Провадження №11-кп/801/121/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зі секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, освіта не повна середня, не працюючого, раніше судимого:

- 07.12.1993 Козятинським районним судом Вінницької області за ст.ст. 140 ч.1, 81 ч.3, 89 ч.2, 42 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

- 04.12.1998 Козятинським районним судом Вінницької області за ст.ст. 206ч.2, 17, 140 ч.3, 42, 43 КК України до покарання у виді 6 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 05.07.2004 року по відбутті строку покарання.

- 06.07.2006 Козятинським районним судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 15, 185 ч.3, 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений 22.06.2009 умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 29 днів.

- 03.09.2013 Козятинським районним судом Вінницької області за ст. 309 ч.1 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

- 19.11.2013 Козятинським районним судом Вінницької області за ст.ст. 15 ч.3, 153 ч.1, 70 ч.4 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений 20.04.2016 умовно-достроково на 1 рік 10 днів.

- 13.12.2017 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст.ст. 289 ч.2, 263 ч.2, 395, 70 ч.1, 71, 72 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волi без конфіскації майна

- 26.10.2018 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст.ст. 395, 71 ч.1, 72 ч.1 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. 14.02.2019 Вінницьким апеляційним судом вирок змінено, засуджено за ст.ст. 395, 71, 72 КК України до покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06.12.2022 року про відмову у задоволенні клопотання Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_7 за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.10.2018 року

за участі сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8 ,

захисника: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.12.2022 року в задоволенні клопотання начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відмовлено.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06.12.2022 року скасувати та ухвалити нову ухвалу про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме допустив неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Захисник посилається на те, що засуджений ОСОБА_7 , починаючи з 2018 року постійно працював за що отримував заробітну плату; дисциплінарних стягнень не має; за сумлінну поведінку і виконання трудових обов`язків 12 разів заохочувався адміністрацією колонії; сплатив заборгованості за виконавчими листами; підтримує соціально- корисні звязки з матір`ю; ще 10.09.2022 року відбув 3/4 частини строку призначеного покарання, необхідних для застосування ст. 81 КК України, а фактично відбув 4/5строку покарання.

Проте суд, вважає, що ОСОБА_7 не довів своє виправлення і посилається на той факт, що раніше до нього вже двічі застосовувалось умовно-дострокове звільнення, але він не зробив висновків і знову скоїв злочини.

Захисник вважає, що суд неправильно застосував кримінальний закон, так як ст. 81 КК України не передбачає прямої заборони для застосування умовно дострокового звільнення до тих засуджений до яких раніше воно уже застосовувалось.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 06.12.2022 року є законною та обгрунтованою, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про відмову у задоволенні клопотання ДУ « Вінницька виправна колонія № 86» про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 не відповідають фактичним обставинам провадження.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 засуджений за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.10.2018 за ст.ст. 395, 71 ч.1, 72 ч.1 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

14.02.2019 Вінницьким апеляційним судом вирок змінено, засуджено за ст.ст. 395, 71, 72 КК України до покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна

Початок строку 26.10.2018 ; кінець строку 26.12.2023 року.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення.

Частиною 2 ст.81 КК України передбачені оціночні підстави умовно -дострокового звільнення від відбування покарання, які виражаються тим, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч.3 ст.81 КК України формально-юридичні підстави пов`язуються з фактичним відбуттям певної частини строку призначеного покарання .

Згідно довідки ДУ «Вінницька виправна колонія № 86 про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_7 від 04.10.2022 року на час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_7 має 12 заохочень: наказ № 268/ОД-19 від 01.10.2019 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці за третій квартал 2019 року оголошено подяку; наказ № 107/ОД-20 від 03.04.2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці за перший квартал 2020 року оголошено подяку; наказ № 155/ОД-20 від 03.07.2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці за другий квартал 2020 року оголошено подяку; наказ № 203/ОД-20 від 02.10.2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці за третій квартал 2020 року оголошено подяку; наказ № 9/ОД-21 від 04.01.2021 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці за четвертий квартал 2020 року оголошено подяку; наказ № 135/ОД-21 від 05.04.2021 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці за перший квартал 2021 року оголошено подяку; наказ № 248/ОД-21 від 05.07.2021 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці за другий квартал 2021 року оголошено подяку; наказ № 311/ОД-21 від 05.10.2021 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці за третій квартал 2021 року оголошено подяку; наказ № 29/ОД-22 від 06.01.2022 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці за четвертий квартал 2021 року оголошено подяку; наказ № 111/ОД-22 від 01.04.2022 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці за перший квартал 2022 року оголошено подяку; наказ № 183/ОД-223 від 04.07.2022 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці за другий квартал 2022 року оголошено подяку; наказ № 252/ОД-22 від 03.10.2022 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці за третій квартал 2022 року оголошено подяку.

На думку колегії суддів вказані обставини свідчать про достатній рівень правослухняності засудженого ОСОБА_7 під час відбування покарання, а також те, що він довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування ст. 81 КК України відносно ОСОБА_7 , суд першої інстанції , всупереч вимог ст. 50, ст.81 КК України, роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» дійшов помилкового висновку щодо відсутності доказів того, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, не в повному обсязі дослідив та перевірив всі обставини, які мають значення для прийняття законного та обгрунтованого рішення.

З урахуванням характеристики ОСОБА_7 , який за період відбування покарання характеризується позитивно, працевлаштований у виробничій майстерні ДУ «Вінницька виправна колонія № 86» різноробочим на дільниці фасування вторинної сировини, згідно довідки начальника ДУ «Вінницька виправна колонія № 86» від 31.10.2022 року заборгованості по виконавчим листам немає, підтримує соціально-корисні звязки з матір`ю, відбув 3/4 строку покарання, наявності заохочень, які мали місце в період з 01.10.2019 року по 03.10.2022 року, що свідчить про наявність належних висновків у засудженого щодо своєї поведінки та бажання стати на шлях виправлення, відсутність стягнень, рішення комісії установи про клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 колегія суддів вважає, що є всі підстави для задоволення клопотання адміністрації Державної установи « Вінницька виправна колонія № 86» про звільнення засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання призначеного за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.10.2018 року.

Апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Задоволити апеляційну скаргу захисника .

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06.12.2022 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 задоволити.

Звільнити ОСОБА_7 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 11 місяців 7 днів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4