Справа № 191/3193/22
Провадження № 1-в/191/729/22
У Х В А Л А
іменем України

01 грудня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2022 року на адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього положення ч.5 ст. 72 КК України, щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До початку судового засідання засуджений надав заяву про розгляд клопотання без його участі, що не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, а також враховуючи думку прокурора Синельниківської окружної прокуратури, який заперечував проти задоволення клопотання, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання у ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» у Дніпропетровській області, засуджений вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.07.2022 року за ст..15 ч.2, 185 ч.4 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21.09.2022 року вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.07.2022 року змінено в частині призначення покарання, вважати засудженим за ст.ст.15 ч.2,185 ч.4, 69 КК України до 3 років позбавлення волі, в іншій частині вирок залишено без змін. Ухвала набрала законної сили 21.09.2022 року. Початок строку 23.03.2022 року, кінець строку 23.03.2025 року. До СВК - 94 прибув 26.10.2022 року.

В матеріалах справи є протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.03.2022 року, з якого вбачається, що час фактичного затримання ОСОБА_4 23 березня 2022 року 16 год. 32 хв.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

При розгляді клопотання засудженого суд враховує висновок Великої Палати ВС від 29.08.2018 року. Так, Постановою Верховного Суду, було визначено застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання). Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час вирішення судом питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII- є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, матеріалами справи підтверджується те, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення ним кримінального правопорушення після 21 червня 2017 року, тому під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046 -VIII), тобто в редакції закону, яка діяла після 21.06.2017 року.

Доказу перебування ОСОБА_4 в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді іншого кримінального провадження за злочин, вчинений ним до 21 червня 2017 року, суду не надано.

Суд вважає, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, слід відмовити, оскільки засуджений не є особою на яку розповсюджується дія ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 р., яка набула чинності 24.12.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього положення ч.5 ст. 72 КК України, щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відмовити.

Копію ухвали направити в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», засудженому, прокурору Синельниківської окружної прокуратури для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення.

Суддя ОСОБА_1