Ухвала

Іменем України

30 березня 2023 року

м. Київ

Провадження № 51-650 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року щодо нього,

встановив:

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 висуває вимогу про перегляд

у касаційному порядку вказаного судового рішення щодо нього.

Перевіривши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за: ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі; ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 3 ст. 78, ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 червня 2020 року, ОСОБА_4 остаточно призначено покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалено початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання та взяття під варту після набрання вироком законної сили. Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати у провадженні.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду щодо ОСОБА_4 , якою залишено без змін вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року, постановлена 10 листопада 2021 року.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, датованою 12 березня 2023 року, тобто після закінчення передбаченого законом строку на касаційне оскарження. При цьому він не ставить вимогу про поновлення строку касаційного оскарження.

Окрім того, як убачається з матеріалів провадження, у лютому 2022 року до суду касаційної інстанції зверталася захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 з касаційною скаргою на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 10 листопада 2021 року, у якій ставила питання про зміну судових рішень щодо ОСОБА_4 та пом`якшення призначеного йому покарання.

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, оскільки суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Також у червні 2022 року до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення щодо ОСОБА_4 , а також з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, звернулась адвокат ОСОБА_6 .

Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2022 року на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України було відмовлено адвокату ОСОБА_6 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року та ухвали Кропивницького апеляційного суду від 10 листопада 2021 року щодо ОСОБА_4 та повернуто касаційну скаргу особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Повертаючи касаційну скаргу, Верховний Суд зазначив, що з дня проголошення рішення апеляційним судом минув досить тривалий час, і з оскаржуваних судових рішень та доданих документів вбачається, що розгляд справи в обох інстанціях здійснювався за участю захисника ОСОБА_5 , яка безперешкодно зверталась до суду касаційної інстанції в інтересах засудженого ОСОБА_4 із касаційною скаргою у визначений законом строк. Також засуджений ОСОБА_4 вважаючи, що його захисник ОСОБА_5 неналежно виконувала свої професійні обов`язки, мав право звернутись за юридичною допомогою до іншого захисника, однак, такою можливістю засуджений скористався лише після сплину строку на касаційне оскарження судових рішень. Крім того, призначення центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги нового захисника не скасовує попередні процесуальні дії та рішення і не є підставою для вчинення нових, а тому вступ у справу іншого захисника не може бути визнаний поважною причиною для поновлення строку на касаційне оскарження. Інших переконливих аргументів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження у клопотанні адвоката не наведено.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Верховний Суд звертає увагу засудженого на тому, що положеннями ч. 1 ст. 29 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою та відповідно до ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова, проте засуджений подав касаційну скаргу, яка складена російською мовою, і при цьомуне зазначив про існування перешкод для дотримання вимог Закону.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПКУкраїни, Верховний Суд

постановив:

Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року щодо нього, з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3