Справа № 946/11/23
Провадження № 1-кс/946/71/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого - ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим ВП № 2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001059 від 07.11.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється Ізмаїльською окружною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.11.2022, у денний час ОСОБА_5 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходились в приміщенні кімнати будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем свого мешкання, де вживали їжу.

Під час вживання їжі, приблизно о 13:30 годині 07.11.2022, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , відбувся раптовий конфлікт на ґрунті неприязних відносин, внаслідок якого у ОСОБА_5 виник умисел на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, на ґрунті неприязних стосунків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, схопив ніж, який знаходився на кухонному столі, та завдав ОСОБА_7 удар в область черевної порожнини зліва.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням селезінки.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, кваліфікованого як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

За наявності достатніх доказів 08.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, свою вину у інкримінуємому йому діянні визнав частково.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у інкримінуємому діянні підтверджується зібраними на даний час в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 07.11.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; довідкою Ренійської центральної міської лікарні від 07.11.2022; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 08.11.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 08.11.2022 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час проведення досудового розслідування відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке поєднане з насильством, небезпечним для життя в момент заподіяння, особу підозрюваного, тяжкість вчиненого, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачене у вигляді тримання під вартою від 5 до 8 років, так само враховуючи те, що підозрюваний міцних соціальних зв`язків не має, не працює, зловживає спиртними напоями та веде антигромадський спосіб життя, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, що може негативно вплинути на всебічне та об`єктивне як досудове розслідування, так і судовий розгляд кримінального провадження.

09.11.2022 слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обчислюється з 09.11.2022 та термін якого спливає 05.01.2023.

Проте, завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, у зв`язку з необхідністю отримати висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , висновки судово-медичних експертиз речових доказів, провести слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_7 , дослідити та перевірити всі доводи підозрюваного, а також усунути наявні в матеріалах досудового розслідування суперечності для остаточного та беззаперечного доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення

Внаслідок складності кримінального провадження, закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 50001059 відносно підозрюваного ОСОБА_5 у встановлений законом двомісячний термін, який закінчується 08.01.2023, неможливо, оскільки необхідно отримати висновки судово-медичних експертиз речових доказів, провести слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_7 , дослідити та перевірити всі доводи підозрюваного, а також усунути наявні в матеріалах досудового розслідування суперечності для остаточного та беззаперечного доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, виконати вимоги ст.ст. 283, 290 КПК України, а саме: відкриття матеріалів кримінального провадження, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, та направлення обвинувального акту до суду до закінчення строку досудового розслідування у зв`язку з чим, для виконання вказаного об`єму роботи необхідний строк не менше одного місяця.

27.12.2022 за клопотанням слідчого, строк досудового розслідування керівником Ізмаїльської окружної прокуратури, продовжено до трьох місяців, тобто до 08.02.2023.

У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити, зазначив.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого. Зазначив, що наявні всі підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від правоохоронних органів, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні підозрюваний свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав, розкаявся, зазначив, що скоїв помилку, просив застосувати домашній арешт.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначила про необхідність надання альтернативи та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, підозрюваний вину визнає, розкаюється, вважає, що немає необхідності у проведенні інших слідчих дій, у зв`язку із визнанням вини підозрюваним.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Встановлено, що відділенням № 2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001059 від 07.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

08.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

09.11.2022 слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обчислюється з 09.11.2022 та термін якого спливає 05.01.2023.

Постановою керівника Ізмаїльської окружної прокуратури про продовження строку досудового розслідування від 27.12.2022 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001059 від 07.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, продовжено до 3 місяців, тобто до 08.02.2023 року.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 07.11.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; довідкою Ренійської центральної міської лікарні від 07.11.2022; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 08.11.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 08.11.2022 та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, кваліфікованого як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність судимості, тощо.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Підставою для продовження строку тримання під вартою підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а також наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке поєднане з насильством, небезпечним для життя в момент заподіяння, особу підозрюваного, тяжкість вчиненого, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачене у вигляді тримання під вартою від 5 до 8 років, так само враховуючи те, що підозрюваний міцних соціальних зв`язків не має, не працює, зловживає спиртними напоями та веде антигромадський спосіб життя, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, що може негативно вплинути на всебічне та об`єктивне як досудове розслідування, так і судовий розгляд кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час об`єктивного та неупередженого дослідження обставин, які обґрунтовують встановлені ризики в поведінці підозрюваного, слід дійти висновку що заявлені ризики не зменшилися та в повній мірі виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Так, підозрюваний у випадку обрання іншого запобіжного заходу може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На теперішній час ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали, підозрюваному ОСОБА_5 на даний час змінювати міру запобіжного заходу з арешту на більш м`яку міру недоцільно, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, в зв`язку з чим з метою ухилення від покарання за вчинене, має реальну можливість переховуватись від правоохоронних органів, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, чим може перешкоджати встановленню об`єктивних обставин справи та таким чином уникнути кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків та заміни запобіжного заходу на більш м`який.

При цьому, виходячи з вказаного, враховуючи, обґрунтованість підозри в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, оцінюючи в сукупності обставини визначені ч.1 ст.178 КПК України, враховуючи усі пояснення, позицію слідчого та прокурора, а також, вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вік підозрюваного, соціальні зв`язки підозрюваного, те, що ОСОБА_5 визнав себе винним, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, проживав за тією ж адресою, що і потерпіла, офіційно не працевлаштований, та як наслідок відсутність постійного джерела доходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

На думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інший злочин. Існування зазначених ризиків доведено наявними об`єктивними даними, здобутими під час досудового розслідування.

Крім того, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан, який діє до цього часу.

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, а саме: перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на доведення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з огляду на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а також зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інший злочин та встановлення неможливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

Ризики, на наявності яких наголошують слідчий та прокурор на даний момент не зникли, продовжують існувати та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

З вказаного вище вбачається, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, так як може не запобігти ризикам вчинення нових злочинів, переховування від органів досудового розслідування та впливу на потерпілого, свідків.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вирішуючи питання про продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з огляду на підтвердження викладених вище ризиків, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчій суддя приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а тому вважає за можливе та необхідне продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 30 діб до 03 лютого 2023.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 05.01.2023р. о 09:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1