Справа № 303/822/23
Провадження № 1-кп/303/82/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження № 0000540 від 27.12.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Мукачево Закарпатської області, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, сержант резерву 5 запасної роти військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), солдат, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України

ВСТАНОВИВ:

28.02.2022 року ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2022 року № 48 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду номера обслуги 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.

В подальшому, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.03.2022 № 68 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду сержанта резерву 5 запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

У відповідності до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації та вторгнення її збройних сил на територію України, у відповідності до ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102 ІХ від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжується.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , займаючи посаду сержанта резерву 5 запасної роти вказаної військової частини, у порушення вимог ст.17,65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11,12, 16,49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та ст-ст 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних сил України, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, 02.11.2022 року не з`явився вчасно на ранкове шикування без поважних причин, в умовах воєнного стану, до місця несення служби, а саме до пункту постійної дислокації підрозділу на територію ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та був незаконно відсутній на військовій службі по 02.12.2022 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті визнав повністю. Пояснив, що дійсно ухилився від військової служби, так як переживав за своє здоров`я, але до лікарні чи за медичною допомогою не звертався. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, сторона обвинувачення не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження та приймає рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вимоги якої роз`яснені сторонам кримінального провадження про те, що вони будуть позбавлені оскаржувати фактичні дані, які не досліджувалися в судовому засіданні.

Суд, прийнявши до уваги добровільні пояснення обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч.5 ст.407КК України за ознаками умисних дій,які виразилися у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно з класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання, характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення можливе без ізоляції від суспільства і вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, передбаченого ст.75 КК України, поклавши обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України,та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання строком 2 роки та на підставі ст.76 КК України покласти на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1