Єдиний унікальний номер 389/2708/18
провадження №1-кп/389/235/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001439 від 29 липня 2018року, щодо

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноармійськ Донецької області, громадянина України, освіта базова середня, місце реєстрації с.Новосергіївка Покровського району Донецької області, не зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, дітей немає, в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, за наступних обставин.

27.07.2018 приблизно об 11.30 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в кімнаті будинку домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 . Перебуваючи у вказаному місці між ОСОБА_4 та його співмешканкою ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 раптово виник умисел на заподіяння ОСОБА_6 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння. Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_4 , перебуваючи в кімнаті будинку, розташованого за вищевказаною адресою, сидячи на дивані, на якому в той час сиділа ОСОБА_6 , наніс останній не менше двох ударів кулаком правої руки в тім`яну частину голови та не менше двох ударів кулаком правої руки в ліву частину обличчя. Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців та саден в ділянці голови, крововиливів в м`які тканини голови, підоболонкові крововиливи головного мозку, забою головного мозку, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 76 від 29.08.2018, по тяжкості відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Смерть ОСОБА_6 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06.45 годині у палаті інтенсивної терапії Знам`янської міської лікарні імені А.В. Лисенка, знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та є наслідком внутрішньочерепної травми з підоболонковими крововиливами та забоями головного мозку. Безпосередньою причиною смерті є набряк головного мозку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнав та надав показання, відповідно до яких десь у липні 2018 року на вул.Ворошилова, де він знімав квартиру, до нього приїхали працівники поліції, привезли його у відділ поліції, де дали журнал і сказали розписатися, що він і зробив, на його питання чого привезли і тримають, сказали, що потім пояснять що сталося. У подальшому привели його на третій поверх і вимагали розказати що він вчинив. Коли він спитав що він повинен розказувати, його почали бити, били по ниркам, ногам, спині, били ногами, не залишаючи слідів, називали прізвище людини, якої він не знає, потім відправили в ізолятор, в кабінеті били ОСОБА_7 та ще двоє поліцейських. Через деякий час привели в інший кабінет в тому кабінеті був слідчий ОСОБА_8 , який сказав що він винен у смерті ОСОБА_9 та ще двоє поліцейських, він заперечив свою вину. Дали йому щось підписати і він, не читаючи підписав. Переверзєву знає, однак нічого їй не робив.

Він проживав по АДРЕСА_1 , вийшов на вулицю, побачив, що йде ОСОБА_9 , яка сказала, що йде до мене нього, бо його запросив до себе ОСОБА_10 .. Вони разом пішли до ОСОБА_11 на вул.Будьоного, там були ОСОБА_12 і донька ОСОБА_13 і сам ОСОБА_10 .. Зайшли в будинок, де посеред кімнати стояв стіл з комп`ютером, він та ОСОБА_12 сіли біля комп`ютера та слухали музику, двері між коридором та верандою буди закриті. ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 були на веранді, при цьому ОСОБА_14 та ОСОБА_9 і донька ОСОБА_16 вживали алкогольні напої як багато вони випили він не знає бо не бачив. Коли вийшов у туалет, побачив, що ОСОБА_9 лежить на дивані у літній кухні, скільки вона перед цим випила він не знає, бо не бачив і скільки вона там пролежала також не знає. Повернувся з туалету у кімнату до ОСОБА_12 і він продовжили далі слухати музику. ОСОБА_14 і його донька спали, Перевєрзєву не бачив.

У подальшому, коли вийшов з будинку з ОСОБА_17 , ще було видно, побачив, що на порозі лежить ОСОБА_9 , взяв її на руки та заніс на диван у літню кухню, ОСОБА_14 залишився з нею, а він пішов до сусідів викликати швидку допомогу.

Перед слідчим експериментом його забрав ОСОБА_7 і сказав, щоб він говорив те, що він скаже. Що він казав на слідчому експерименті не пам`ятає, усе було в тумані.

Свідок ОСОБА_18 надав суду показання, відповідно до яких точної дати не пам`ятає, три роки тому, літом під осінь, до нього інколи приходили обвинувачений з ОСОБА_6 , вони слухали музику та вживали алкогольні напої. У той день вони прийшли разом, ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .. Прийшли вдень та вживали алкоголь, потім ОСОБА_19 пішов в кухню, повернувся, розбудив його, а він спав у будинку, і сказав, що ОСОБА_20 впала біля хвіртки. ОСОБА_20 лежала на спині, ногами до хвіртки. Він не чув, щоб вона харчала, хоча точно цього не пам`ятає. ОСОБА_4 викликав швидку допомогу, що сталося він не питав. Ушкоджень на ОСОБА_22 він не бачив. Крові ні на ОСОБА_22 , ні біля неї, ні коло хвіртки не бачив, взагалі ніде крові не бачив. Потім пішов додому і ліг спати, потім знову його розбудили, бо приїхала швидка допомога і ОСОБА_23 забрала, при цьому забирала її швидка вже з приміщення літньої кухні.

Відповідно до ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. При цьому суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Частина 4 ст.95 КПК України вказує на те, що суд може обгрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано у порядку, передбаченому ст.225 цього кодексу. У рішенні Європейського суду з прав людини «Жуковський проти України» від 3 березня 2011 року наголошується, що за загальним правилом пункти 1 і 3«d» статті 6 Конвенції вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати показання свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше. Вирок не може ґрунтуватись виключно або вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити.

Відповідно до ч.2 ст.84 КПК процесуальними джерелами доказів є зокрема документи. В силу ч.1 ст.99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані, за допомогою зокрема письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Згідно з п.1 ч.2 цієї ж статті до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати: матеріали звукозапису, та інші носії інформації (у тому числі електронні).

Враховуючи викладене, що свідок ОСОБА_24 померла, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (т.2 а.с.224), а тому з об`єктивних причин не може бути безпосередньо допитана у ході даного судового розгляду, однак була допитана у суді першої інстанції при попередньому розгляді цієї справи 06.12.2018 у якості свідка, суд вважає за можливе прийняти як доказ показання останньої, які були повністю зафіксовані судом у встановленому законом порядку.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_24 , які проголошені з технічного носія CD-R диску провадження №1-кп/389/235/18 - офіційного запису судового засідання по даній справі за 06.12.2018, здійснений судом у порядку передбаченому КПК України, влітку 2018 року, точної дати та часу не пам`ятає, десь в обід, вона прийшла у гості до дядька ОСОБА_25 , який проживає по АДРЕСА_2 . Там, крім неї, був дядько ОСОБА_25 , його донька, ОСОБА_26 , ОСОБА_20 та ОСОБА_16 , вони вживали алкогольні напої, а саме горілку та пиво і слухали музику. Алкогольні напої вживали усі присутні, у тому числі ОСОБА_26 , хоча сильно нетверезим він не був. У ОСОБА_27 ніяких тілесних ушкоджень не було, вона у тому будинку була десь 3-4 дні. Скаржилась їй, що десь 5 днів тому ОСОБА_28 , у якого вона тоді жила, бив її, показала синяк на нозі від цього. На ОСОБА_4 вона не скаржилась. ОСОБА_26 і ОСОБА_20 буди у стосунках, жили разом, у її присутності не конфліктували. Конфліктів і між присутніми не було. Однак, коли ОСОБА_20 почала сильно обзиватися, ОСОБА_26 замахнувся на неї рукою і контакт руки з обличчям був, однак незначний. Від ляпаса ОСОБА_4 ніякого звуку не було, він лише легко доторкнувся до обличчя ОСОБА_27 , як хлопнув. Після ляпасу ніякої фізичної реакції (крові, синця, тощо) не було, ОСОБА_20 не образилась, іншої реакції також не було, однак обзиватись перестала. Вона сиділа поряд і все бачила і чула. За її присутності ОСОБА_26 та ОСОБА_20 23 рази ходили до літньої кухні, коли повертались були задоволені, ніяких тілесних ушкоджень на них не було. Була в гостях до вечора, потім пішла, коли вона йшла, то ОСОБА_20 була сильно нетвереза, обзивалась, тому вона і пішла, а ОСОБА_26 був не сильно нетверезий. І ОСОБА_26 і ОСОБА_20 залишились ночувати у дядька ОСОБА_25 у літній кухні, він їм дозволив. На наступний день, десь в обід чи після обіду, вона знову прийшла до дядька ОСОБА_25 , пішла в літню кухню і побачила, що там лежить ОСОБА_20 та вирішила що остання спить нетвереза, бо вживала і горілку і пиво і пішла. Через деякий час вона знову прийшла, почала будити її, однак ОСОБА_20 не вставала, тож ОСОБА_26 побіг викликати швидку, швидка допомога приїхала, вколола укол і забрала її. В цей день на ОСОБА_22 ні тілесних ушкоджень, ні крові не бачила.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, його вина повністю у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, підтверджується показаннями допитаного свідка ОСОБА_18 , оголошеними показанням свідка ОСОБА_24 та дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими письмовими доказами, а саме:

рапортом старшого інспектора чергового Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 29.07.2018, відповідно до якого 29.07.2018 о 09.20 год. надійшло повідомлення чергової медсестри палати інтенсивної терапії Знам`янської міської лікарні про те, що 29.07.2018 року о 06.45 год. в палаті інтенсивної терапії Знам`янської міської лікарні померла ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

протоколом огляду місця події від 29.07.2018 з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто приміщення патологоанатомічного відділу моргу Знам`янської міської лікарні імені « ОСОБА_30 », де знаходиться труп ОСОБА_6 ;

лікарським свідоцтвом про смерть №2876 від 29.07.2018, відповідно до якого, на підставі розтину, до смерті ОСОБА_6 призвели: набряк головного мозку, підоболонкові крововиливи, забої головного мозку, внутрішньочерепна травма;

висновком експерта №76 від 29.08.2018, відповідно до якого, при судово-медичному дослідження трупа ОСОБА_6 , було виявлено: тілесні ушкодження у вигляді синців та саден в ділянці голови, крововиливів в м`які тканини голови, підоболонкові крововиливи головного мозку, забою головного мозку, які утворились прижиттєво, від дії тупих, твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, та не менш як від 15 травматичних впливів; за тяжкістю тілесні ушкодження в ділянці голови, а саме крововиливи на обличчі, крововиливи в м`які тканини голови, підоболонкові крововиливи головного мозку, забої головного мозку, утворились від дії тупих твердих предметів та не менше як від 6 травматичних впливів, відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя під час утворення, за давністю утворення відносяться до строку за 2-3 доби до моменту смерті; крововиливи на тулубі і кінцівках утворились у строк до 5-7 днів до моменту смерті, за тяжкістю відносяться до категорії легких, утворились від дії тупих, твердих предметів, та не менш, як від 9 травматичних впливів; утворення таких тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту - виключається; смерть ОСОБА_6 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06.45 годині, знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та є наслідком внутрішньочерепної травми з підоболонковими крововиливами та забоями головного мозку, ускладнення основного захворювання: вогнищева пневмонія, білково-жирова дистрофія печінки, безпосередня причина смерті - набряк головного мозку; захворювань у ОСОБА_6 , які б могли призвести до смерті - не виявлено; у крові ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт в кількості 1,40 г/дм3, що відносно живих осіб відноситься до легкого ступеню алкогольного сп`яніння;

додатковою експертизою до висновку експерта №76 від 14.09.2018, відповідно до якої тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_6 , а саме тілесні ушкодження у вигляді синців та саден в ділянці голови, тулуба та кінцівок, крововиливи у м`які тканини голови, підоболонкові крововиливи головного мозку та забої головного мозку, могли утворитися при обставинах, на які вказав ОСОБА_4 під час проведення за його участю слідчого експерименту;

протоколом огляду місця події від 29.07.2018, відповідно до якого оглядом місця пригоди являється територія домоволодіння АДРЕСА_2 , вилучено змив та контрольний змив речовини бурого кольору, капці;

протоколом отримання зразків для експертизи від 29.07.2018, відповідно до якого у ОСОБА_4 відібрано зразки крові;

протоколом проведення слідчого експерименту від 30.07.2018 року та оглянутим відеозаписом до нього, у ході якого підозрюваний ОСОБА_4 в присутності свого захисника, спеціаліста ОСОБА_31 та понятих показав і розказав про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення та оглянутим відеозаписом до нього;

висновками експерта №568 від 08.08.2019, №569 від 09.08.2018, №570 від 30.08.2018, №571 від 30.08.2018, №572 від 30.08.2018, №576 від 17.08.2018, відповідно до яких на змивах зі стіни в кімнаті і вхідних дверей та фрагментах шпалери, вилучених під час огляду місця події - домоволодіння АДРЕСА_2 кров, яка може належати ОСОБА_6 і не може належати ОСОБА_4 , на парі гумових шльопанців світло-зеленого кольору сліди крові не знайдено;

висновком судово-психіатричного експерта №335, відповідно до якого ОСОБА_4 в момент скоєння кримінального правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України, у відношенні до інкримінуємого правопорушення слід вважати осудним, у даний час ОСОБА_4 психічним захворюванням не страждає, застосування заходів медичного характеру не потребує;

протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо- відео контроль особи від 14.09.2018 та оглянутим DVD-R диском із записом - аудіо-, відео контролю, які підтверджують причетність ОСОБА_4 до скоєння даного злочину.

Суд враховує, що ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.10.2018 ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 червня 2017 року, за ч.2 ст.185 КК України, у виді 2 років позбавлення волі, зі звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбуття покарання, з іспитовим строком на 1 рік звільнено.

ОСОБА_4 заявляв, що відносно нього працівниками поліції застосовувались недозволені методи слідства, з даного приводу суд звертався до відповідних органів, якими була проведена службова перевірка, при цьому доводи обвинуваченого не знайшли свого підтвердження (т.1 а.с.224-230).

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, - доведеною, а його дії кваліфіковані правильно.

Суд критично ставиться до доводів ОСОБА_4 про те, що він не причетний до скоєння даного злочину, вважаючи це способом його захисту, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду і спростовуються дослідженими письмовими доказами та показаннями свідків.

Зокрема, під час проведення слідчого експерименту, ОСОБА_4 добровільно, без будь-якого примусу, в присутності захисника, показав та розказав за яких обставин він наносив тілесні ушкодження потерпілій, що узгоджується з висновками проведених експертиз. Крім того при проведенні негласної слідчої дії ОСОБА_26 повністю та детально розповідав як вчинив дане кримінальне правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин, що він вважається таким, що не має судимості в силу ст.89 КК України, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд відносить вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність обставини, які пом`якшують та наявність обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає, що, за спрямованістю поведінки, обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання, можливості застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає, а тому, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_4 , саме таке покарання є необхідним та буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено. Долю речових доказі необхідно вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 28.03.2023, зарахувавши до строку позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення один день позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення, за період з 29.07.2018 по день набрання законної сили даним вироком суду.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

змиви речовини бурого кольору, контрольні змиви речовини бурого кольору, капці, фрагмент шпалери, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити;

DVD-R диск №131т із записом негласної слідчої (розшукової) дії, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1