Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5247/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши в приміщенні суду в місті Києві судове засідання у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, працюючого комірником ТОВ «Енерлайт», утриманців не маючого, інвалідності не маючого, не депутата, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.06.2022 приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Конча Заспа», що розташована по вулиці Генерала Матикіна в м. Києві, а саме на асфальті біля смітника побачив та підібрав прозорий безбарвний пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, який містив 9 (дев`ять) прозорих безбарвних пакетів з полімерного матеріалу з пазовими замками із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, а саме наркотичний засіб - канабіс. В цей час, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу - канабіс для особистого вживання без мети збуту.

Діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу - канабіс, ОСОБА_4 підібрав вказаний прозорий безбарвний пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, який містив 9 (дев`ять) прозорих безбарвних пакетів з полімерного матеріалу з пазовими замками із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, а саме наркотичний засіб - канабіс, який помістив до спідньої білизни (трусів) одягнених на ньому на той час, тим самим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб - канабіс, незаконно перевіз його при собі маршрутним таксі до зупинки громадського транспорту, що розташована неподалік станції метро «Видубичі» КП «Київський метрополітен» у м. Києві.

Після чого, ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб - канабіс, пішки попрямував до станції метро «Видубичі» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де того ж дня, тобто 18.06.2022 приблизно о 14 год. 50 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у вестибюлі станції метро «Видубичі» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності предметів та речей, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що у спідній білизні (трусах) одягнених на ньому, знаходиться наркотичний засіб - канабіс, який він незаконно придбав, зберігав та перевозив при собі за вищевикладених обставин для особистого вживання без мети збуту.

Після того, ОСОБА_4 був запрошений до приміщення кімнати поліції на станції метро «Видубичі» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де у присутності двох понятих чоловічої статі, надав з метою вилучення, а саме самостійно дістав із спідньої білизни (трусів) одягнених на ньому, прозорий безбарвний пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, який містив 9 (дев`ять) прозорих безбарвних пакетів з полімерного матеріалу з пазовими замками із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, а саме наркотичний засіб - канабіс.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 309 ч. 1 КК України як незаконні придбання, зберігання та перевезення наркотичної речовини без мети збуту.

Під час судового засідання захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 звернулись до суду з клопотанням про закриття провадження у справі та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, у зв`язку з тим, що обвинувачений добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування від наркоманії. Обвинувачений також зазначив, що він дійсно вживав наркотичні речовини і зараз позбувся залежності та більше не вживає наркотичні речовини і йому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності згідно ч. 4 ст. 309 КК України і він бажає цього.

Представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_3 заперечила проти задоволення клопотання сторони захисту, мотивуючі це тим, що процесуальна поведінка свідчить про те, що він звернувся до медичного закладу для здійснення лікування виключно з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Заслухавши клопотання сторони захисту, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши надані стороною захисту документи долучені до клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого 1373/1377 від 23.02.2023 року хворому ОСОБА_4 встановлено діагноз: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Синдром залежності. Активне вживання». Стаціонарне лікування хворий проходив з 14.02.2023 року по 23.02.2023 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Розглядаючи клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності суд враховує правові висновки щодо застосування норми права, передбаченої ч. 4 ст. 309 КК, які викладені в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 29 листопада 2021 року у справі № 357/11205/19, а саме:

Згідно з ч. 4 ст. 309 КК особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК. Підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у такому випадку є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії.

Добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

В той же час, при вирішенні вищевказаного клопотання суд враховує те, що положеннями ч. 4 ст. 309 КК визначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Таким чином, приписи вказаної правової норми дають можливість суду застосовувати її за наявності таких умов: 1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію; 2) особою розпочато лікування від наркоманії. При цьому вказана норма права є імперативною та не дозволяє судам встановлювати додаткові, не визначені нею обставини для її застосування.

Встановлення цих обставин є достатньою підставою для ухвалення рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК.

При цьому, для правильного застосування судом цієї норми права необхідно керуватися положеннями ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР, які містять дефініції таких понять: добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною.

Із врахуванням того, що під час судового розгляду обвинувачений не визнавав вину в інкримінованому кримінальному проступку та заперечував факт вживання ним наркотичних речовин, а також те, що до медичного закладу для проведення лікування звернувся під час судового розгляду після проведення судових дебатів, тобто після фактичного завершення судового розгляду, перед останнім словом обвинуваченого та перевіряючи клопотання сторони захисту на наявність відповідних умов, які є обов`язковими для застосування положень ч. 4 ст. 309 КК України, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з МКХ-10, усі види залежності від психоактивних речовин (ПАР) кодуються в рамках діагностичного модуля F10 F19, що об`єднує «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин».

Наркоманія - група хвороб, що виникає внаслідок систематичного вживання речовин, у зростаючій кількості, які включені до затвердженого на офіційному рівні списку наркотиків. Проявами наркоманії є психічна і фізична залежність від цих речовин, а також розвиток абстиненції внаслідок припинення їх вживання.

У виписці, наданій КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія» від 23 лютого 2023 року № 1373/1377 зазначено, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаній установі з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Синдром залежності. Активне вживання», рішенням ЛКК від 14.02.2023 року хворому встановлено діагноз F12.24, що констатує факт наявності синдрому залежності та розладів психіки та поведінки внаслідок вживання канабіоїдів, тобто наявності у хворого такого захворювання як наркоманія, і наявність якого є обов`язковою умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі положень ч. 4 ст. 309 КК.

Наявність у даній виписці фактичного висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 дійсно хворів на наркоманію, що встановлено за результатами проходження медичного обстеження відповідно до вказаного Закону й Інструкції «Про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини», затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Міністерства юстиції України від 10 жовтня 1997 року № 306/680/21/66/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 5 листопада 1997 року за № 534/2338, надає суду можливість, із врахуванням того, що обвинувачений добровільно звернувся для проходження лікування, застосувати щодо нього ч. 4 ст. 309 КК України, з огляду на що суд приходить до висновку, що заявлене клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати по кримінальному провадженню у розмірі 2265 гривень 36 копійок.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 309 ч. 4 КК України, ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 - захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, на підставі ст. 309 ч. 4 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 309 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати по кримінальному провадженню - вартість проведеної Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової експертизи №СЕ-19/111-22/21957-НЗПРАП від 05.07.2022 року у розмірі 2265 гривень 36 копійок - в дохід держави.

Речовий доказ у даному кримінальному провадженні - наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс масою 7,37 г., який згідно квитанції № 000243 від 07.07.2022 року зберігається в камері схову речових доказів управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції в місті Києві - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва протягом семи діб з дня її проголошення.

На підставі ст. 376 ч. 3 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Відповідно до ст. 376 ч. 6 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх право отримання в суді копії ухвали, вручити її обвинуваченому - негайно.

Суддя ОСОБА_8