ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/8169/22 (провадження № 1-кп/201/857/2022), відомості про яке 14 жовтня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001419, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Маріуполь, Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, раніше судимого: 10 вересня 2002 року вироком Приморського районного суду м. Маріуполя за ч. 3 ст. 152 КК України, до покарання у виді трьох років позбавлення волі; 03 жовтня 2002 року вироком Приморського районного суду м. Маріуполя за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі; 18 листопада 2002 року вироком Першотравневого районного суду Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України, до покарання у виді шести років шести місяців позбавлення волі; 31 січня 2011 року вироком Приморського районного суду м. Маріуполя за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України, до покарання у виді двох років двох місяців позбавлення волі; 04 квітня 2011 року вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі; 20 липня 2011 року вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді чотирьох років дев`яти місяців позбавлення волі; 08 серпня 2011 року вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі; 31 січня 2017 року вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого 09 липня 2019 року, у зв`язку із відбуттям покарання; 22 травня 2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 190 КК України, до покарання у виді одного року позбавлення волі, 05 серпня 2020 року вироком Донецького апеляційного суду вирок суду першої інстанції було скасовано в частині призначеного покарання та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі, звільненого 28 лютого 2022 року, у зв`язку із відбуттям покарання, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Указом Президента України № 64/2022 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», № 2119-ІХ від 15.03.2022 року (реєстровий № 7168) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2212-ІХ від 21.04.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2263-ІХ від 22.05.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2500-ІХ від 15.08.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, зокрема востаннє 05 серпня 2020 року Донецьким апеляційним судом за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, після відбуття покарання на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин у сфері проти власності за наступних обставин.

14 жовтня 2022 року, близько 20 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Баха, біля будинку № 12, маючи раптово виниклий умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, побачив у руках потерпілої ОСОБА_6 , жіночу сумочку, яка матеріальної цінності для потерпілої не несе, в середині якої знаходились: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J6+», SM-J610FN/DS чорного кольору imei: НОМЕР_1 , вартістю 2 580,00 гривень; грошові кошти у сумі 1 100,00 гривень, які останній визначив, як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Севастопольська, біля будинку № 35, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний, корисливий умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що його дії є відкритими для оточуючих, наблизився до потерпілої ОСОБА_7 , та своєю рукою шляхом ривка вирвав із рук останньої жіночу сумочку із зазначеними речами в середині.

Після чого, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 , майнову шкоду у сумі 3 680,00 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладеного у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував завдану шкоду потерпілій, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, враховуючи думку потерпілої, а також вищезазначені пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, сукупність яких з урахуванням особи останнього, а також відшкодуванням шкоди потерпілій, на думку суду, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі в розмірі нижчим від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, його конкретним обставинам і наслідкам, зокрема, характеру і способу заволодіння чужим майном, його розміру, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а також обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а отже, сукупність всіх цих даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання, не пов`язаного з реальним його відбуттям, а призначення реального покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, шляхом призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції цієї частини статті, у виді п`яти років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 14 жовтня 2022 року, залишивши до набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в рахунок призначеного цим вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення з 14 жовтня 2022 року по день набрання вироком суду законної сили, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні в розмірі 2 246,58 (дві тисячі двісті сорок шість) грн. 58 коп.

Речові докази монети номіналом 5 грн. - 1 шт., 2 грн. 2 шт., 1 грн 33 шт., 10 коп. 2 шт., блістер із таблеткою; 1 згорток із таблеткою; поліетиленові пакети прозорого кольору; цукерка в обгортці зеленого кольору; чохол силіконовий для телефону; жіночу сумку в середині якої знадяться лікарські засоби, розчіска жовтого кольору, пакетик із печивом, дві запальнички, карту скидок магазин «VARUS», картку «Discont Place», косметичку сірого кольору, картки у кількості 16 штук, перепустка на ім`я ОСОБА_6 , два сліп пакети, мобільний телефон «Samsung» SM J610PN/DS чорного кольору, в чохлі чорного кольору, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити за належністю власнику; 1 слід пальців рук на 2 л/с, 2 сліди пальців рук на 2 л/с, 4 сліди пальців рук на 4 л/с знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1