Житомирський апеляційний суд
Справа №283/632/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 263 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за пеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 30.05.2022 року про закриття кримінального провадження №0000422 відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України - на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 30.05.2022 року задоволено клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 . Кримінальне провадження №0000422 відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України - закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 КПК України.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 був складений і затверджений 29.01.2021 та скерований до суду 25.02.2021, тобто після закінчення двомісячного строку досудового розслідування після повідомлення ОСОБА_7 про підозру.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 30.05.2022 року, постановити нову, якою призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції зі підготовчого судового засідання.

Посилається на те, що висновок суду щодо закінчення строків досудового розслідування саме 26.01.2022 не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки обґрунтоване з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що обвинувальний акт до суду направлений 25.02.2021 в межах строку досудового розслідування, а тому підстави для закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України відсутні, оскільки ОСОБА_7 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, 25.11.2020, відповідно, двомісячний строк з дати повідомлення про підозру останньому не закінчився, враховуючи строк ознайомлення стороною захисту з матеріалами кримінального провадження, який на думку прокурора закінчується моментом отримання підозрюваним обвинувального акту, та ухиленням ОСОБА_7 від тримання такої копії.

Посилається на те, що у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України слід відмовити, оскільки він посилається на застосовування процесуальної норми, яка не підлягає застосуванню у даному випадку.

Частиною 1 ст.219 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

При цьому зазначено, що ч.1 ст.219 КПК України в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» - зміни ні мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Вказана частина статті в новій редакції набула чинності з 15.03.2018.

Відомості про початок досудового розслідування у даному кримінальному провадженні внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Таким чином, на вказане кримінальне провадження поширюються вимоги ст.219 КПК України щодо строку досудового розслідування.

В ході досудового розслідування 25.11.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. 14.01.2021 оголошено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України. З 21.01.2021 матеріали досудового розслідування відкрито сторонам для ознайомлення в порядку ст.290 КПК України, складено та направлено повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів сторонам. З матеріалами досудового розслідування ознайомлювались 22.01.2021 підозрюваний та його захисник, про що складено відповідні протоколи про надання доступу до матеріалів, які підписані сторонами. 29.01.2021 процесуальним прокурором в порядку ст.291 КПК України затверджено обвинувальний акт та повідомлено сторін кримінального провадження про отримання його копії в порядку ст.293 КПК України. Копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування порядку ст.293 КПК України обвинувачений отримувати не бажав виклики прокурора ігнорував, крім цього як слідчим так і прокурором виконати в повній мірі вимоги ст.290 КПК України не вдавалось через принципове зловживання своїми процесуальними правами стороною захисту. Згідно розписки захисник ознайомився та отримав обвинувальний акт разом з реєстром матерії кримінального провадження лише 11.02.2021.

Обвинуваченому не одноразово надсилались поштою повістки про прибуття для ознайомлення з обвинувальним актом, проте всі вони повертались за закінченням терміну зберігання. У телефонному режимі ОСОБА_7 ігнорував запрошення прокурора про його право отримати обвинувальний акт з реєстром. При цьому 27.04.2021 у судовому засіданні він отримав під судовий запис обвинувальний акт.

Вказує, що з моменту подання обвинувального акту до суду, судом розглядалось кримінальне провадження майже півтора року при цьому підготовче засідання проведено та на ньому не вирішувались підстави для закриття провадження, натомість заперечень проти розгляду обвинувального акту по суті у жодної із сторін не надходило, судом на виконання вимог ст.ст.314, 315 КПК України підстав прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 України, не встановлено.

При цьому в призначені судові засідання обвинувачений ОСОБА_7 без поважних причин не являвся, проявляв незацікавлену позицію, щодо розгляду кримінального провадження відносно нього, хоча повідомлялися судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать його власні розписки, які містяться в матеріалах справи. Причини неявки суду не відомі, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не надавав.

В судовому засідання прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити з викладених в ній мотивів.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення у прокурора перевіривши ухвалу суду в межах ст.404 КПК України та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Висновки суду про необхідність закриття кримінального провадження №0000422, внесеного в ЄРДР 05.09.2020 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, є обґрунтованими.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст.219 КПК України визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з п.2 ч.1 ст.219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців.

Як вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування, кримінальне правопорушення за ч.1 ст.263 КК України зареєстровано у ЄРДР 05 вересня 2020 року о 08 годині 13 хвилин за № 0000422.

25.11.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

21.01.2021 слідчий повідомив обвинуваченого та його захисника про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування.

22.01.2021 підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник підписали протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

29.01.2021 було складено обвинувальний акт, який вручено захиснику 11.02.2021, а обвинуваченому обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування вручений у підготовчому судовому засіданні 27.04.2021. При цьому обвинувальний акт надійшов до суду першої інстанції лише 25.02.2021.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово вказував про те, що строк досудового розслідування не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом чи клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру, або закрити кримінальне провадження є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п.1 ст.6 Конвенції, передбаченого ст.7, ч.1 ст.21 КПК України, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.

У постанові від 17.02.2021 року у справі № 344/6630/17 колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду ВС зроблено висновок про те, що Закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання. У Параграфі 1 Глави 24 КПК України розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування. Окрім того, закон містить поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування.

Велика палата ЄСПЛ у п.68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява № 8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим не доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоб обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 було оголошено про підозру 25.11.2020, тому строк досудового розслідування мав тривати до 25.01.2021 включно.

21.01.2021 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та відкрито матеріали кримінального провадження для ознайомлення. Тобто, залишок строку досудового розслідування на дату завершення досудового розслідування становить 4 дні.

22.01.2021 підозрюваний та захисник підписали протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Тобто ознайомлення з матеріалами кримінального провадження стороною захисту було завершено, строк такого ознайомлення складає один день.

При цьому такий строк не включається у строки, передбачені статтею 219 КПК України (ч.5 ст.219 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчився 26.01.2021, який є робочим вівторком, у той час як обвинувальний акт складено лише 29.01.2021р. та направлено до суду тільки 25.02.2021. Таким чином обвинувальний акт, направленням якого до суду закінчується досудове розслідування, було скеровано до суду поза межами строку досудового розслідування.

Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що досудове розслідування фактично закінчується моментом вручення особі обвинувального акту, і обвинувачений ОСОБА_7 відмовлявся від отримання обвинувального акту та такі обставини свідчать про дотримання прокурором процесуального строку, не ґрунтуються на законі, оскільки нормами кримінального процесуального закону визначено, що у строк досудового розслідування не включається період ознайомлення сторони захисту з матеріалами провадження, та закінчується моментом направлення обвинувального акту до суду. При цьому строк, який необхідний для виконання слідчим/прокурором вимог ст.293 КПК України про вручення обвинувального акту, не включається до строку ознайомлення з матеріалами провадження та безпосередньо до строку досудового розслідування.

При цьому прокурором також не надано обгрунтованого пояснення, чому сам обвинувальний акт складено та затверджено тільки 29.01.2021, якщо граничний термін цих дій 26.01.2021, а також чому даний обвинувальний акт, не дивлячись на невручення його копії ОСОБА_7 аж до квітня 2021 року в підготовчому судовому засіданні, було все ж скеровано до суду 25.02.2021.

Не можуть бути підставою також для задоволення апеляційних вимог доводи прокурора про те, що судом безпідставно було задоволено клопотання захисника про закриття кримінального провадження вже під час його тривалого судового розгляду, оскільки положення КПК України не містять обмежень сторін у зверненні з таким клопотанням з огляду на стадію судового розгляду кримінального провадження, і захисник мав право звернутися до суду з таким клопотанням в любий момент судового розгляду до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по суті пред`явленого обвинувачення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала Малинського районного суду Житомирської області від 30 травня 2022 року є законною та обґрунтованою і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 30.05.2022 року про закриття кримінального провадження №0000422 відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її ухвалення.

Судді: