УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження, що внесено до ЄРДР № 0002603 від 22.09.2021 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 156 ч. 2, 152 ч. 4 КК України,-

за участю: прокурора - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження, що внесено до ЄРДР № 0002603 від 22.09.2021 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 156 ч. 2, 152 ч. 4 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в липні 2021 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи інтернет спільноту для знайомств «ІНФОРМАЦІЯ_3», в мобільному додатку «Telegram», використовуючи особистий обліковий запис з мобільним номером телефону « НОМЕР_1 », відшукав та познайомився з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переконавшись, що останній є малолітнім та перебуває у стані психічної безпорадності через малолітній вік, розпочав спілкування з останнім у формі листування на теми програмування, які були цікаві для малолітнього, чим викликав інтерес до себе та намагався таким чином вступити в дружні відносини з малолітнім.

Під час зазначеного спілкування у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення розпусних дій сексуально-насильницького характеру, здатних викликати фізичне і моральне розбещення відносно малолітнього ОСОБА_7 , з метою штучного розвинення у малолітнього статевого інстинкту у збоченій формі, тобто порушення його нормального фізичного, психічного і соціального розвитку, шляхом посягання на його статеву недоторканість.

ОСОБА_5 використовуючи фізичну та вікову перевагу, усвідомлюючи та розуміючи, що малолітній ОСОБА_7 , перебуваючи в особливо вразливій ситуації, зокрема з причин розумової та фізичної неспроможності в силу свого малолітства взагалі не має соціального досвіду щодо стосунків між статями, не обізнаний щодо фізіології сексуальних контактів, не розуміє їх природу, соціальне, моральне та юридичне значення, й відповідно соціально-правові наслідки, почав реалізацію свого злочинного умислу, переслідуючи у майбутньому мету всебічного розбещення малолітнього.

Так, в серпні 2021 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 реалізовуючи свої злочинні наміри, направлені на вчинення розпусних дій щодо малолітнього ОСОБА_7 усвідомлюючи малолітній вік останнього, ігноруючи принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, всупереч ст. 1, 21 Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, ст. ст. 1, 2, 6, 7 Закону України «Про захист суспільної моралі», ст. ст. 2, 7, 8, 23, 19, 34, 36, 40 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 і набула чинності 02.09.1990, ст. 9 Конвенції про кіберзлочинність від 07.09.2005, яка набула чинності 01.07.2006, ст. 20 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25.10.2007, яка набула чинності 01.12.2012, ст. ст. 1, 2, 3 Факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо торгівлі дітьми, дитячої проституції і дитячої порнографії, який ратифікований 03.04.2003, вперше зустрівся з малолітнім біля пака «Юність» за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Козицького, 3 де вони гуляли парком, сиділи на лавочці та спілкувались на загальні теми, входячи в довіру малолітнього, після чого через деякий час в той же день ОСОБА_5 відвіз на автомобілі малолітнього ОСОБА_7 до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 , взяв на свої руки малолітнього ОСОБА_7 та відніс його в спальну кімнату, де поклав на його на ліжко, заліз своїми руками під футболку малолітнього та почав пестити його спину, після чого посадив малолітнього на свої коліна та обіймав в продовж 30 хвилин, продовжуючи в цей час його пестити. Після даної зустрічі ОСОБА_5 поступово почав вчиняти розпусні дії інтелектуального характеру, які полягали у веденні цинічних листувань із малолітнім ОСОБА_7 на сексуальні теми та подарував малолітньому ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 7», футболку марки «Colin`s», та купував малолітньому валюту в комп`ютерних іграх, чим почав заохочувати останнього подарунками, тим самим фіксував у малолітнього почуття зобов`язань і приналежності.

Крім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, приблизно через 1-2 тижні після першої зустрічі, ОСОБА_5 вдруге зустрівся з малолітнім ОСОБА_7 в парку «Юність», за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Козицького, 3 де вони прогулялися, після чого він відвів малолітнього до ресторану швидкого харчування «Mc Donald`s», за адресою: м. Київ, Вокзальна площа, 1 , щоб заохотити малолітнього їжею та знову ж таки більше увійти в його довіру.

Крім того, 11.09.2021 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 вчетверте зустрівся з малолітнім ОСОБА_7 в парку «Юність», за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Козицького, 3 де вони сіли до автомобіля ОСОБА_5 та переїхали в невідомий двір. Будучи в автомобілі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 пересіли на задні сидіння, після чого останній зачинив автомобіль з середини, створивши зачинену та безлюдну обстановку, ОСОБА_5 , почав розповідати та пояснювати останньому про сексуальні відносини та оральний статевий акт та користуючись безпорадним станом малолітнього, який, у тому числі через свій вік не здатний фізично чинити опір та уникнути злочинного посягання через свою фізичну та психічну слабкість, зняв штани зі спідньою білизною з малолітнього ОСОБА_7 та взяв його статевий член до своєї ротової порожнини продовжуючи оральний статевий акт, поки ОСОБА_7 не попросив припинити.

Зазначеними діяннями ОСОБА_5 формував в малолітнього ОСОБА_7 неправильне розуміння змісту та ставлення до статевих відносин, відносин між особами чоловічої статі, створюючи спотворений соціальний досвід, порушуючи нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток та статеву недоторканість останнього, з метою підготовки до подальших статевих стосунків.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а саме у розбещенні, тобто вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи.

Крім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_5 реалізовуючи свої злочинні наміри, переслідуючи свій намір у збоченій формі задоволення статевої пристрасті шляхом посягання на статеву недоторканість ОСОБА_7 усвідомлюючи малолітній вік останнього, ігноруючи принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, всупереч ст. 1, 21 Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, ст. ст. 1, 2, 6, 7 Закону України «Про захист суспільної моралі», ст. ст. 2, 7, 8, 23, 19, 34, 36, 40 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 і набула чинності 02.09.1990, ст. 9 Конвенції про кіберзлочинність від 07.09.2005, яка набула чинності 01.07.2006, ст. 20 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25.10.2007, яка набула чинності 01.12.2012, ст. ст. 1, 2, 3 Факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо торгівлі дітьми, дитячої проституції і дитячої порнографії, який ратифікований 03.04.2003, втретє зустрівся з малолітнім ОСОБА_7 в парку «Юність», за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Козицького, де вони прогулялися, після чого сіли до автомобіля ОСОБА_5 на якому переїхали в невідомий двір та пересіли на задні сидіння автомобіля, де ОСОБА_7 чхнув та з його носу потекли рідини, після чого він потягнувся за серветками, що в знаходились в його рюкзаку на передньому сидінні, а ОСОБА_5 в цей час, користуючись тим, що ОСОБА_7 з урахуванням вікових психологічних особливостей не міг розуміти значення скоєних щодо нього дій і тому не міг чинити їм належний свідомий опір, проти волі останнього, ОСОБА_5 заліз своєю рукою під шорти, та спідню білизну в яку був одягнутий ОСОБА_7 та своїми двома пальцями руки проник в анальний отвір останнього, завдаючи малолітньому фізичного болю, чим здійснив дії сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням в тіло особи, яка не досягла чотирнадцяти років з використанням іншого предмету, а саме - пальців своєї руки, але ОСОБА_7 попросив припинити, після чого ОСОБА_5 припинив та відвіз малолітнього додому.

Також, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 11.09.2021 ОСОБА_5 , точного часу органом досудового розслідування не встановлено, вчетверте зустрівся з малолітнім ОСОБА_7 в парку «Юність», за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Козицького, 3 де вони сіли до автомобіля ОСОБА_5 та переїхали в невідомий двір. Будучи в автомобілі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 пересіли на задні сидіння, після чого останній зачинив автомобіль з середини, створивши зачинену та безлюдну обстановку, ОСОБА_5 , знявши з себе штани та спідню білизну, користуючись безпорадним станом малолітнього, який, у тому числі через свій вік не здатний фізично чинити опір та уникнути злочинного посягання через свою фізичну та психічну слабкість, шляхом обману проник своїм статевим членом до ротової порожнини малолітнього ОСОБА_7 , продовжуючи оральний статевий акт близько 10 секунд, чим задовільнив свою статеву пристрасть, поки ОСОБА_7 не попросив припинити через те, що йому було огидно та страшно, чим ОСОБА_5 здійснив дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло іншої особи, яка не досягла чотирнадцяти років з використанням геніталій.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, а саме вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням з використанням іншого предмета та оральним проникненням з використанням геніталій в тіло іншої особи, що не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, в період часу з 16.08.2022 року по 23.12.2022 його місцезнаходження було невідоме, тобто останній переховувався від органу досудового розслідування при тому, що його захисник, рідні та близьке коло осіб були повідомлені про те, що йому необхідно з`явитися до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, у зв`язку з чим 19.08.2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва виніс ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Враховуючи зазначене, досудове розслідування було зупинене ч. 3 ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 280 та ч.ч. 1, 2 ст. 281 КПК України.

23.12.2022 року о 17:30 год. у приміщенні кабінету №15 ВП №2 Харківського УП №2 ГУНП в Харківській області, на підставі вищевказаної ухвали ОСОБА_5 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_4 , було затримано відповідно до ст. 190 КПК України та проведення досудового розслідування було відновлено 23.12.2022.

Як зазначив прокурор, підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази, зокрема:

1)відомостями отриманими під час прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від ОСОБА_8 , щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, від 22.09.2021;

2)відомостями отриманими під час проведення огляду місця події від 22.09.2021, за адресою: АДРЕСА_5 , та речовими доказами які були вилучені під час даного огляду, а саме: мобільним телефоном марки «Apple», моделі «iPhone 7»; мобільним телефоном марки ««Apple», моделі «iPhone 6»; футболкою чорного кольору марки «Colin`s»;

3)показаннями свідка ОСОБА_8 , отриманими під час її допиту від 22.09.2021, щодо обставин вичиненого кримінального правопорушення;

4)відомостями отриманими під час обшуку від 22.09.2021, за адресою: АДРЕСА_1 , та речовими доказами які були вилучені під час даного обшуку, а саме: мобільним телефоном марки «Apple», моделі «iPhone 12 mini»; ноутбуком марки «Apple», моделі «MacBook Pro (Retina, 13-inch, Early 2015);

5)відомостями отриманими під час проведення психологічної роботи від 23.09.2021, з малолітнім ОСОБА_7 на базі «Зеленої кімнати» Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

6)показаннями свідка ОСОБА_8 , отриманими під час її допиту від 24.09.2021, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення;

7)показаннями потерпілого ОСОБА_7 , отриманими під час його допиту від 24.09.2021, що обставин вчиненого відносно нього кримінального правопорушення;

8)висновком судово-психіатричного експерта № 580 від 19.10.2021, складеного за результатами проведення експертизи з підекспертним потерпілим ОСОБА_7 ;

9)відомостями отриманими під час проведеного огляду предметів від 03.11.2021, а саме: мобільного телефону марки «Apple», моделі «iPhone 7» та мобільного телефону марки ««Apple», моделі «iPhone 6», які були вилучені під час проведеного огляду місця події від 22.09.2021, за адресою:

АДРЕСА_5 ;

10)висновком судово-психіатричного експерта № 76 від 07.12.2021, складеного за результатами проведення експертизи з підекспертним потерпілим ОСОБА_7 ;

11)показаннями свідка ОСОБА_9 , отриманими під час його допиту від 01.06.2022, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення;

12)показаннями свідка ОСОБА_10 , отриманими під час його допиту від 03.06.2022, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення;

13)показаннями свідка ОСОБА_11 , отриманими під час її допиту від 09.06.2022, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення;

14)відомостями отриманими під час огляду предмету від 29.06.2022, а саме: мобільного телефону марки «Apple», моделі «iPhone 12 mini», який був вилучений під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ;

15)відомостями отриманими під час огляду предмету від 30.06.2022, а саме: ноутбуку марки «Apple», моделі «MacBook PRO (Retina, 13-inch, Early 2015), який був вилучений під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ;

іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У органу досудового розслідування, за переконанням прокурора, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 та ч. 4 ст. 152 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжкого злочину, максимальна санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, а тому прокурор переконував, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде:

- переховуватиметься від органів досудового розслідування та/або суду;

- може впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку;

-вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Прокурор наголошував на той факт, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду вказує той факт, що ОСОБА_5 декілька разів змінив місце проживання, не повідомив орган слідства, на зв`язок не виходив, через що кримінальне провадження зупинялось. Також може зникнути від органів слідства та суду, усвідомивши невідворотність значного строку покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення. Окрім цього, повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а максимальна санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваний може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та суду, що негативно вплине на досудове розслідування.

При цьому, підозрюваний наразі не має постійного місця проживання на території міста Києва, тимчасово проживав у батьків у м. Харкові, де й був розшуканий, у зв`язку з чим може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень. Окрім того останній немає стійких соціальних зав`язків, розлучений, ніде не офіційно не працевлаштований, веде антигромадський спосіб життя, тобто зв`язок із зовнішнім світом є досить слабким;

Крім цього, актуальним є ризик намагання перешкодити кримінальному провадженню, зокрема, шляхом приховання або знищення доказів.

Також підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останньою показів в частині фактичних обставин, вказує те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, який вчинено із застосуванням насильства відносно потерпілого, а тому перебуваючи на свободі він матиме можливість зустрічатись зі свідками поза межами кримінального процесуального судочинства, що дасть йому можливість незаконно впливати на них, у тому числі психологічним чином або умовляннями змушувати їх змінити свої показання, надати нові або відмовитись від наданих раніше з метою створення умов для уникнення від кримінальної відповідальності.

Підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що ОСОБА_5 ніде не працює, не має постійного місця проживання на території міста Києва, не має міцних соціальних зв`язків, адже офіційно останній розлучений, що дає підстави стороні обвинувачення вважати, що він може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Застосування до підозрюваного біль м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваному та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на розслідування кримінального провадження та можуть призвести до продовження підозрюваним злочинної діяльності.

Орган досудового слідства вважає наявність цих ризиків обґрунтованими, через те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що саме підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 156 та ч. 4 ст. 152 КК України за вчинення яких максимальною санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років.

Тому, прокурор прохав застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , проживаючого в АДРЕСА_4 , раніше не судимого, тримання під вартою строком 60 днів, без застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та прохав його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні вказував на необґрунтованість заявленого клопотання, так як вважає, що підозра пред`явлена ОСОБА_5 не вручена належним чином та заявлені прокурором ризики не доведені. В заявленому клопотанні просив відмовити.

Підозрюваний вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Вказав, що дані обставини були, однак жодних дій він не вчиняв. Щодо заявленого клопотання заперечував.

Заслухавши сторін провадження, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.1997 Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_5 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Згідно зі ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статі 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні , щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Слідчий суддя враховує наведене, а також приймає до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, вчинених із застосуванням насильства, що виключає застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави та бере до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 , може вчинити нове кримінальне правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування, намагатися впливати на свідків.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 183, 184, 196, 309, 376 ч. 2 КПК України -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , проживаючого в АДРЕСА_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20 лютого 2023 року до 17 г. 30 хв., без визначення йому альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1