У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/443/17

№ 1-кс/183/1793/22

14 листопада 2022 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 22.08.2014 року до ЄРДР за № 0000551, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчому судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 в період часу з 12 березня 2014 року по 20 травня 2014 року, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, із використанням електронно-обчислювальної техніки, марки та виріб якої в ході досудового розслідування не встановлено, яка надає доступ до всесвітньої мережі Інтернет, свідомо скориставшись технічним збоєм програмного забезпечення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (web-інтерфейсLiqPay) наступним чином: ОСОБА_4 маючи особистий кабінет в системі web-інтерфейсLiqPay отримав повідомлення про виникнення нової версії вищевказаного web-інтерфейсу. Після чого користуючись старою та новою версією web-інтерфейсуLiqPay ОСОБА_4 виявив, що маючи один віртуальний рахунок, номер якого НОМЕР_1 , який діє як в новій, так і в новій версії LiqPay проводить грошові операції із затримкою, при цьому на новій версії при проведенні будь-якої операції, пов`язаної з рухом грошових коштів, рахунок змінювався, а на старій версії web-інтерфейсLiqPay залишався незмінним протягом приблизно одного-двох днів. Після чого ОСОБА_4 , користуючись роботою двох одночасно працюючих аккаунтів системи LiqPay, операції на яких обліковуються одним віртуальним рахунком, вирішив спробувати подвоювати грошові кошти. Виконавши платежі в старій версії LiqPay, в короткий термін, через нову версію свого аккаунту LiqPay, свідомо виводив грошові кошти з рахунку, які використовував раніше на оплату послуг в старій версії LiqPay. Таким чином, створював заборгованість перед мерчантом ТОВ «ДіджіталПейментСістем», який на час виведення коштів з рахунку підтверджував надання послуг.

Таким чином, ОСОБА_4 користуючись технічним збоєм програмного забезпечення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (web-інтерфейсLiqPay), використовуючи електронно-обчислювальну техніку, без якої вищевказані операції здійснити неможливо, незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 15.542 гривні 00 копійок, які належать ПАТ КБ «ПриватБанк».

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 190 КК України, як шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

29 грудня 2014 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто шахрайстві, вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

29 грудня 2014 року слідчим суддею Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська обрано підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 27 лютого 2015 року та покладено на останнього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, у провадженні якого перебуватиме справа, до прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження, на визначений ними час; не відлучатись за межі м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання чи місця роботи.

29 грудня 2014 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000551 за ч. 3 ст. 190 КК України направлено для розгляду до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області

24 лютого 2015 року суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 винесено ухвалу по повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 прокурору в зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

28 серпня 2015 року за дорученням слідчого старшим уповноваженим УБК ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 допитано мешканців квартир, сусідніх з зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_4 , під час допиту встановлено, що останній не проживає за місцем реєстрації з весни 2015 року.

17 грудня 2015 року прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 винесено постанову про визначення територіальної підслідності кримінального провадження № 0000551 за слідчим відділом Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

24 березня 2016 року матеріали вказаного кримінального провадження надійшли до слідчого відділу Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з Новомосковської місцевої прокуратури та 20 квітня 2016 року проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручено слідчому ОСОБА_8 .

01 червня 2016 року слідчим СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що останній ухиляється від слідства та його місцезнаходження невідоме.

Станом на 09 листопада 2022 року місцезнаходження підозрюваного

ОСОБА_4 не встановлено.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до восьми років, тому у слідчого є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи можливість призначення реального покарання за вчинений злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Тому слідчий за погодженням з прокурором звернулися до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу.

Під час судового розгляду прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши думку прокурора та захисника, слідчий суддя вважає, що дане клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено доведеним, що зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу.

При вирішенні питання про затримання підозрюваного з метою приводу слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, обґрунтована. Також вказані під час судового розгляду прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявні.

Слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги у розумінні практики ЄСПЛ те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Аналізуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшла до висновку, що існують обставини, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 189 КПК України, що має важливе значення для прийняття рішення про надання дозволу на затримання підозрюваної з метою приводу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 177, 189, 190 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Кут Арцизського району Одеської області, громадянина України, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Контроль за виконанням ухвали доручити слідчому Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, який буде здійснювати процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1