ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Володимирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000520 від 14.10.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Кременчук Полтавської області, єврея, громадянина України, з професійною технічною освітою, не працюючого, не судимого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в 2022 році, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні довідки військово-лікарської комісії, яка видається територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, а також відмітки у військовому квитку серії НОМЕР_1 від 26.11.1995 про зняття з військового обліку, яка ставиться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою заздалегідь домовився про виготовлення вказаних документів.

При цьому, ОСОБА_4 , розуміючи, що вказана довідка військово-лікарської комісії та відмітка у військовому квитку про зняття з військового обліку будуть підроблені, реалізуючи свій злочинний намір у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб надав свій військовий квиток серії НОМЕР_1 від 26.11.1995 для проставлення у ньому відмітки про зняття з військового обліку а також персональні дані особи для внесення відомостей в довідку військово-лікарської комісії, які в сукупності з іншими документами надають право перетнути державний кордон України у період дії правового режиму воєнного стану.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, використовуючи реквізитні дані ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, умисно виготовила підроблений офіційний документ довідку військово-лікарської комісії №6/5315 від 11.10.2022, вказавши в ній завідомо недостовірні відомості про непридатність ОСОБА_4 до проходження військової служби в Збройних силах України, та посвідчила його печаткою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також поставила відмітку у військовому квитку серії НОМЕР_1 від 26.11.1995 який належить ОСОБА_4 про зняття з військового обліку останнього, після чого передала довідку військово-лікарської комісії №6/5315 від 11.10.2022 та військовий квиток серії НОМЕР_1 від 26.11.1995 ОСОБА_4 .

Крім цього, він же, 14.10.2022 близько 08 год. 50 хв., під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг» Волинської митниці Держмитслужби, що за адресою: вулиця Левінцова, 60, м. Устилуг Володимирського району Волинської області, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, будучи особою призовного віку, який не має права перетину державного кордону України у період дії правового режиму воєнного стану, введеного Законом України «Про затвердження Указу Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р., з наступними змінами, Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993р., з метою незаконного перетину державного кордону України, надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблений документ, а саме: довідку військово-лікарської комісії №6/5315 від 11.10.2022 яка видана на ім`я ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_3 не видавалися та не посвідчувалися, а також військовий квиток серії НОМЕР_1 від 26.11.1995, в якому наявна відмітка про зняття з військового обліку ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_3 не ставилась чим використав завідомо підроблені документи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав повністю, погодився з кваліфікацією інкримінованих злочинів, підтвердивши фактичні обставини справи і зібрані по ній докази. Пояснив, що мав намір незаконно перетнути кордон, оскільки с початку війни його дружина та син виїхали до Польщі. З цією метою він надав свої документи для виготовлення медичної довідки, а згодом особа з якою домовлявся повернула документи з відповідними відмітками, хоча фактично ніяких медичних оглядів він не проходив. Під час перетинання кордону, надав цю медичну довідку прикордонникам, після чого було виявлено підробку та його затримано. Усвідомлював, що діє в обхід та порушення норм закону. Вказав, що змінив своє ставлення до вчиненого, щиро кається, просить суворо не карати. Працює без офіційного працевлаштування охоронцем в цеху, проживає разом з матір`ю та бабою.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень визнав повністю, переконавшись у добровільності та істинності його позиції за згодою сторін, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, з`ясував, чи не має сумнівів в добровільності його позиції, а також роз`яснив обвинуваченому, що він буде позбавлений права оспорювати ці обставини та кваліфікацію інкримінованих правопорушень справи в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у пособництві, тобто наданні засобів, які сприяли вчиненню кримінального правопорушення іншим співучасникам, у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, а також у використанні завідомо підробленого документу, доказана повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Отже, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації й проживання, сім`ю, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, в спеціалізованих установах на обліку не перебуває, зі слів працює без офіційного працевлаштування. Вину у вчинених злочинах визнавав на протязі розгляду справи, засуджував себе за вчинене діяння, щиро каявся.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, думки сторони публічного обвинувачення, обставин, які пом`якшують покарання винного, зокрема беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, поведінка після вчинення злочинів, ставлення до скоєного, та відсутність обтяжуючих обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за можливе при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.5 ст.27, ч.3 ст.359 КК України застосувати ст.69 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу, та за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в мінімальних межах, установлених санкцією статті, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.10.2022 року, слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити йому покарання:

-за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч)гривень;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят)гривень;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч)гривень.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.10.2022 року - скасувати.

Речові докази:

Довідку військово-лікарської комісії №6/53/5 від 11.10.2022, видану на ім`я ОСОБА_4 зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Військовий квіток та телефон марки «Xiaomi Redmi 9A», які поміщено на зберігання в кімнату речових доказів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області повернути власнику ОСОБА_4 .

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_5