Справа № 296/6315/22
Ухвала
Іменем України

25 листопада 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 04.08.2022 року за №0001469 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001469 від 04.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор звернулась до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, вказавши про наявність визначених в ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою та п`ятою вказаної статті.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила наступне. Санкція інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а саме п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України передбачає у тому числі відповідальність у вигляді довічного позбавлення волі або позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, а також те, що обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працює, вчинив кримінальне правопорушення щодо дружини з якою незадовго до вчинення злочину одружився, що свідчить про відсутність у нього на даний час міцних соціальних зв`язків, за віком не є особою похилого віку та усвідомлює те, що він може бути засудженим до реальної міри покарання. Крім того, зазначила, що вагомим є ризик повторного вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, оскільки останній раніше неодноразово судимий, востаннє був засуджений 23.03.2021 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч.1 ст. 115 КК України до 09 років позбавлення волі та звільнився із місць позбавлення волі лише у листопаді 2021 року, вчинивши через 09 місяців умисне особливо тяжке кримінальне правопорушення аналогічно складу умисне вбивство.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні щодо клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Згідно вимогам ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор у клопотанні про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.08.2022 року ОСОБА_5 під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира, термін дії якого закінчується 27.11. 2022 року.

При вирішенні питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, оцінюється судом в світлі обставин цих кримінальних правопорушень та особистої поведінки обвинуваченого, приходить до висновку, що ризик переховування є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.2 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, що унеможливлює застосування звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватись від суду.

При встановленні наявності ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, ОСОБА_5 офіційно не працює, вчинив кримінальне правлпорушення щодо дружини, з якою незадовго до вчинення злочину дружився, що свідчить про відсутність у нього на даний час міцних соціальних зв`язків, за віком не є особою похилого віку та усвідомлює те, що він може бути засудженим до реальної міри покарання, з метою уникнення покарання може переховуватись від суду, крім того, раніше неодноразово судимий, звільнився з міст позбавлення волі лише у листопаді 2021 року, вчинивши через 09 місяців умисне особливо тяжке кримінальне правопорушення аналогічно складу умисне вбивство.

Зазначене свідчить, що на даний час жоден інший з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим судом та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час розгляду справи.

Підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, та обставини, які при цьому враховувались, не змінились, а ризики не зменшились.

При цьому, суд не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також, забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для зміни або скасування запобіжного заходу, суд не вбачає.

Враховуючи, що прокурором доведено існування достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також відсутність підстав для зміни та скасування запобіжного заходу, суд, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах строків, встановлених ст. 197 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 315 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, а саме по 23 січня 2023 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1