КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №133/1/23
Провадження №1-кс/133/1/23
У Х В А Л А

02.01.23

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання дізнавача СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 від 30.12.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту в якому просила накласти арешт на речовий доказ, а саме на посвідчення водія НОМЕР_1 видане 09.12.2022 ТСЦ 0541 на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , вилучене в службовому приміщенні стаціонарного посту «Махнівка», що розташований на частині траси М-21 в с. Махнівка Хмільницького району Вінницької області в ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказав, що30.12.2022 до чергової частини відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло ГУ НП у Вінницькій області ДПП надійшов рапорт інспектора взводу №2 роти №2 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про те, що під час перевірки транспортного засобу ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 було виявлено ознаки підробки посвідчення водія НОМЕР_1 виданого 09.12.2022 ТСЦ 0541.

За вказаним фактом СД відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000296, відомості про яке 30.12.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Вказане вище посвідчення водія у вказаному кримінальному провадженні визнано речовим доказом, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки воно може бути використано, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У судове засідання дізнавач не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить клопотання задовольнити.

Враховуючи ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на таке.

У провадженні відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000296 від 30.12.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що під час перевірки транспортного засобу ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 було виявлено ознаки підробки посвідчення водія НОМЕР_1 виданого 09.12.2022 ТСЦ 0541.

Протоколом огляду місця події від 30.12.2022 зафіксовано вилучення посвідчення водія НОМЕР_1 виданого 09.12.2022 ТСЦ 0541. Відповідно до постанови дізнавача від 30.12.2022 вказане вище посвідчення визнано речовим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Абзацом 2 ч. 1 ст.170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що повернення вилученого без накладення арешту може призвести до втрати речового доказу шляхом його знищення, приховування або псування до завершення досудового слідства, що призведе до неможливості проведення слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню, оскільки незастосування арешту може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 174 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 від 30.12.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ, а саме на посвідчення водія НОМЕР_1 видане 09.12.2022 ТСЦ 0541 на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , вилучене в службовому приміщенні стаціонарного посту «Махнівка», що розташований на частині траси М-21 в с. Махнівка Хмільницького району Вінницької області в ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1