Номер провадження 11-кп/816/124/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

Іменем України

09 січня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/16927/19 за апеляційною скаргою особи, відносно якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 березня 2021 року, якою до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1

застосований примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

особи відносно якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_9 ,

захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні примусових заходів медичного характеру, оскільки відсутні докази вчинення ним будь-якого суспільно небезпечного діяння, справа була сфабрикована працівниками поліції, які під час затримання нанесли йому тілесні ушкодження, розгромили квартиру, в якій проводили обшук. Наміру вчинювати протиправні дії не має.

13.07.2021 від захисника ОСОБА_10 надійшли доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_9 , в яких вона зазначає про недопустимість результатів обшуку, проведеного в квартирі ОСОБА_9 , в ході якого вилучено 2 телефони, якими незаконно заволодів останній, оскільки у слідчого були відсутні невідкладні підстави для проведення такого обшуку до отримання ухвали слідчого судді, докази отримані в результаті незаконного обшуку були використанні для отримання й інших доказів, зокрема висновку судово- психіатричної експертизи № 507 від 14.11.2019, який повинен бути визнаним недопустимим доказом.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.03.2021 до ОСОБА_9 застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом.

10.10. 2019 близько 17:30 ОСОБА_9 поблизу буд. № 61 по вул. Ковпака в м. Суми наніс удари потерпілому ОСОБА_12 та намагався вирвати з рук останнього мобільний телефон «Samsung J510H Galaxy J5» вартістю 1700 грн, проте свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі.

11.10.2019 близько 12:00 ОСОБА_9 в приміщенні магазину (торгове місце № 42) в ТЦ «Євробазар» в м. Суми, вул. Засумська, 2, шляхом обману попрохав у продавця ОСОБА_13 куртку «Zihuan» вартістю 853 грн, яка добровільно передала вказану куртку, а в замін отримала дві сувенірні купюри номіналом 500 грн. Після цього ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

18.10.2019 близько 16:20 ОСОБА_9 в ліфтовій кабіні 1-го під`їзду буд. АДРЕСА_2 , застосовуючи насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я, схопив за шию потерпілу ОСОБА_14 і шляхом ривку вихопив із рук її мобільний телефон «Nokia» вартістю 317 грн, після чого остання втратила рівновагу та впала на підлогу, заволодівши таким чином мобільним телефоном.

Зважаючи, що ОСОБА_9 на момент вчинення суспільно небезпечних діянь не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, то у клопотанні ставилося питання про застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом.

Розглянувши кримінальне провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 190 КК, підтверджено дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а ОСОБА_9 на момент вчинення цих діянь не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, перебуваючи у стані неосудності.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи ОСОБА_9 і його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 про не встановлення судом першої інстанції того, що суспільно небезпечні діяння були вчинені ОСОБА_9 поза розумним сумнівом, колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки обставини вчинення суспільно небезпечних діянь були ретельно досліджені та проаналізовані судом першої інстанції, всім наявним у кримінальному провадженні доказам, надана належна правова оцінка, що знайшло своє відображення в ухвалі з наведенням відповідних мотивів.

Зокрема, судом першої інстанції були досліджені:

- протоколи прийняття заяв про кримінальні правопорушення та інші події від 11.10.2019, 18.10.2019 і 21.10.2019;

- протоколи огляду місця подій від 11.10.2019 і 18.10.2019;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 19.10.2019, згідно якого потерпіла ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_9 як особу, яка 18.10.2019 близько 16:20 в ліфтовій кабіні 1-го під`їзду буд. № 67 по вул. Ковпака в м. Суми, застосовуючи насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, схопив її за шию і вихопив із рук її мобільний телефон «Nokia»;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2019, згідно якого ОСОБА_15 впізнала ОСОБА_9 як особу яка 10.10.2019 близько 17:30 поблизу будинку № 61 по вул. Ковпака в м. Суми ударив ОСОБА_12 з метою заволодіння мобільним телефоном «Samsung J510H Galaxy J5», належного потерпілому;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.11.2019, згідно якого ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_9 як особу, що 11.10.2019 близько 12:00 в приміщенні магазину (торгове місце № 42) в ТЦ «Євробазар» в м. Суми, вул. Засумська, 2, за куртку «Zihuan», коричневого кольору, належну ФОП ОСОБА_16 , розрахувалася 2 сувенірними купюрами 500 грн;

- протокол обшуку від 18.10.2019, згідно якого за місцем мешкання ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 , були виявлені та вилучені мобільний телефон «Nokia» та куртка «Zihuan», які впізнали потерпіла ОСОБА_14 та свідок ОСОБА_13 як речі, якими незаконно заволодів ОСОБА_9 ;

- протоколи огляду предметів від 21.10.2019 (оглянуто мобільний телефон «Nokia» належний потерпілій ОСОБА_14 та яким заволодів ОСОБА_9 ), 23.10.2019 (оглянуто мобільний телефон «Samsung J510H Galaxy J5», яким у потерпілого ОСОБА_12 намагався заволодіти ОСОБА_9 ), 07.11.2019 (оглянуто 2 сувенірні купюри 500 грн, якими ОСОБА_9 розрахувався за куртку «Zihuan») та 11.11.2019 (оглянуто куртку «Zihuan» вилучену за місцем мешкання ОСОБА_9 під час обшуку);

- висновки судових товарознавчих експертиз № 19/119/11-1/2348е від 29.10.2019 (згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Nokia» належного потерпілій ОСОБА_14 та яким заволодів ОСОБА_9 складає 317 грн); № 19/119/11-1/2372е від 30.10.2019 (згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Samsung J510H Galaxy J5», яким у потерпілого ОСОБА_12 намагався заволодіти ОСОБА_9 складає 1700 грн), № 19/119/11-1/2373е від 15.11.2019 (згідно якого ринкова вартість куртку марки «Zihuan», якою заволодів ОСОБА_9 складає 853 грн);

- протоколи проведення слідчих експериментів від 29.10.2019 (відповідно до якого потерпіла ОСОБА_14 детально розповіла та показала про обставини заволодіння ОСОБА_9 належного їй мобільного телефону «Nokia»), (потерпілий ОСОБА_12 розповів про намагання ОСОБА_9 заволодіти належним йому мобільним телефоном «Samsung J510H Galaxy J5»);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 11.11.2019 (відповідно до якого ФОП ОСОБА_16 впізнала куртку коричневого кольору марки «Zihuan», якою заволодів ОСОБА_9 ).

Крім вище зазначених письмових доказів судом були допитані потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , які підтвердили факти вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 190 КК.

Оцінюючи кожний вказаний вище і наведений в ухвалі доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв?язку для прийняття відповідного процесуального рішення, колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічній, повній й неупередженій перевірці всіх доводів апеляційної скарги та обставин кримінального провадження, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Судом першої інстанції вірно визнано доведеним наявність суспільно небезпечних діянь та їх вчинення саме ОСОБА_9 , який відповідно до висновків амбулаторних судово-психіатричної експертиз № 460 від 24.10.2019 та № 507 від 14.11.2019 як на момент скоєння правопорушень, так і на час обстеження страждає хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру і рекомендована госпіталізація до психіатричної лікарні з посиленим наглядом.

Що стосується позиції захисника ОСОБА_10 про недопустимість доказів отриманих під час проведення обшуку, проведеного в квартирі ОСОБА_9 без ухвали слідчого судді та всіх похідних доказів, то колегія суддів вважає її необґрунтованою, оскільки вона не знайшла свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Так, відповідно ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду та обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду; у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, закон допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду та обшуку.

Відповідно ч. 1 ст. 233 КПК, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім невідкладних випадків, пов?язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, а згідно ч. 3 ст. 233 цього Кодексу слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення; у такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.

Обшук в житлі ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1 був проведений 18.10.2019 на підставі постанови прокурора про проникнення до житла чи іншого володіння особи з метою проведення обшуку від 18.10.2019, що підтверджується протоколом обшуку від 18.10.2019 (а. к. п. 15-25, т. 2), а ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.10.2019 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК був наданий дозвіл на проведення цього обшуку в житлі ОСОБА_9 (а. к. п. 28, т. 2).

Аналізуючи наведені обставини, що стали підставою для проведення обшуку в житлі ОСОБА_18 без ухвали слідчого судді, колегія суддів звертає увагу на те, що 18.10.2019 близько 16:20 ОСОБА_9 в ліфтовій кабіні 1-го під`їзду буд. АДРЕСА_2 , застосовуючи насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я заволодів мобільним телефоном ОСОБА_14 , після чого з місця події зник.

Оскільки потерпіла ОСОБА_14 відразу звернулася до поліції із відповідною заявою про кримінальне правопорушення (а. к. п. 7, т. 2), то невдовзі після вказаних подій, невідкладними оперативними заходами було встановлено, що телефон знаходиться у кв. АДРЕСА_3 , тому на переконання колегії суддів орган досудового розслідування в даній ситуації, обґрунтовано скористався правом проникнення до житла без ухвали слідчого судді, оскільки будь-які затримки чи зволікання з проведенням обшуку могли мати наслідком втрату майна потерпілої, шляхом його знищення, що узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону.

Наведені обставини підтверджують законність проведеного в житлі ОСОБА_9 обшуку, а тому відсутні підстави для визнання фактичних даних, отриманих в ході його проведення недопустимими доказами, як про це зазначає захисник.

Що стосується виду застосованого заходу медичного характеру, то відповідно ст. 92 КК примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить не позбавляти його свободи пересування, однак такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідно ч. 2 ст. 19 КК не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За змістом ст. 92-94 КК конкретний вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого суспільно небезпечного діяння, а також від ступеня небезпечності психічного хворого для себе та інших осіб. Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов?язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

Відповідно висновків судово-психіатричної експертизи № 460 від 24.10.2019 та № 507 від 14.11.2019 за своїм психічним станом ОСОБА_9 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом.

Таким чином, суд першої інстанції, виходячи з психічного стану ОСОБА_9 та характеру вчиненого ним суспільно небезпечних діянь, дійшов правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру саме у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом.

Оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого ухвала суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.03.2021 відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_9 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4