Справа № 454/1002/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/918/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , судимості не має,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 16 серпня 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч..2 ст. 286 КК України, -

встановила:

вироком Сокальського районного суду Львівської області від 16 серпня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим за ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України, звільнено засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та встановлено йому іспитовий строк в 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України, покладено на засудженого ОСОБА_6 обов`язок:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Перебіг іспитового строку засудженому обчислювати з моменту проголошення вироку.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.
Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 21.01.2022р. на автомобіль марки «Citroen Jumpy», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 скасовано.
Згідно вироку, 19.01.2022р. близько 18.30год. на автодорозі «Р-15» сполучення м.Жовква м.Ковель поблизу автозаправної станції «WOG» по вул.Перехрестя,2 в с.Сілець Червоноградського району Львівської області ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Citroen Jumpy», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , виявивши на освітленій ділянці дороги небезпеку для руху, а саме пішохода ОСОБА_9 , який переходив проїжджу частину вказаної автодороги з ліва на право відносно його напрямку руху, проявив неуважність та неналежно оцінив дорожню обстановку, не застосував своєчасно гальмування, не зупинив керований ним транспортний засіб та вчинив наїзд на ОСОБА_9 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, яка проявилася забоєм головного мозку середнього ступеня важкості, епідуральною гематомою в правій скроневі частці з пневмоцефалією, переломами скроневої і клиновидної кісток, правих виличної кістки та виличної дуги, передньої стінки правої верхньощелепної пазухи та комірок решітчастої кістки, ускладнених гемотимпанумом та гемосинусом; забійної рани в правій лобній ділянці голови; саден на носі, на правому стегні, на обличчі; крововиливів на лівих коліні та гомілці, які відносяться: відкрита черепно-мозкова травма до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення; крововиливи, рана, садна до легких тілесних ушкоджень.
Своїми злочинно-недбалими діями обвинувачений ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме, вимоги Правил дорожнього руху України:
- п.п.1.5, дії учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоди для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- 1.10, дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан;
дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;
- п.п.2.3 б), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п.п.2.3 д), не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
- п.п.12.3, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Дані порушення є у прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, зокрема, спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.
На даний вирок обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити вирок Сокальського районного суду Львівської області від 16.08.2022 року в частині призначення додаткового покарання, виключивши із вироку додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на 1 рік. Призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3-ох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, однак на його думку суд призначив додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік безпідставно. Адже за обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення та враховуючи характер роботи ОСОБА_6 суд мав усі підстави таке покарання і не призначати. Однак призначивши це додаткове покарання суд не мотивував навіть підстав для його обрання.

Наголошує, що потерпілому завдана шкода відшкодована в повному обсязі, а тому він просив суворо ОСОБА_6 не карати та щоб йому суд призначив мінімальне можливе покарання. Прокурор в судових дебатах не просив позбавляти права керування транспортним засобом ОСОБА_6 ..

Звертає увагу, що ОСОБА_6 є особою молодого віку, працює в Сілецькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів на посаді оператора газової котельні Сілецької ЗШ І-ІІІст. із І6.09.2013 р. та згідно наданої характеристики зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований працівник.

Більше того, згідно відповіді Сілецької ЗШ І-ІІІст. від 09.09.2022р., в осінньо- зимовий період робочі години оператора газової котельні припадають на нічні години. Оскільки ОСОБА_6 проживає у іншому населеному пункті, а громадський транспорт у нічний час доби не здійснює перевезення пасажирів, тому для прибуття на роботу йому необхідний автомобіль та відповідно право керування ним.

Підкреслює, що на утриманні ОСОБА_6 перебуває двоє малолітніх дітей, ОСОБА_10 04.2020р. та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також дружина ОСОБА_12 котра знаходиться у декретній відпустці. Тому, задля належного їх утримання, ОСОБА_6 змушений підзаробляти додатково на іншій роботі, котра як раз і пов`язана із перевезенням вантажів. Також, він працює у сільській місцевості, а тому відсутність в користуванні автомобіля явно утруднить повсякденне проживання його та сім`ї із двома малолітніми дітьми.

У зв`язку із цим, право керування автомобілем ОСОБА_6 вкрай необхідно так як без цього, він не зможу утримувати сім`ю.

Проте, суд при визначені міри покарання не врахував цих всіх обставин, та призначив додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на 1 рік.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Вина ОСОБА_6 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.
Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України.
Відтак, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію.
Так, згідно вимог ст.ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України.
Призначення покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 КК України, законодавцем віднесено до кримінальних правопорушень проти безпеки руху.
Санкція частини другої вищезазначеної статті, окрім основного покарання, надає суду можливість як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи.
Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність носить альтернативний характер.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, реалізувавши принципи законності, справедливості та обґрунтованості, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із статтею 12 КК України є тяжким злочином; наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення; особу винного, його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я; наявність постійного місця проживання та позитивної характеристики за таким; обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання; те, що він не має судимості, вперше вчинив злочин з необережності; висновок органу пробації, призначив ОСОБА_13 основне покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, яке, на переконання колегії суддів, відповідає вимогам ст. 65 КК України та підставно звільнив останнього від відбування такого з випробуванням з іспитовим строком один рік і покладенням відповідних обов`язків, згідно ст.ст. 75, 76 КК України, що, на думку колегії суддів, є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Ті, пом`якшуючі покарання обставини, на які покликається апелянт у своїй апеляційній скарзі, судом першої інстанції враховані.
Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік, то колегія суддів звертає увагу на наступне.
Так, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.п.20, 21 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року, при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а і характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, а також обставини, які пом`якшують, обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку при призначенні покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Питання про доцільність призначення додаткового покарання вирішується з урахуванням обставин конкретної справи, даних про особу винного та інших обставин, які суд при вирішенні такого питання визнає необхідними для постановлення законного, справедливого та достатнього покарання.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що призначаючи ОСОБА_6 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, районний суд не в повній мірі врахував особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Як вбачається із матеріалів справи, а саме із копій свідоцтва про шлюб, ОСОБА_6 одружений, виховує двох малолітніх дітей. Встановлено, що ОСОБА_6 працює на посаді оператора газової котельні Сілецької ЗШ І-ІІІ ст. із 16.09.2013 р., крім цього працює додатково на іншій роботі, котра пов`язана із перевезенням вантажів. Також, він працює у сільській місцевості, а тому відсутність в користуванні автомобіля явно утруднить повсякденне проживання його та сім`ї із двома малолітніми дітьми.

Таким чином, оцінивши в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведене, а також щире каяття обвинуваченого, його посткримінальну поведінку, відшкодування шкоди і відсутність претензій зі сторони потерпілого, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, з огляду на індивідуалізацію покарання, колегія суддів приходить до висновку про доцільність, в даному конкретному випадку, призначення обвинуваченому ОСОБА_6 лише основного покарання без застосування додаткового, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок в цій частині підлягає зміні, прийняте рішення не призведе до порушення засад виваженості, що включають наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, оскільки значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити.
Вирок Сокальського районного суду Львівської області від 16 серпня 2022 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. ст. 286 КК України змінити в частині призначеного додаткового покарання.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст. 286 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
У решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4