Справа № 755/4568/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2023 р. м. Київ Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000811 від 28.02.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого не офіційно, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 26.02.2023 року приблизно о 20:00, тобто під час воєнного стану, перебував у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , за запрошенням ОСОБА_5 , де побачивши на тумбі в кімнаті прикраси, у нього виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, скориставшись тим, що ОСОБА_5 знаходився на кухні, та за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 умисно, таємно, з корисливих мотивів, пройшов до іншої кімнати квартири, де на тумбі викрав прикраси з різних матеріалів, а саме: годинник з написом на циферблаті «Quartz Е258 Zupai» із металів білого кольору вартістю 300 грн, годинник з написом на циферблаті «Quartz Zupai» із металів білого кольору вартістю 275 грн, годинник з написом на циферблаті «Quartz Zupai» із металів білого кольору з оздобленням квітами вартістю 275 грн, годинник з написом на циферблаті «Quartz Zupai» із металів білого кольору вартістю 275 грн, пару сережок із металу білого кольору з оздобленням вартістю 150 грн, брошку з металу жовтого кольору із вставкою численних каменів білого кольору і різнокольорових матеріалів вартістю 85 грн, каблучку з металу жовтого кольору зі вставкою численних каменів білого кольору, виготовленої зі сплаву на основі міді вартістю 90 грн, каблучки з металу білого кольору зі вставкою п`яти каменів червоного кольору, виготовленої зі сплаву на основі срібла вартістю 60 грн 06 коп., каблучку з металу білого кольору із вставкою численних каменів білого кольору, виготовленої зі сплаву на основі срібла вартістю 160 грн 52 коп., ланцюжку з металу білого кольору із замочком і рухомим кільцем виготовлено на основі міді вартістю 185 грн та каблучку з металу білого кольору, яку ОСОБА_3 в подальшому здав до ломбарду.

Після цього ОСОБА_3 направився до виходу з квартири, де в коридорі на тумбі таємно викрав мобільний телефон «TECNO», моделі «POP 2F», Blue 1/16 GB вартістю 2039 грн 15 коп., що належить ОСОБА_5 та вийшов з квартири з викраденими чужими речами, якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму у розмірі 3894 грн 73 коп. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачене КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений показав, що 26.02.2023 року, близько 20:00, перебуваючи дома у товариша, за адресою АДРЕСА_3 , здійснив таємне викрадення чужого майна, а саме: прикраси з різних матеріалів та мобільний телефон «TECNO», що належать ОСОБА_5 , після чого місце злочину покинув та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме частину речей здав у лобрад. Зокрема зазначив, що всі обставини, так як вони викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення відповідають дійсності та розуміє, що його дії були умисними, вчинені під час дії воєнного стану в державі. У скоєному щиро каявся, запевняв, що більше правопорушень вчиняти не буде. Зазначив, що частину викрадених речей потерпілому повернув.

У судовому засіданні досліджено матеріали кримінального провадження, які надав прокурор, та документи, що характеризують особу обвинуваченого.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження. За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, в тому числі і тих, що характеризують особу обвинуваченого. Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин. При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; його ставлення до вчиненого - вину визнав повністю, частково відшкодував шкоду потерпілому, щиро каявся у вчиненому; дані про його особу, зокрема: одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює не офіційно; під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше не судимий; думку сторони обвинувачення, яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України. Також суд враховує заяву від потерпілого, в якій вказано, що будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов на стадії розгляду кримінального провадження подавати не буде, з приводу призначення покарання поклався на розсуд суду.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України ОСОБА_3 є щире каяття, оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю та висловив щирий жаль з приводу учинених протиправних дій та часткове відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час та після вчинення злочинних дій.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин даного кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69, ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не вбачає.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судових експертиз:

- № СЕ-19/111-23/14438-Д від 22.03.2023 року у сумі 1132 грн 68 коп.;

- № 1383/23 від 15.03.2023 року у сумі 220 грн;

- № СЕ-19/111-23/14782-ФХД від 29.03.2023 року у сумі 2265 грн 36 коп.;

- № 1833/23 від 31.03.2023 року у сумі 400 грн;

Речові докази у кримінальному провадженні:

- два папілярних візерунки, пусту пляшку - знищити;

- DVD-R диск з відеозаписом камер відеоспостереження у приміщенні філії ПТ «Ломбарду парус плюс», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Івана Миколайчука, 8-Б - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- футляр, який був переданий під розписку ОСОБА_3 - залишити власнику;

- прикраси, які були передані під розписку ОСОБА_5 - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1