Провадження №1-кс/369/2318/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000126 від 26.05.2022, накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09.2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000126 від 26.05.2022, накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09.2022 року.

В заяві просила скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області 29.09.2022 у кримінальному провадженні № 0000126 від 26.05.2022, а саме на речі, які були вилучені в ході обшуку за місцем її проживання в АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «iPhone 7» та мобільний телефон марки «iPhone» 12.

В судове засідання заявник не з`явилась, до суду подала заяву про слухання справи у її відсутність. Заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

У судове засідання прокурор та слідчий не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином. До суду надійшла заява слідчого ОСОБА_4 , в якій просить проводити розгляд у її відсутність та не заперечує щодо задоволення заяви.

Дослідивши заяву про скасування арешту майна, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000126 від 26.05.2022, слідчий суддя дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Таким чином, виходячи з наведених положень ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.

Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що у проваджені СВ BП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000126 від 26.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України.

28.09.2022 на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області (369/9198/22) від 23.09.2022, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають підозрюваний ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 , де було виявлено та вилучено ряд речей, серед яких мобільний телефон «iPhone 7» та мобільний телефон марки «iPhone» 12, власником яких є ОСОБА_3 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09.2022 року в рамках даного кримінального провадження на вищевказані телефони був накладений арешт.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).

Обов`язковою умовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є наявність достатніх доказів, передбачених ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого (прокурора), який звернувся з клопотанням про арешт майна, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю, який розглядає клопотання.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Так, матеріали кримінального провадження не свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потребу досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки заявник довів, що у застосуванні даного заходу забезпечення в частині накладенні арешту на мобільний телефон «iPhone 7» та мобільний телефон марки «iPhone» 12 у кримінальному провадженні відпала потреба.

Керуючись ст. ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000126 від 26.05.2022, накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09.2022 року - задовольнити.

Скасувати арешт: з мобільного телефону «iPhone 7» IMEІ1: НОМЕР_1 , без сім-карти, та мобільного телефону марки «iPhone» 12 (IMEІ1: НОМЕР_2 , IMEІ2: НОМЕР_3 ) з сім-картою НОМЕР_4 , накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1