Єдиний унікальний номер судової справи 462/1743/23
Номер провадження 1-кп/462/348/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000187 від 15.02.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , 15.02.2023 року приблизно о 17 год. 15 хв., перебуваючи у маршрутному таксі № 51, яке проїжджало від зупинки громадського транспорту «Площа Кропивницького» до зупинки «Привокзальний ринок», а саме, на вул. Залізничній, 4 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав з жіночої сумки гаманець синього кольору вартістю 182 грн. з грошовими коштами у сумі 124 грн., що є власністю ОСОБА_6 . Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 306 грн.

Так, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України № 757/2022, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21.112022 року строком на 90 діб, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав суду пояснення, свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи, а судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Мотиви суду, оцінка та висновки.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимогам ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є у матеріалах кримінального провадження, обвинуваченим не оспорюються.

Призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому у даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Отже при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, перебуває на обліку у лікаря-нарколога (а.с кримінального провадження 66), не перебуває на обліку у лікаря-психіатра (а.с кримінального провадження 65), також те, що останній заподіяну шкоду відшкодував, визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлені.

Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Франківського районного суду м. Львова № 465/2839/18 від 01.03.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, якщо він під час цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Так, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові № 760/26543/17 від 15.02.2021 року зазначила, що якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, вирок Франківського районного суду м. Львова № 465/2839/18 від 01.03.2023 року за яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, необхідно виконувати самостійно.

З матеріалів кримінального провадження вбачається також, що вироком Залізничного районного суду м. Львова № 462/7349/22 від 15.03.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покаранняу виді 5 років позбавлення волі.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова № 462/7349/22 від 15.03.2023 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком та призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 20.02.2023 року (із внесенням виправлень ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24.02.2023 року) (а.с. кримінального провадження 20-21, 22) було накладено арешт на речові докази, а згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, тому накладений арешт слід скасувати, а вказане майно повернути законним власникам.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи № 878/23 від 20.02.2023 року складають 220 грн. 00 коп. (а.с. кримінального провадження 49, 50-55), які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, обраний обвинуваченому ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 28.02.2023 року (а.с. кримінального провадження 100), залишити до вступу вироку у законну силу.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова № 462/7349/22 від 15.03.2023 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - залишити до вступу вироку у законну силу.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до фактичного виконання.

Вирок Франківського районного суду м. Львова № 465/2839/18 від 01.03.2023 року за яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, та на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік - виконувати самостійно.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 20.02.2023 року (із внесенням виправлень ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24.02.2023 року), а саме: на гаманець синього кольору та грошові кошти на загальну суму 124 гривні, а саме: купюру номіналом 100 гривень серії YЛ 921315, купюру номіналом 5 гривень серії ЮЄ 7178415, монети номіналом 10, 5, 2, 1 гривня та монети номіналом 50 копійок, п`ять монет номіналом по 10 копійок, що є власністю ОСОБА_6 , які були вилучені 15.02.2023 року у ОСОБА_4 відповідно до протоколу огляду місця події, та повернути вказане майно законним власникам.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 220 (двісті двадцять) грн. 00 коп. за проведення товарознавчої експертизи № 878/23 від 20.02.2023 року.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- гаманець синього кольору та грошові кошти на загальну суму 124 гривні, а саме: купюру номіналом 100 гривень серії YЛ 921315, купюру номіналом 5 гривень серії ЮЄ 7178415, монети номіналом 10, 5, 2, 1 гривня та монети номіналом 50 копійок, п`ять монет номіналом по 10 копійок; банківські картки: «ПУМБ» VISA № НОМЕР_1 Mariia Osadcha UAH; «ПУМБ» world debit № НОМЕР_2 ; «Ощадбанк» VISA № НОМЕР_3 , «Приватбанк» для виплат VISA № НОМЕР_4 , «Ощадбанк» world debit № НОМЕР_5 ; «А-Банк» world debit Жовта № НОМЕР_6 ; картку «First classic club card», дві ікони, візитну картку «Центр правової допомоги», візитну картку «Аптека Пульс» м. Львів вул. Леонтовича, 1, паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_7 , квитанцію № 19380-17, чек «Львівелектротранс», чек № 50378077 (а.с кримінального провадження 16) повернути законним власникам.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1