справи. Крім того, просив дослідити в судовому засіданні докази, якими безпосередньо прокурор обґрунтовує наявність ризиків у справі.
Захисник ОСОБА_5 з приводу клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Вислухавши клопотання прокурора, думку учасників процесу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , вивчивши матеріали, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Суд вислухавши доводи клопотання прокурора, думку учасників провадження щодо доводів клопотання, враховуючи встановлені обставини та дані про обвинуваченого, дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому. Суд виходить із того, що ймовірність реалізації вказаних прокурором ризиків (переховуватися від суду та впливати на свідків у справі) не зменшилася на даний час, і на це вказують такі обставини: обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень різного ступню тяжкості, в тому числі особливо тяжкого, за яке законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, суспільно небезпечним наслідком якого стала смерть двох осіб. Свідки у цьому кримінальному провадженні, показання яких суд має сприймати безпосередньо, ще не допитувалися, з огляду на стадію розгляду справи. Крім того, суд бере до уваги дані про обвинуваченого, а саме: відсутність у обвинуваченого, який не одружений,осіб на утриманні немає, а також відсутність у останнього до затримання офіційного місця працевлаштування та доказів активної трудової діяльності, та відсутність стійких соціальних зв`язків за місцем проживання. При цьому, відсутні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть у цій конкретній справі, забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.
Суд вважає, що лише такий запобіжний захід, який хоча і є винятковим, проте спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , має такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Разом з тим, суд врахувавши всі доводи учасників, надані в судовому засіданні, повторно дослідивши наявні матеріали, вважає необґрунтованими доводи захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_8 щодо наявності підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки у цій конкретній справі застосування такого запобіжного заходу не може бути достатнім та таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України. Крім того, відсутні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть у цій конкретній справі, забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.
При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.
Крім того, суд дійшов висновку про необхідність залишити як альтернативу даному запобіжному заходу обвинуваченому ОСОБА_8 заставу. При цьому, врахувавши положення статей 177, 178 КПК України, суд дійшов висновку про залишення як альтернативу запобіжному заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 застави у розмірі, визначеному ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.09.2022 року, а саме у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1189500 грн з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 5 статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
При цьому, суд, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатись, дійшов висновку, що застава саме у такому розмірі буде належною гарантією того, що у разі сплати визначеного розміру застави, обвинувачений вирішить не зникати через побоювання втратити заставу. Суд, дійшов висновку, що такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, з урахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не порушує прав обвинуваченого, а тому підстави вважати його завідомо непомірним відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України, на 60 днів до 22 січня 2023 року включно.
Залишити як альтернативу даному запобіжному заходу обвинуваченому ОСОБА_8 заставу в розмірі 500 (п`ятсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1189500 (один мільйон сто вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:
- з`являтися до прокурора або суду за кожною вимогою;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на банківські реквізити:
Отримувач:
Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області.
Код отримувача ( код ЄДРПОУ): 26268119
Банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ
Рахунок отримувача UA0018661.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на банківські реквізити, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти та повідомити усно і письмово Києво-Святошинський районний суд Київської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається такими, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали оголошено 28.11.2022 року о 17 год. 00 хв.
Головуючий суддя ОСОБА_1