Справа № 346/5107/22
Провадження № 1-кп/346/324/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 , розглянувши клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям,

по кримінальному провадженню №0000045, в якому ОСОБА_3 (яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Миловань Ковельського району Волинської області; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; громадянка України; освіта вища економічна; одружена; дітей не має; судимостей не має; не працює) обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 5 статті 27 та частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України,

а сторонами та іншими учасниками кримінального провадження є: з боку обвинувачення - прокурор: ОСОБА_4 , з боку захисту обвинувачена: ОСОБА_3 та її захисник: ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

До суду із обвинувальним актом по даному кримінальному провадженню звернувся прокурор. Але до початку проведення підготовчого судового засідання, обвинувачена подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям. Тож вказане питання суд розглядав з ініціативи сторони захисту.

Аргументи обвинуваченої та її захисника. Обвинувачена вперше вчинила кримінальний проступок, після вчинення якого щиро кається, свою вину визнає, активно сприяла розкриттю вчиненого кримінального проступку. Збитки чи інша шкода її діянням не заподіяна, а тому вона її і не відшкодовувала. Готова сплатити витрати держави на залучення експертів.

Позиція сторони обвинувачення. Не заперечує проти закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачена дійсно з самого початку розслідування активно сприяла розкриттю вчиненого нею проступку, вчинила його вперше, вину визнає і дійсно щиро кається, судимостей не має. І хоча прямих збитків чи іншої шкоди її діянням не заподіяно, вона повинна сплатити витрати держави на залучення експертів.

Встановлені судом обставини:

10 лютого 2022 року, у Єдиний реєстр досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення №0000045 за частиною 5 статті 27 і частиною 1 статті 358 КК України (а.с.2-3,4-5). А 03 грудня 2022 року, по даному провадженню ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 5 статті 27 і частиною 1 статті 358 КК України (а.с.2-3,4-5).

Разом з цим, вже 06 грудня 2022 року, до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області було подано обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню, за яким ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 5 статті 27 і частиною 1 статті 358 КК України, за таких обставин: будучи позбавленою права керування транспортними засобами постановою Луцького міськрайонного суду від 11 лютого 2011 року (справа №161/19361/20) з метою уникнення встановленої Кодексом України про адміністративні правопорушення відповідальності за керування транспортними засобами, ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище: ОСОБА_7 ) в порушення вимог статті 15 Закону України "Про дорожній рух", яка визначає основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами, в перід часу з 13 листопада 2020 року по 03 грудня 2021 року, діючи умисно, протиправно, з метою подальшого використання підробленого посвідчення водія, вступила у змову з невстановленою під час досудового розслідування особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та усвідомлюючи злочинний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення офіційного документа (посвідчення водія), надала перебуваючи в центральній частині м.Коломия, невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані та фотокартку для подальшого їх внесення до підробленого документу, чим створила сприятливі умови для вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 358 КК України. А в подальшому, ця особа у невстановленому під час досудового розслідування місці виготовила підроблений документ - посвідчення водія, який надає право керувати транспортним засобом та видається в установленому постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08 травня 1993 року порядку, з дотриманням певної процедури, а саме бланк посвідчення водія на ім`я: ОСОБА_8 (серія і номер: НОМЕР_1 від 10 липня 2020 року), в яке внесла її анкетні дані та фотографію (а.с.2-3).

І за даними обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились у пособництві при підробленні офіційного документа, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 5 статті 27 і частиною 1 статті 358 КК України (а.с.2-3).

Також, за даними обвинувального акту, ОСОБА_3 вчинила вказане правопорушення вперше, судимостей не має, як і обставин, які б обтяжували її покарання (а.с.2-3).

У судовому засіданні, обвинувачена свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку визнала повністю, критично оцінила свій вчинок, зазначивши, що жаліє про це і вона відчуває сором за свій вчинок і не хоче робити такого в майбутньому. Тому суд погоджується із прокурором у тому, що обвинувачена дійсно щиро покаялась.

Також, оскільки прокурорка підтвердила те, що обвинувачена з`являлась за викликом до слідчого та добровільно розкрила слідчому, невідомі йому до цього обставини, зокрема обставини і мету виготовлення нею підробленого документа та надала ідентифікуючі ознаки рішення суду щодо неї, суд вважає, що обвинувачена дійсно активно сприяла розкриттю інкримінованого їй кримінального проступку.

І окремо, суд також відзначає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 не містить будь-яких відомостей про завдання нею інкримінованим їй діянням збитків чи шкоди (а.с.2-3).

Оцінка суду по суті клопотання.

Положеннями пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною 2 статті 284 цього Кодексу. А пунктом1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

І одним з таких випадків, в силу положень статті 45 КК України, є звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Зокрема, за положеннями частини 1 статті 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому, застосовуючи вказану норму права суд бере до уваги правовий висновок Верховного суду, наданий ним у пункті 3 постанови Пленуму від 23 грудня 2005 року №12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" (оскільки вважає його актуальним у наступній частині), за яким:

- звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості (нині - кримінального проступку);

- дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину (нині - кримінального проступку) особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтею 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки;

- щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину (нині - кримінального проступку) яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася;

- активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин.

Таким чином, з урахуванням наведеного, і встановлених судом обставин, суд констатує наступне:

- ОСОБА_3 дійсно вчинила кримінальний проступок, передбачений частиною 5 статті 27 і частиною 1 статті 358 КК України - вперше;

- цей проступок, з огляду на обставини його вчинення, що вказані у обвинувальному акті та його суть, не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- ОСОБА_3 після вчинення кримінального проступку дійсно щиро покаялась;

- ОСОБА_3 активно сприяла розкриттю вчиненого кримінального проступку;

- внаслідок вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, не встановлено заподіяння збитків або шкоди;

- ОСОБА_3 бажає повністю відшкодувати Державі Україна витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню.

Тож зважаючи на це, суд погоджується і зі стороною захисту, і зі стороною обвинувачення у тому, що всі, передбачені статтею 45 КК України умови для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, у зв`язку з дійовим каяттям, у її випадку, є наявними та підтвердженими, окрім питання збитків чи шкоди (але у її випадку вони не заподіювались, то і обов`язку їх відшкодувати чи усунути у обвинуваченої не виникає).

І оскільки, після виконання судом положень частини 3 статті 285 КПК України, обвинувачена особисто підтвердила суду про своє бажання аби суд звільнив її від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 КК України та закрив крмінальне провадження, її клопотання підлягає задоволенню.

Щодо речових доказів і документів.

Позиція прокурора. Р ечовий доказ у вигляді посвідчення водія, виданого на ім`я: ОСОБА_8 (серія і номер: НОМЕР_1 від 10 липня 2020 року) треба знищити.

Позиція обвинуваченої та її захисника. Підтримали позицію прокурора.

Оцінка суду. В силу положень частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатись до набрання рішенням законної сили. При цьому, частина 9 статті 100 КПК України прямо передбачає, як суду треба вирішити питання про долю конкретних речових доказів і документів.

Тож, на виконання положень частини 9 статті 100 КПК України, вказане посвідчення водія дійсно слід знищити, оскільки воно було безпосереднім об`єктом підробки.

Щодо процесуальних витрат.

Позиція прокурора. Держава Україна понесла витрати пов`язані із залученням експерта, розмір яких складає 2642 гривні 92 копійки, тому обвинувачена повинна їх відшкодувати.

Позиція обвинуваченої. Погодилась з необхідністю відшкодування витрат, які понесла держава Україна.

Позиція захисника. Підтримав обвинувачену.

Оцінка суду. Положеннями пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України передбачено, що процесуальні витрати складаються з витрат, пов`язаних із залученням експертів. І оскільки обвинувачена бажає їх відшкодувати, що вказує на її справжнє бажання виправити ситуацію, що склалася, вказані витрати у заявленому прокурором розмірі дійсно слід стягнути з обвинуваченої.

Інші процесуальні питання.

Підстави, для вирішення судом інших питань, передбачених статтею 368 КПК України - відсутні.

Таким чином, керуючись статтями 1-33,36,37,55-60,75-84,98-100,110,284,314,369-372,376,532 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за кримінальний проступок, передбачений частиною 5 статті 27 та частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України - у зв`язку з дійовим каяттям.

Стягнути з ОСОБА_3 2642 гривні (дві тисячі шістсот сорок дві) гривні 92 (дев`яносто дві) копійки на користь держави Україна, у якості компенсації витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Речовий доказ у вигляді посвідчення водія ( НОМЕР_1 ) - знищити.

Закрити дане кримінальне провадження у зв`язку із звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із дійовим каяттям.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1