Дата документу 06.03.2023
Справа № 334/4848/22
Провадження № 1-кс/334/574/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пологи Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, навчається на 4 курсі ВСП «Запорізький електротехнічний фаховий коледж Національного університету «Запорізька політехніка», неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, :

за участі: прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 , -

встановив:

Слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням, погодженим прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 ..

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, перебувають матеріали кримінального провадження внесеного 07.08.2022 до ЄРДР №0000582, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 серпня 2022 року ОСОБА_5 маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, за допомогою незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання наслідків свого діяння, з корисливих мотивів, за допомогою додатку «Viber», представившись волонтером на ім`я ОСОБА_6 , умисно надав недостовірні відомості потерпілій ОСОБА_7 , про те, він є волонтером та має змогу надати останній послугу, що полягала у передачі грошових коштів родичам та тимчасово-окуповану територію Запорізької області.

Після чого, 06.08.2022 р. о 11 годині 11 хвилин, ОСОБА_5 , в ході подальшого листування з ОСОБА_7 , під приводом передачі грошових коштів, отримав грошові кошти у сумі 4000 гривень 00 копійок з розрахункового рахунку банківської картки емітованої АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я потерпілої ОСОБА_7 НОМЕР_1 на банківську картку АТ «АКБ «КОНКОРД» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 , яка не будучи обізнаною про злочинний намір останнього, надала йому реквізити своєї онлайн-картки та дані для входу до інтернет-банкінгу.

Так, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_5 , за допомогою інтернет-банкінгу здійснив вхід до мобільного додатку «NeoBank», № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 та здійснив переказ грошових коштів на банківську карту АТ «ТАСКОМБАНК» № НОМЕР_3 емітовану на ім`я ОСОБА_5 , після чого, 06.08.2022 р. о 14 годині 08 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи банкомат CAZA7830 перевів у готівку отримані шляхом обману грошові кошти, належні потерпілій ОСОБА_7 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 6 200 гривень 00 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 190 КК України, яке кваліфікуються як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 06 серпня 2022 року ОСОБА_5 маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, за допомогою незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання наслідків свого діяння, з корисливих мотивів, за допомогою додатку «Viber», представившись волонтером на ім`я ОСОБА_6 , умисно надав недостовірні відомості потерпілій ОСОБА_9 , про те, він є волонтером та має змогу надати останній послугу, що полягала у передачі грошових коштів родичам та тимчасово-окупованій території Запорізької області.

Після чого, 06.08.2022 р. о 11 годині 16 хвилин, в ході подальшого листування з ОСОБА_9 , під приводом передачі грошових коштів, отримав грошові кошти у сумі 6 200 гривень 00 копійок з розрахункового рахунку банківської картки емітованої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_4 на ім`я потерпілої ОСОБА_9 на банківську картку АТ «АКБ «КОНКОРД» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 , яка не будучи обізнаною про злочинний намір останнього, надала йому реквізити своєї онлайн-картки та дані для входу до інтернет-банкінгу.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_5 , за допомогою інтернет-банкінгу здійснив вхід до мобільного додатку «NeoBank», № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 та здійснив переказ грошових коштів на банківську карту АТ «ТАСКОМБАНК» № НОМЕР_3 емітовану на ім`я ОСОБА_5 які 06.08.2022 р. о 14 годині 08 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи банкомат CAZA7830 перевів у готівку та розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 6 200 гривень 00 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, яке кваліфікуються як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 06 серпня 2022 року ОСОБА_5 маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, за допомогою незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання наслідків свого діяння, з корисливих мотивів, за допомогою додатку «Viber», представившись волонтером на ім`я ОСОБА_6 , умисно надав недостовірні відомості потерпілій ОСОБА_10 , про те, він є волонтером та має змогу надати останній послугу, що полягала у передачі грошових коштів родичам та тимчасово-окуповану території Запорізької області.

Після чого, 06.08.2022 р. о 17 годині 55 хвилин, в ході подальшого листування з ОСОБА_10 , під приводом передачі грошових коштів, отримав грошові кошти у сумі 2000 гривень 00 копійок з розрахункового рахунку банківської картки емітованої АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № НОМЕР_5 на ім`я потерпілої ОСОБА_10 на банківську картку АТ «АКБ «КОНКОРД» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 , яка не будучи обізнаною про злочинний намір останнього, надала йому реквізити своєї онлайн-картки та дані для входу до інтернет-банкінгу.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_5 , за допомогою інтернет-банкінгу здійснив вхід до мобільного додатку «NeoBank», № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 та здійснив переказ грошових коштів на банківську карту АТ «ТАСКОМБАНК» № НОМЕР_3 емітовану на ім`я ОСОБА_5 які 06.08.2022 о 14 годині 08 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи банкомат CAZA7830 перевів у готівку та розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 2000 гривень 00 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, яке кваліфікуються як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

21.02.2023 о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування/суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав зазначених в ньому, просили клопотання задовольнити. Також слідчий уточнила, що просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби: з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби за адресою фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_5 : АДРЕСА_2 .

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив обрати йому будь-який більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтоване клопотання та заперечення на клопотання, дійшов наступного.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, на підставі ч. 2 ст. 181 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що додані до клопотання матеріали (протоколи прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 07.08.2022 року, ОСОБА_9 від 09.08.2022 року, ОСОБА_10 від 21.02.2023 року; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 від 07.08.2022 року, потерпілого ОСОБА_9 від 09.08.2022 року, потерпілого ОСОБА_10 ; протокол огляду предмету від 14.09.2022 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 від 14.09.2022 року, ОСОБА_11 від 02.05.2022 року, ОСОБА_12 від 16.02.2023 року; протоколами тимчасового доступу до речей та документів від 30.12.2022 та 20.01.2023 та додатками до них; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 21.02.2023 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 21.02.2023 року) свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих злочинів.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують. Копії вказаних матеріалів додано до клопотання та досліджено у судовому засіданні.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язує його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час існують такі заявлені органом досудового розслідування ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;

- ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків;

- ризик вчинення нового кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути, зокрема:

- документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку;

- інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи;

- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні не довела наявність підстав вважати, що вказані у клопотанні ризики мають настільки високий ступінь, що можуть бути підставою для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як домашній арешт.

Жодного документального підтвердження, що ОСОБА_5 в межах цього чи іншого кримінального провадження намагався вчинити хоча б одну дій, що становлять вказані у клопотанні ризики, стороною обвинувачення не надано, що перетворює відповідні ствердження лише припущеннями.

Водночас стороною обвинувачення не спростовані факти, про які повідомив підозрюваний і які свідчать про наявність у нього стійких соціальних зв`язків, ОСОБА_5 навчається на четвертому курсі у Відокремленому структурному підрозділі «Запорізький електротехнічний фаховий коледж Національного університету «Запорізька політехніка» на денній формі навчання, проживає в гуртожитку.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 раніше не судимий. Відомостей про те, чи вчиняв ОСОБА_5 інші правопорушення, сторона обвинувачення також не надала.

Відтак, у слідчого судді відсутні підстави для висновку про те, що ОСОБА_5 є схильним до систематичної протиправної поведінки і становить таку небезпеку для суспільства, усунути яку можливо лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту й сам факт висунення йому підозри у вчиненні тяжкого злочину (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії), § 40).

Разом з цим, слідчий суддя зауважує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, і за встановлених обставин ця мета може бути досягнута обранням підозрюваному найменш суворого запобіжного заходу, яким є особисте зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 175-177, 182, 183, 194, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк до 20 квітня 2023 року, включно, поклавши на нього такі обов`язки:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків, передбачених цією ухвалою, за клопотанням слідчого або прокурора до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: