Провадження №1-кп/127/586/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження №0000522, які надійшли з Вінницької окружної прокуратури з обвинувальним актом по обвинуваченню:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 , 18 жовтня 2020 року о 12:40 годин, перебуваючи на проїжджій частині вул. Брацлавська в м. Вінниця, а саме, неподалік автозаправної станції «ОККО», біля залізно-дорожнього мосту, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність власних дій та їх суспільно-небезпечні наслідки, на ґрунті неприязних відносин, що склались в ході раптово виниклого конфлікту, наніс близько тринадцяти ударів кулаками обох рук в область голови ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді поверхневої забійної рани, синця та садна на голові, які згідно висновку експерта №1119 від 20.10.2020 року належить до легких тілесних ушкоджень, виникли від травматичної дії (удару, тертя) тупого твердого предмета ( предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи 18.10.2020.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 заявила клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України. Клопотання мотивоване тим, що інкримінований йому кримінальний проступок був скоєний 18 жовтня 2020 року (понад два роки назад), відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, та, згідно примітки до ст. 45 КК України, корупційним правопорушенням не вважається, що, у своїй сукупності, складає низку основних умов звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Обмежень для застосування положень п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України (визначених ч.ч. 2-6 ст. 49 КК України) не існує.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання, просив суд його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 не заперечив проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відносно нього.
Потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.
Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників провадження, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 49 КК України, що регулює звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, у разі вчинення кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину встановлені цією статтею строки.
Злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК, належить до кримінальних проступків, а, отже, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК становить два роки.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 вчинений 18 жовтня 2020 року, тобто понад два роки тому, вказане, з урахуванням вимог ст. 12 КК України та санкції ч.1 ст. 125 КК України, свідчить що ОСОБА_9 може бути звільнений від кримінальної відповідальності з зазначених у клопотанні підстав.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
Таким чином, враховуючи, що обвинувачений в судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності, не заперечував щодо закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності, суд оцінивши всі обставини у справі, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню та вважає за можливе звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України, а кримінальне провадження щодо нього на підставі ч. 3 ст. 288 КПК України, закрити.
При цьому, обвинуваченому судом роз`яснено наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності, які ОСОБА_9 зрозумілі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_9 в якості відшкодування моральної шкоди слід залишити без розгляду в зв`язку з неявкою потерпілого та його представника в судові засідання та підтримання ними цивільного позову чи відмову від нього, роз`яснивши йому, що він має право звернутися до суду з відповідною позовною заявою в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 277 ЦПК України суд залишає позов без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Постановою об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.09.2022 № 203/241/17 (51-4251кмо21) встановлено, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.
Об`єднана палата Верховного Суду виходить з наступного: процесуальні витрати - це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження. Умовно їх можна поділити на: витрати, які учасник кримінального провадження несе самостійно та витрати, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України.
Виходячи з викладеного, стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.
Проте, у висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), зазначено, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Тобто Великою Палатою Верховного Суду вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.
Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Так, у розділі ІХ КК України визначено правові підстави та порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, однією з яких є закінчення строків давності (ст. 49 КК).
Згідно з ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені цією статтею строки.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.
При цьому звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що судові витрати по проведенню експертизи слід покласти на рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 49 КК України, ст. 284, 285, 286, 288 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_9 у зв`язку з закінченням строків давності - задоволити.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000522, відомості про яке внесені в Єдиний державний реєстр досудового розслідування 19 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_9 - закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_9 в якості відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.
Роз`яснити потерпілому його право на звернення до суду про відшкодування завданої шкоди в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати по проведенню експертизи покласти на рахунок Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: