Справа № 577/4382/22
Провадження № 1-кс/577/1606/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" листопада 2022 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Конотопського міськрайонного суду Сумської області клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000941 від 16.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

23.11.2021 року слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, у якому просить накласти арешт на вилучений 16.11.2022 в ході огляду з рюкзака ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , належний йому предмет, зовні схожий на ніж.

Клопотання обґрунтовує тим, що 16.11.2022 близько 09.00 год. в м.Буринь Сумської області на вулиці Новоселівській біля будинку №5Б працівниками поліції був зупинений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , при перевірці якого у рюкзаку останнього виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на ніж, що за загальними ознаками ймовірно відноситься до холодної зброї, який ОСОБА_4 носив без передбаченого законом дозволу.

16.11.2022 року за вказаним фактом слідчим відділом Конотопського РВП ГУНП в Сумській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000941 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує.

Власника майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти арешту майна не заперечує.

Неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши докази долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Конотопським РВП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000941 від 16.11.2022 року (а.с.2).

16.11.2022 під час огляду ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_1 при перевірці якого у рюкзаку останнього виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на ніж, що за загальними ознаками ймовірно відноситься до холодної зброї, який ОСОБА_4 носив без передбаченого законом дозволу (а.с.10).

Постановою слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 16.11.2022 року предмет, зовні схожий на ніж визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с.10).

Враховуючи, що предмет, зовні схожий на ніж, у разі визнання його холодною зброєю, може бути предметом злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та по суті є предметом розслідування у кримінальному провадженні. Для прийняття остаточного рішення в даному провадженні необхідно дослідити та встановити ряд питань, а саме в першу чергу провести експертизу холодної зброї з метою встановлення, чи відноситься вилучений ніж до холодної зброї, у зв`язку з чим вилучення зазначеного предмету, схожого на ніж, для кримінального провадження може мати доказове значення. У разі повернення вказаного ножа власнику можуть бути створені умови для приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи, що вказані в клопотанні речі, а саме предмет, зовні схожий на ніж має значення речового доказу, суд приходить до переконання, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню і на вказане майно необхідно накласти арешт шляхом обмеження права користуватись та розпоряджатись даним майном, заборони його відчужувати. Виходячи із обставин справи, завдань кримінального провадження про забезпечення кримінального провадження суд вважає, що потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як накладення арешту на вказане майно. Слідчий суддя вважає, що обмеження прав власності є розумним та співмірним із завданнями кримінального провадження. Такого висновку слідчий суддя дійшов з тих підстав, що накладення арешту на вищевказане майно є тимчасовим і необхідним обмеженням у праві власника на мирне володіння в розумінні ч.1 ст.1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки воно, ґрунтується на чітких та передбачуваних нормах кримінального процесуального закону з визначеними ефективними національним способами повернення цього майна і не пов`язується із повним безповоротнім та безоплатним вилученням державою цих речей, без покладення «надмірного тягара» для його власника.

Європейський Суд з прав людини в своїх Постановах від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», від 24.03.2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

З врахуванням відповідності майна, на яке накладається арешт, критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власників майна і те, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є свавільним, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000941 від 16.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 16.11.2022, в ході огляду, з рюкзака ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , належний йому предмет, зовні схожий на ніж, заборонивши відчуження, розпорядження та користування ним.

Роз`яснити, що особи визначені в ч. 1 ст. 174 КПК України мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області на протязі п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1