ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/4036/22 Справа № 210/2141/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції матеріали контрольного провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченим, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 263-1 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до 28.12.2022 року, -

В СТ А Н О В И Л А:

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч.2 ст.28, ч.2 ст. 263-1 КК України.

Мотивуючи вказане рішення, суд зазначив про вагомість ризиків втечі, знищення речових доказів, впливу на свідків та вчинення іншого злочину, які на теперішній час не зменшились. Вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не здатні забезпечити досягнення мети визначеної ст. 177 КПК України.

На вказане рішення захисник подав апеляційні скарги, в яких просить ухвалу суду скасувати та обрати обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід. Вказує, що ризики мають формальний характер та є недоведеними. Зазначають, що суд першої інстанції безпідставно продовжив обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою. Заслухавши суддю - доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів провадження, запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено під час судового провадження в суді першої інстанції.

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у ст. 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, при продовженні обвинуваченим обраного запобіжного заходу суд належним чином оцінив вагомість існуючих ризиків, які на даний час не зменшились, особи винних, їх стан здоров`я, репутацію та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи апелянта про зворотнє є безпідставними, оскаржувана ухвала містить вичерпну відповідь на кожний з них.

Фактично подані апеляційні скарги викликані самим лише недосягненням бажаного результату у виді звільнення з під варти, що в жодному випадку не може бути підставою для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу.

При цьому, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 28, ч 2 ст. 263-1 КК України, які відносяться до категорії тяжких злоинів. Судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, обвинувачені можуть переховуватись від суду чи перешкоджати розгляду даного кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Колегія суддів також враховує, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не мають міцних соціальних зв`язків на території міста Кривого Рогу, обвинувачений ОСОБА_9 не має постійного місця роботи, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що наразі є тимчасово окупованою територією, а обвинувачена ОСОБА_8 також не має офіційного місця роботи, хоча має місце реєстрації та квартиру, яка належить останній на праві приватної власності.

Так, тяжкість, характер та обставини кримінального правопорушення свідчать про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час не зменшились, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Слід зауважити, що відсутність, на даний час, фактів втечі обвинуваченого чи впливу на свідків, жодним чином не свідчить про неможливість вчинення ними цих дій в подальшому. Фактично, їх належна процесуальна поведінка та відсутність спроб передбачених у ст. 177 КПК України зумовлені не їх моральними якостями, а дієвістю обраного запобіжного заходу.

При цьому, розглядаючи можливість застосування до обвинувачених будь-якого альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками їх звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинувачених під вартою.

Враховуючи викладене, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що підстави для її зміни чи скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 - 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді