н/п 1-кс/490/2795/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6794/21
У Х В А Л А

11 квітня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 26 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000085 від 01.09.2020 року за ознаками ч.1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2023 року представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СВ відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 26 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000085 від 01.09.2020 року за ознаками ч.1 ст.122 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Зазначає, що прийнята слідчим постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, передчасною та відповідно такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Вказує, що 31.08.2020 року на території СТ «Степове», с. Сливино, Миколаївського району, Миколаївської області громадянин ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 чисельні удари руками в область обличчя, шиї, верхніх кінцівок, а також ногами в область нижніх кінцівок, спричинивши мені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Тобто, вчинив по відношенню до ОСОБА_4 злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України.

Висновком судово-медичної експертизи N№ 1073 від 07.09.2020 підтверджено, що у ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження у вигляді синця лівої підглазничної ділянки, закритого переламу суставного паростка нижньої щелепи зліва, яке відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я, на строк понад 21 день. Дані тілесні ушкодження могли утворитись від не менш ніж двох ударних дій тупими твердими предметами по обличчю, однієї ударної дії тупим предметом по правій кисті або при ударі о таковий. Тілесні ушкодження у ОСОБА_4 знаходяться у зоні доступної для спричинення власною рукою, але малоймовірно їх нанесення власноруч. Утворення даних тілесних ушкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину можна виключити.

Намагаючись притягнути винних осіб до кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 звернувся з заявою про вчинення злочину до Миколаївського ВП ГУНП в Миколаївській області (Відділення поліції №5 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області).

За його заявою було внесено в ЄРДР за № 0000085 від 01.09.2020 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

В подальшому була змінена кваліфікація кримінального проступку у кримінальному провадженню з ч.1 ст.125 КК України на ч.1 ст.122 КК України.

Кримінальне провадженні перебувало до серпня місяця 2021 року в провадженні слідчого ОСОБА_7 відділення поліції № 5 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївської області, в подальшому у слідчого ОСОБА_5 .

26 лютого 2022 року слідчим СВ відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000085 від 01.09.2020 року за фактом вчинення кримінального правопорушенняу, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, в зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.

Представник отримала вказану постанову поштою 27 березня 2023 року звичайним листом.

В судовому засіданні представник підтримала скаргу та просила її задовольнити.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, надав матеріали кримінального провадження.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали скарги вважаю, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч.4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Так, відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідча СВ відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 постановою від 26 лютого 2022 року закрила кримінальне провадження № 0000085 від 01.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

В оскаржувані постанові слідчий вказує, що під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню були здійснені заходи досудового розслідування, допитані свідки, відібрано пояснення у ОСОБА_6 , проведено СМЕ, проведено слідчі експерименти, а відповідно вжитими заходами встановити докази, щодо підтвердження факту спричинення ОСОБА_6 умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , не представилось можливим. А тому, враховуючи, що в даній події відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку із відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення, слідчим було постановлено, керуючись ст. 110, ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження № 0000085 від 01.09.2020 - закрити, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий не надав правильної оцінки усім зібраним доказам по кримінальному правопорушенні, не врахував покази свідків, пояснення ОСОБА_6 , покази потерпілого ОСОБА_4 , а також його покази під час слідчого експерименту, які були добуті в ході досудового розслідування кримінального провадження, не встановив достовірність фактів, які пов`язані з реальними подіями та діями, які відбулися 31.08.2020 року, та можуть свідчити про винуватість ОСОБА_6 , який сам не заперечує, що він наніс ОСОБА_4 тілесні ушкодження, але «не навмисно», усі допитані свідки бачили конфлікт ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і що окрім них нікого більше не було, і що саме у ОСОБА_4 було закривавлене обличчя.

Слідчий не врахував ту обставину, що під час допиту потерпілий ОСОБА_4 неодноразово вказував на те, що саме ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 тілесні ушкодження середньої тяжкості і дане підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження в ході досудового слідства.

Так, в постанові слідчої про часткове задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 від 11.02.2022 року вказано, що під час досудового розслідування проведено допити ряду осіб в якості свідків, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , опитано ОСОБА_6 , підготовлено проект повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України, який скеровано процесуальному керівникові - прокурору Миколаївської окружної прокуратури, досудове розслідування тривало. Повідомити про підозру ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України та закінчити досудове розслідування у строк до 28.02.2022 року не представлялось можливим, так як останній у Миколаївській області не мешкав, ймовірне місце мешкання останнього: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Максимівка, у зв`язку з чим вживались заходи, щодо перевірки даного факту та забезпечення явки ОСОБА_6 до органу досудового розслідування, що потребувало додаткового часу, тому виникла необхідність у продовженні строків досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні та відповідне клопотання було скеровано до Центрального районного суду м. Миколаєва.

З часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви ОСОБА_4 слідчим всупереч ст. 9 КПК України, не вчинялося належні слідчі дії спрямованої на всебічне і повне дослідження обставин кримінального провадження.

Зокрема, не було допитано свідків, які могли дати свідчення про вчинення злочину, сусідів, які могли бачити факт нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_4

30 серпня 2021 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено на 6 місяців, тобто до 01.03.2022 року.

08.02.2022 року слідча СВ ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП Миколаївської області ОСОБА_5 зверталася до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про продовження строків досудового розслідування.

09.02.2022 року слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва дане клопотання було задоволено, продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до шести місяців.

Однак після цього процесуальних дій по вказаному кримінальному правопорушенні здійснено не було, проте 26 лютого 2022 року закрито кримінальне провадження, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Крім того, постановою про часткове задоволення клопотання від 11.02.2022 року, було вирішено повідомити про підозру ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України та закінчити досудове розслідування у строк до 28.02.2022 року, однак в зв`язку з невідомим місцем мешканням останнього, було вирішено звернутися до суду з клопотанням про продовження строків досудового розслідування.

Диспозиція ч.1ст.122 КК України, визначає, що умисним середньої тяжкості тілесним ушкодженням є умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

В оскаржуваній постанові слідчого зазначено, що згідно висновку судово-медичної експертизи №1073 від 07.09.2020 підтверджено, що у ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження у вигляді синця лівої підглазничної ділянки, закритого переламу суставного паростка нижньої щелепи зліва, яке відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я, на строк понад 21 день. Дані тілесні ушкодження могли утворитись від не менш ніж двох ударних дій тупими твердими предметами по обличчю, однієї ударної дії тупим предметом по правій кисті або при ударі о таковий. Тілесні ушкодження у ОСОБА_4 знаходяться у зоні доступної для спричинення власною рукою, але малоймовірно їх нанесення власноруч. Утворення даних тілесних ушкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину можна виключити.

Згідно ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Враховуючим вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що прийняте слідчим оскаржуване рішення не ґрунтується на належних та допустимих доказах, які свідчать про законність його прийняття.

Так, оскаржувана постанова не відповідає фактичним обставинам встановленим матеріалами справи, в ній не з`ясовані та не перевірені зазначені в ній обставини, не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідком, не зазначені докази, які виключають проведення подальшого розслідування і обумовлюють прийняття рішення про закриття.

Крім того, слідчим не надано оцінки дій учасників події та самого факту наявності в ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, яким чином вони з`явилися.

За наявності зазначених суперечностей слідчий не провів належних слідчих дій, які б усунули вказані протиріччя.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні Бєлоусов проти України зазначив: «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». (Алексахін проти України п.55).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що в даному кримінальному провадженні слідчим не було проведено досудове розслідування повно, об`єктивно, всебічно та ефективно, а тому скарга підлягає задоволенню, а постанова про закриття кримінального провадження скасуванню.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що скасування постанови є підставою для продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 26 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження №0000085 від 01.09.2020 року за ознаками ч.1 ст.122 КК України.

Ухвали слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування визначені в ст.309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1