УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2023 Справа №607/12759/22

Провадження №1-кп/607/562/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Тернополі, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000823 від 15 червня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000823 від 15 червня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 надіслав на адресу суду клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Вказує, що зобов`язується з`являтися в судові засідання та не буде перешкоджати слідству.

В судовому засіданні обвинувачений підтримав заявлене клопотання.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 підтримала клопотання обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання обвинуваченого посилаючись на те, що ризики, які були встановлені слідчим суддею та судом при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 не зменшились та продовжують існувати на даний час.

Потерпіла ОСОБА_4 при вирішенні клопотання обвинуваченого покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну йому запобіжного заходу до задоволення не підлягає, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 липня 2022 року, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був неодноразово продовжений ухвалами суду.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну йому запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання, суд оцінює та враховує:

- тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим в злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, його багатоепізодність та характер вчинення;

- асоціальну поведінку обвинуваченого, який протягом тривалого часу вчиняє корисливі злочини, та будучи неодноразово судимим за вчинення таких, не прийняв міри щодо виправлення своєї поведінки;

- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється обвинувачений, яка на даний час не відшкодована;

- дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема: не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку немає, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_5 .

Зазначені обставини свідчать про можливість обвинуваченого ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні. Наведені обставини, які встановлені та доведені під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, які обґрунтовували застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, не змінилися.

Отже, на даний час наявні достатні підстави вважати, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначені ризики та обставини, якими вони обґрунтовуються, свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , оскільки такий не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, враховуючи, що підстави для застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , зазначені в ухвалі суду, продовжують існувати на даний час, суд вважає клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 необґрунтованим та таким, що до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну йому запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_1