У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0002501 від 05 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07.11.2022 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, яке обґрунтовується тим, що СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві в ході проведення досудового розслідування, в рамках кримінального провадження, відомості щодо якого 04.11.2022 року внесено до ЄРДР за № 0002501, 05.11.2022 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.11.2022 року приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебував у приміщенні хостелу за адресою: АДРЕСА_1 , а саме в кімнаті загального користування, де у нього виник злочинний, корисливий умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану з приміщення вищевказаного хостелу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, ОСОБА_5 , впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, перебуваючи в приміщені хостелу, а саме в кімнаті загального користування, шляхом вільного доступу, взяв зі столу мобільний телефон марки «Samsung», моделі «galaxy G5», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , золотистого кольору, вартістю 4900 грн., з sim-карткою оператора стільникового зв`язку «Vodafon» на номер НОМЕР_3 , яка майнової цінності не становить, флеш-карту до телефону об`ємом 64ГБ, яка майнової цінності не становить, поклав до внутрішньої кишені куртки та вийшов з приміщення даного хостелу.

В подальшому, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_8 майнового збитку на загальну суму 4900 грн.

Крім цього, 04.11.2022 року приблизно о 16 год. 55 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщені вказаного хостелу, а саме у кімнаті під № 3, шляхом вільного доступу, взяв зі столу мобільний телефон марки «Iphone», моделі «7», рожевого кольору, IMEI НОМЕР_4 , вартістю 7999 грн., з sim-карткою оператора стільникового зв`язку «Лайфселл» на номер НОМЕР_5 , яка майнової цінності не становить, в силіконовому чохлі рожевого кольору, який майнової цінності не становить, які поклав до внутрішньої кишені куртки та вийшов з приміщення даної кімнати.

В подальшому, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_9 майнового збитку на загальну суму 7999 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

04.11.2022 року о 18 год. 15 хв. в порядку ст. 208 КПК ОСОБА_5 затримано (фактичний час затримання 03.11.2022 року о 19 год. 59 хв.).

Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень є зібрані в кримінальному провадженні докази, а саме: протоколи прийняття заяв про вчинені кримінальні правопорушення; протоколи допиту потерпілих; протоколи огляду місця події; протоколи допиту свідків; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протокол затримання; протокол допиту підозрюваного; протокол додаткового допиту потерпілої; протоколи перегляду відеозаписів; протоколи огляду ; інші матеріалами досудового розслідування в сукупності.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий в клопотанні зазначає, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний вчинив тяжке кримінальне правопорушення, санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілих, свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; вчинити інше кримінальне правопорушення. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вважає наявність ризиків обґрунтованими, а застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливим, оскільки вони не нададуть можливості забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також, в разі задоволення клопотання, просить визначити розмір застави в сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з зазначених у ньому підстав.

Захисник підозрюваного, з позицією якого останній погодився, заперечував проти клопотання прокурора у зв`язку з недостатністю підстав та просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, на які посилається сторона обвинувачення, обґрунтовуючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України») означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).
За вимогами ч. 2 ст. 194 КРК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В ході розгляду клопотання встановлено, що в провадженні Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0002501 від 05.11.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється Солом`янською окружною прокуратурою.

04.11.2022 року о 18 год. 15 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 03.11.2022 року о 19 год. 59 хв.) та 05.11.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, в яких, як вбачається з матеріалів клопотання, він підозрюється обґрунтовано, щодо вчинення яких сам підозрюваний у судовому засіданні не заперечував.

Враховуючи характер правопорушення, наявна необхідність застосування запобіжного заходу.

Орган досудового розслідування просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до змісту ст. ст. 177, 183, 194 КПК України, крім наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тримання під вартою має бути обумовлено доведеністю обставин, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З огляду на те, що норма ст. 177 КПК України є бланкетною і ризики, які передбачені ч. 1, зазначені лише для кваліфікації конкретних дій особи, або ознак, які могли б дати підставу слідчому судді вважати ризики існуючими з відповідним пунктом зазначеної статті, тому ті факти, які саме дали підставу вважати кожен окремий ризик існуючим, має бути чітко описаними.

Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами, які б в сукупності свідчили про наявність підстав, що були достатніми для застосування запобіжного заходу.

Також у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово зазначив, що для того, б позбавлення волі вважалося вільним від свавілля, недостатньо, щоб цей захід застосовувався відповідно до національного законодавства, воно також має бути необхідним в конкретних обставинах, оскільки тримання особи під вартою є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі заходи було оглянуто і визнано недостатніми («Корнейков проти України», «Руденко проти України»).
Так, слідчий в клопотанні зазначає, що, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення, що пов`язане з позбавленням волі, ОСОБА_5 може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та, в подальшому, суду.

На той факт, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що він не працевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, вчинив два корисливих кримінальних правопорушення, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові злочини майнового характеру.

Також, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може зникнути та перебувати тривалий час у розшуку на що вказує те, що він місця реєстрації на території Києва не має, не одружений, дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків.

Тому вищевикладене, на думку слідчого, з чим погодився і прокурор в судовому засіданні, свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Нормою ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , не підпадає під злочин, визначений в ч. 6 ст. 176 КПК України, за який винятково за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тобто, за змістом ст. 12 КК України таке кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Разом з тим, під час розгляду клопотання прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України.

Встановлено, що підозрюваний має зареєстроване у встановленому законом порядку місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; він раніше не судимий.

Крім того, слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення та розмір майнової шкоди, сприяння підозрюваного органу досудового розслідування в кримінальному провадженні та, зокрема, те, що викрадене майно повернуто потерпілим особам.

Таким чином, вбачається відсутність підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на ухилення від виконання процесуальних обов`язків під час досудового розслідування, зокрема, переховуватися від правоохоронних органів чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України»).

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки вважає, що обрання такого запобіжного заходу є достатнім та дієвим для досягнення мети досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні з огляду на встановлені обставини та надані докази.

Статтею 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 52, 131, 177-179, 184, 186-187, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка Бобринецького району Кіровоградської обл., громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше не судимого, запобіжній захід у виді особистого зобов`язання та покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- з`являтися за кожною вимогою до слідчого, в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження, та процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає м. Київ, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

на строк до двох місяців в межах строку досудового розслідування, тобто до 05 січня 2023 року включно.

Повідомити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Солом`янської окружної прокуратури міста Києва, якими здійснюється процесуальне керівництво в кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 11 листопада 2022 року.

Слідчий суддя: