Номер провадження:1-кп/521/478/22
У Х В А Л А

Іменем України

28 грудня 2022 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

у присутності обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Малиновського районного суду міста Одеси кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0003173 від 11.10.2019 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, м. Кілії, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду міста Одеси знаходиться кримінальне провадження 0003173 від 11.10.2019 щодо ОСОБА_6 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Сторона захисту звернулася до суду з клопотанням про призначення повторної судово -медичної експертизи. Клопотання обґрунтовано тим, що за результатом судово-медичної експертизи був складений висновок експерта № 3135 від 09.01.2020 року. Цей документ є доказом того, що дії ОСОБА_6 спричинили постраждалому тілесні ушкодження середньої тяжкості. На підставі отриманого експертного висновку слідчий СВ Малиновського ВП в м. Одесі в Одеській області ОСОБА_8 своєю постановою від 24.06.2020 року змінила кваліфікацію кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження на ч. 1 ст. 122 України. Після завершення досудового розслідування та ознайомлення з матеріалами в тому зі змістом вищезазначеного експертного висновку вважає, що цей експертний висновок є недопустимим доказом та не може бути використаним при встановленні в діях винного ознак кримінального правопорушення, що передбачений ч. 1 ст. 122 КК України. В обґрунтування зазначеного також звертається увага на наступне. За змістом висновку експерта № 3135 від 09.01.2020 року була проведена судово-медична експертиза особи (потерпілого) ОСОБА_4 10.12.1990 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак у вступній частині експертного висновку відсутні відомості, що встановлюють особу потерпілого, експертиза якого була проведена. Відомості про документ, що посвідчує особу, відсутні. Це свідчить про те, що постраждалий був відсутній при проведенні судово-медичної експертизи за змістом якої він повинен бути об`єктом дослідження. Його особа при проведенні експертизи не встановлювалася.

Також у вступній частині експертного висновку судовим експертом зазначено: «провів судово-медичну експертизу ОСОБА_4 10.12.1990 ІНФОРМАЦІЯ_1 (по медичній документації)». В обставинах справи експертного висновку крім іншого повинен бути викладений зміст медичних документів, згідно п. 3.3. «Інструкції про проведення судово-медичної експертизи», що затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6, що були надіслані слідчім експертній установі, які були надані на досудовому слідстві постраждалим на підтвердження отримання тілесних ушкоджень. Однак їх зміст був пересказаний судовим експертом в дослідницькій частині експертного висновку замість викладення результатів безпосереднього дослідження (огляду) самого постраждалого. Тим самим судовий експерт замінив зміст дослідницької частини, яка повинна містити результати його особистого дослідження постраждалого, на відомості, які не є такими. Незважаючи на те, що підсумки експертного висновку свідчать про те, що проведена експертиза особи постраждалого, це суперечить змісту дослідницької частини, яка була проведена за матеріалами кримінального провадження. Зазначені дії експерта порушують вимоги п. 3.4. та п. 3.6 «Інструкції про проведення судово- медичної експертизи», що була затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6. Згідно п. 3.4. зазначеної Інструкції «дослідна частина повинна містити докладний опис процесу дослідження і всіх виявлених при цьому фактичних даних з вказівкою методів та методик, застосовувались, в тому числі і тих, що реєстрували ушкодження». Згідно п. 3.6. інструкції «підсумки судово-медичної експертизи складаються на підставі фактичних даних, отриманих у процесі проведення експертизи та експертного аналізу обставин справи». Також згідно п.п. 1.4.З., п.п. 1.4.5. п. 1.4. «Інструкції про проведення судово-медичної експертизи» розрізняється експертиза осіб та експертиза за матеріалами справи. Таким чином, виходячи зі змісту експертного висновку, судовий експерт не виконав постанову слідчого Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 № б/н від 05.12.2019 року про призначення судово-медичної експертизи особи потерпілого - ОСОБА_4 , а, фактично, провів експертизу за матеріалами кримінальної справи. Викладені обставини позбавляють експертний висновок, про який йде мова, доказового значення.

Захисник, посилаючись на викладені в клопотанні дані, прохала призначити комісійну судово-медичну експертизу.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання та зазначив, що відповіді на усі питання, які просить сторона захисту призначити на дослідження містяться у висновку експерта № 3135 від 09.01.2020 року. Вказана експертиза проведена повно та з дотриманням вимог законодавства.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши зміст клопотання та матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи задоволенню не підлягає.

Висловлюючи сумніви, щодо обґрунтованості висновку експерта N 3135 від 09.01.2020 року, захисник вказує на те що експерт переписав висновки у медичній документації, яка була надана експертові на дослідження стороною обвинувачення. Крім того, захисник, піддаючи сумніву наявність самих тілесних ушкоджень, посилається на ту обставину, що в експертному дослідженні немає об`єктивних даних огляду хворого як при надходженні до лікарні, відсутні клінічні дані про характер проведених маніпуляцій та повних даних про додаткові методи дослідження (рентген дослідження, контрольні рентген дослідження ), не оглянутий потерпілий і самим експертом.

Вирішуючи питання про проведення повторної експертизи, суд не має права надавати оцінку первісному висновку експерта з точки зору впливу висновку на доведеність винуватості.

Водночас, суд не позбавлений можливості надати оцінку цьому доказу щодо його самодостатності для врахування під час вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

У ч. 1 ст. 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Частиною 2 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої Наказом МОЗ № 6 від 17.01.95, визначено основні положення про організацію проведення судово-медичної експертизи, зокрема те, що особою, що проводить дізнання, слідчим, прокурором, суддею чи судом можуть бути призначені первинна, додаткова та повторна судово-медична експертиза. Первинна судово-медична експертиза може бути проведена як одним, так і кількома експертами. Необхідність участі кількох експертів визначається особою, що призначила таку експертизу, або начальником бюро судово-медичної експертизи. Додаткова судово-медична експертиза доручається експерту (експертам), що проводив (проводили) первинну експертизу, або іншому (іншим) експерту (експертам). При цьому, повторна судово-медична експертиза повинна бути доручена тільки іншому (іншим) експерту (експертам).

Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" № 8 від 30.05.97 року, повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

В матеріалах справи міститься висновок експерта N 3135 від 09.01.2020, наданий на підставі постанови слідчого Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області від 05.12.2019 року судово-медичним експертом ОСОБА_9 , який був досліджений в ході судового слідства та приєднаний в якості доказу обвинувачення до матеріалів кримінального провадження.

Із змісту висновків експерта встановлено, що на вирішення експертизи було поставлено наступні питання: 1) Які тілесні ушкодження наявні у потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх кількість, характер, локалізація, механізм утворення та давність нанесення ? 2) Який ступень тяжкості тілесних ушкоджень, що наявні у потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ? 3) Чи могли утворитися виявлені у потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку, закритий перелом кісток носа, садно спинки носа, синці повік обох очей, від нанесеного одного удару рукою ( стиснутою в кулак кисть?). На всі питання експерт надав відповіді в експертному висновку.

Щодо змісту та наповненості даних відповідей, їх повноти та ясності, то суд вважає, що в даному випадку не має підстав вважати цей висновок є неповним та по цим підставам слід призначити повторну експертизу.

Крім того суд не вбачає підстав для проведення повторної судово-медичної експертизи, так як ступінь обґрунтованості даного висновку достатня на думку суду, істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, судом не встановлено, суттєвих суперечностей з іншими доказами по справі не виявлено, висновок наданий в межах компетенції експерта.

З огляду на вище викладене та, враховуючи, що у даному кримінальному провадженні вже проводилася експертиза щодо тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, завданих потерпілому, в судовому засіданні досліджені інші докази, а оцінка їх висновків, показань, наданих в судовому засіданні, - є, на ряду з іншими, окремими самостійними джерелами доказів, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання стороною захисту.

Також суд наголошує, що в силу вимог ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, висновок експертизи для суду не має наперед встановленої сили.

Резолютивна частина висновку судово-медичної експертизи № 3135 від 09.01.2020 року містить перелік медичних даних та документів на які судово-медичний експерт спирався під час експертного дослідження.

Матеріали справи не містять відомостей, щодо недостатньої кваліфікації експерта, порушень порядку отримання досудовим слідством медичної документації.

Сторона захисту не зазначила, які документи ще не були враховані чи дослідженні експертом.

Таким чином, суд вважає, що призначення повторної судово-медичної експертизи є не доцільним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243,350, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання сторони захисту про призначення повторної судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0003173 від 11.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України за обвинуваченням ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1