Єдиний унікальний номер судової справи №678/494/22
Номер провадження №1-кп-678-54/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року смт Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Летичів кримінальне провадження, відомості про яке внесено 21 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000083, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрченки, Летичівського району, житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

20 квітня 2022 року близько 18 години 40 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи на АДРЕСА_2 , неподалік приміщення складу ТОВ «Агрохолдинг 2012», під час раптово виниклих неприязних відносин, що виникли в результаті того, що ОСОБА_8 відігнав його худобу з території вказаного підприємства, вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження.

Тоді ж, ОСОБА_5 , перебуваючи на дорозі, за вище вказаною адресою, стоячи навпроти потерпілого, схопивши його правою рукою за верхній одяг, умисно наніс йому один удар кулаком лівої руки в область лівого ока та носа зліва. Внаслідок вказаних протиправних дій, ОСОБА_9 умисно спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носу, забою лівого ока, що спричинило короткочасне зниження гостроти зору, з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді синця в ділянці верхньої та нижньої повіки лівого ока з переходом на ліву скроневу ділянку, із подряпинами на лівій боковій стінці носа та в лобній ділянці зліва, що починається від внутрішнього краю лівої брови, які в сукупності за своїм характером відносяться до ступеня Легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що займається розведенням вівць. 20 квітня 2022 року близько 18 год. 40 хв. під час випасу худоби на пасовищі біля складів ТОВ «Агрохолдинг 2012» у нього виникла суперечка з ОСОБА_8 , у ході якої він наніс потерпілому удар кулаком в обличчя.

Оскільки учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Разом з тим, суд роз`яснив їм, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Сукупність доказів дає підстави суду зробити висновок, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальне провадження розглянуто у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України є кримінальним проступком.

ОСОБА_5 на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до довідки-характеристики № 217 від 25 квітня 2022 року, за період проживання показав себе з негативної сторони, є неодноразові скарги від жителів села.

Обставинами, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, позицію сторони обвинувачення та потерпілого щодо призначення покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінального правопорушення, та ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, а також вимоги статей 56, 57 КК України, суд приходить до висновку призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у мінімальній межі санкції ч. 2 ст. 125 КК України, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

У судових дебатах адвокат ОСОБА_6 висловив позицію про необхідність звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі дійовим каяттям.

Відповідно до ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Враховуючи те, що обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_6 не подано письмового клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, а лише висловлено позицію під час судових дебатів, даючи оцінну вказаній позиції, суд враховує , що в ході досудового розслідування ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку не визнавав, що свідчить про відсутність щирого каяття (що є однією із складових частин звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України), тому застосування вказаної статті неможливе.

Потерпілим ОСОБА_8 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 08 жовтня 2022 року, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 63 років, про що 08 жовтня 2022 року складено відповідний актовий запис № 277.

ОСОБА_5 в ході судового розгляду відшкодував всі збитки потерпілому та його родичам.

Відповідно до заяви ОСОБА_10 від 07 лютого 2023 року, її батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона не вважає себе потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, будь-яких претензій матеріального і морального характеру до нього не має.

У зв`язку із вищевикладеним, цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слід залишити без розгляду.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід під час проведення досудового розслідування ОСОБА_5 не обирався і суд приходить до переконання, що не має необхідності його обирати і до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 368-371, 374, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це органу пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у вказаний строк, суд за поданням органу пробації розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_1