Справа № 643/2939/22
Провадження № 1-кс/643/1051/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2022 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003840 від 02.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківський області знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003840 від 02.12.2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.12.2022 року приблизно о 17 годині 45 хвилин, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», воєнний стан в Україні продовжується з 21 листопада 2022 строком на 90 діб до 19 лютого 2023 року, знаходячись в магазині «Аврора» за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 57/106, де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «Вигідна покупка», підійшов до вітрини з ножами та в цей час у нього виник злочинний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 2-х ножів, які належать ТОВ «Вигідна покупка», переслідуючи корисливу мету, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, бажаючи діяти саме таким чином, таємно, шляхом вільного доступу, взяв вищезазначені 2 ножі ТМ «TUOMEI» та поклав їх до кишені куртки одягненої на ньому.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , бажаючи отримати можливість розпорядитись викраденим, і не бажаючи бути застигнутим на місці скоєння злочину, почав рухатись у бік виходу з магазину, однак, його злочинні дії стали очевидними для працівника магазину, який знаходився біля виходу з магазину та зупинив ОСОБА_4 , який намагався залишити місце скоєння злочину, не давши йому можливості розпорядитись викраденим.

Після чого, ОСОБА_4 , не бажаючи бути затриманим, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій та, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, відкрито та рішуче, з метою незаконного заволодіння майном та подальшого зникнення з місця вчинення кримінального правопорушення масою тіла видавив скло пакет з метало пластикових дверей та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, однак при спробі зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення був затриманий працівниками поліції.

03.12.2022 підозрюваний ОСОБА_4 , добровільно в присутності захисника ОСОБА_5 видав слідчому ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області свої речі, в яких вчинив злочин 02.12.2022, а саме: курточку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, спортивні брюки синього кольору зі слідами речовини бурого кольору. Дані речі були вилучені та опечатані.

Власником даного майна є, ОСОБА_4 (який на даний час перебуває в ДУ Харківський слідчий ізолятор).

Таким чином, існують достатні підстави вважати, що вилучені під час добровільної передачі ОСОБА_4 предмети містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому посилаючись на те, що вилучене майно буде використовуватись у якості речових доказів і з метою збереження речових доказів та позбавлення можливості їх знищення або переховування, просив накласти арешт на майно.

До початку судового розгляду прокурор подав заяву, з проханням розглядати клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчий суддя вважає, що строки для звернення з клопотанням про арешт майна слідчий не пропустив, оскільки слідча дія проведена у вихідний день, з клопотанням прокурор звернувся в перший робочий.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт на майно із позбавленням права відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на: курточку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, спортивні брюки синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, які 03.12.2022 підозрюваний ОСОБА_4 , добровільно в присутності захисника ОСОБА_5 видав слідчому ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7