Справа № 507/299/23
Провадження № 1-кп/507/22/2023
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
23.03.2023 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Любашівка Любашівського району Одеської області,
українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,
сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
02.12.2022 року, приблизно о 17 годині, обвинувачений ОСОБА_3 разом із потерпілою ОСОБА_6 перебували на територію домоволодіння ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , де спільно розпивали алкогольні напої.
Перебуваючи в одній із кімнат будинку вказаного домоволодіння, приблизно о 19 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, затіяв сварку з ОСОБА_7 . В ході сварки, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , взяв до рук металеву трубу, яка знаходилась під ліжком в тій же кімнаті та наніс нею близько десяти ударів в область голови, тулуба та кінцівок останній, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді: «закритої черепно-мозкової травми, множинних саден голови, тулуба і кінцівок, які згідно п.2.3.4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді закритого відламкового перелому зі зміщенням відламків обох кісток в нижній третині лівого передпліччя, закритого осколкового перелому зі зміщенням відламків лівої стегнової кістки, закритого перелому лівого надколінка із задовільним співвідношенням уламків, закритого перелому правої великогомілкової кістки у верхній третині без зміщення, які відповідно до п.2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які не були небезпечними для життя
Своїми діями ОСОБА_3 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження середньої тяжкості, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно 02.12.2022 року у вечірній час він знаходився в себе вдома в с.Заплази Подільського району Одеської області та вживав разом із своєю знайомою ОСОБА_6 алкогольні напої. Після розпивання алкогольних напоїв, між ним та ОСОБА_6 виникла сварка через те, що ОСОБА_6 , раніше вкрала в нього домашню птицю та не бажала її повертати. В процесі сварки, ОСОБА_6 його образила, він взяв металеву трубу, яку зберігав в кімнаті для самозахисту та наніс ОСОБА_6 біля 10 ударів по різних частинах тіла. В подальшому він намагався примиритись з потерпілої, однак вона не йде на перемовини з ним. Він переказав потерпілій в рахунок відшкодування збитків 3000 грн. В скоєному кається, жалкує, що спричинив ушкодження потерпілій, просив судово не карати. Цивільний позов про відшкодування збитків на лікування потерпілої визнає в повному обсязі, по мірі можливості буде сплачувати кошти.
Потерпіла ОСОБА_6 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу дослідження доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченим, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їй зрозуміло, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання, раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також суд враховує пом`якшуючі та обтяжуючу вину обставини.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, думки потерпілого про призначення покарання, пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, беручи до уваги, що збитки частково відшкодовані, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ст. 122 ч.1 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не має.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз належить стягнути з обвинуваченого на користь держави.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
Визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання - 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 943 грн. 90 коп.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 домашній арешт залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Речові докази по справі після вступу вироку в законну силу: майку жіночу блакитного кольору та металеву трубу довжиною 1 метр, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області знищити, скасувавши арешт на вказане майно, що був накладений відповідно до ухвал слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 06 грудня 2022 року та 07 грудня 2022 року (а.с. ).
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з моменту його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області.
Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_3 , захиснику адвокату ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 .
Суддя: ОСОБА_1