Справа № 203/104/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000033 від 26.04.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Битень Ковельського району Волинської області, одруженого, маючого середню освіту, раніше не судимого, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, в посаді стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.04.2022 № 93 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_5 , призваного за мобілізацією, призначено на посаду стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти (ВОС-Ю0915А) військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу.

Старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, обізнаним з порядком зберігання, використання та носіння бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі - Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Відповідно до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зберігання бойових припасів здійснюється відповідно до дозвільної системи, яка є особливим порядком виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Відповідно до положень додатку № 1 затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Пунктами 5, 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», визначено, що під бойовими припасами визнаються патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, артилерійські снаряди, бомби, міни, гранати, бойові частини ракет і торпед та інші вироби в зібраному вигляді, споряджені вибуховою речовиною і призначені для стрільби з вогнепальної зброї чи для вчинення вибуху. До вибухових речовин належать порох,динаміт, тротил, нітрогліцерин та інші хімічні речовини, їх сполуки або суміші, здатні вибухнути без доступу кисню. Під вибуховими пристроями слід розуміти саморобні чи виготовлені промисловим способом вироби одноразового застосування, спеціально уніфікованих запали дистанційної дії типу УЗРГМ, УЗРГМ-2, які відносяться до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення, використовуються для спорядження ручних гранат типу РГ-42, РГД-5, Ф-1 та придатні до використання за цільовим призначенням - до вибуху; тридцять патронів, які є бойовими припасами - 5,45 мм проміжними патронами зразка 1974 року, придатними для стрільби, після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на придбання та носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу з метою їх подальшого використання.

ОСОБА_5 , у невстановлені у ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше 13 листопада 2022 року, знаходячись в Щастинському районі Луганської області, де виконував бойові завдання, більш точне місце в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, маючи прямий Злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження з бойовими припасами та вибуховими речовинами, знайшов і цим самим придбав конструктивно оформлені заряди вибухової речовини, а саме - два споряджених корпусами ручної осколкової, оборонної ручної гранати Ф-1, промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин промислового виготовлення; три уніфікованих запали дистанційної дії типу УЗРГМ, УЗРГМ-2, які відносяться до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення, використовуються для спорядження ручних гранат типу РГ-42, РГД-5, Ф-1 та придатні до використання за цільовим призначенням - до вибуху; тридцять патронів, які є бойовими припасами - 5,45 мм проміжними патронами зразка 1974 року, придатними для стрільби, після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на придбання та носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу з метою ї х подальшого використання

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне придбання та носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, в порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, ОСОБА_5 , в листопаді 2022 року, (більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись в Щастинському районі Луганської області, де виконував бойові завдання, більш точне місце в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що придбані ним предмети -конструктивно оформлені заряди вибухової речовини, а саме - дві споряджені корпусами ручної осколкової, оборонної ручної гранати Ф-1, промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин промислового виготовлення; три уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ, УЗРГМ-2, які відносяться до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення, використовуються для спорядження ручних гранат типу РГ-42, РГД-5, Ф-1 та придатні до використання за цільовим призначенням - до вибуху; тридцять патронів, які є бойовими припасами - 5,45 мм проміжними патронами зразка 1974 року, придатні для стрільби - є бойовими припасами, вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, цілком розуміючи, що у нього немає передбаченого законом дозволу на поводження з бойовими припасами, вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, почав транспортувати їх безпосередньо при собі, а саме в належному йому рюкзаку, чим скоїв незаконне носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Після цього, 13 листопада 2022 року, приблизно о 20 годин 55 хвилин, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне поводження з бойовими припасами та вибуховими речовинами, направлений на придбання та носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу з метою їх подальшого використання, продовжуючи носити у належному йому рюкзаку придбані ним бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої, а саме: дві споряджені корпусами ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення; три уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ, УЗРГМ-2, промислового виготовлення; тридцять патронів, які є бойовими припасами - 5,45 мм проміжними патронами зразка 1974 року, придатними для стрільби, без передбаченого законом дозволу, прибув на залізничний вокзал станції «Дніпро-Головний», розташований за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, де при проходженні через систему догляду багажу «Карізсап» в належному ОСОБА_5 рюкзаку, який останній носив при собі, були виявлені та вилучені дві споряджені корпусами ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення; три уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ, УЗРГМ-2, промислового виготовлення; тридцять патронів, які є бойовими припасами - 5,45 мм проміжними патронами зразка 1974 року, придатними для стрільби.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме носіння та придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

26 січня 2023 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, яка містить формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, а також, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

Угодою визначена міра покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, та на підставі ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

У підготовчому у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив угоду затвердити, призначивши ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Свою провину обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному.

Також ОСОБА_5 зазначив, що розуміє надані йому законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди про визнання винуватості розуміє та наполягав на затвердженні угоди.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно вимог ч.ч. 4, 5 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема щодо нетяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України. Сторони угоди про визнання винуватості розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також, інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Порушення прав обвинуваченого при укладанні даної угоди про визнання винуватості судом не встановлено.

Таким чином, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що на обліку у лікаря нарколога та психіатра він не перебуває, раніше не судимий. Є військовослужбовцем. За місцем проживання та служби характеризується негативно.

Обставиною, що пом`якшує його покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, наведені дані про особу ОСОБА_5 , вищенаведені обставини.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі, та відповідно до положень ст. 75 КК України, враховуючи щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 , дані про його особу, суд приходить до висновку, що його виправлення можливо без відбуття покарання та його можливо звільнити від покарання з іспитовим строком, з покладенням на нього передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України обов`язків.

Відповідно до ст.124 ч.2 КПК України процесуальні витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи ДНЕКЦ МВС України № СЕ-19/104-22/36173-ВТХ від 05 грудня 2022 року у розмірі 1887,80 грн., та № СЕ-19/104-22/36163-БЛ від 24 листопада 2022 року судової експертизи зброї у розмірі 755,12 грн. , а всього 2642, 92 грн., підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 371, 374, 474, 475, 615 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 січня 2023 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 обвинуваченим з участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити узгоджене сторонами у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк відраховувати з моменту оголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави відшкодування процесуальні витрати на проведення судових експертиз у сумі 2642, 92 грн. (дві тисячі шістсот сорок дві гривні 92 копійки).

Речові докази: 3 (три) гільзи - знищити, 27 (двадцять сім) патронів калібру 5,45 мм та, упаковані в сейф-акет№3896742, передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів при Дніпровському районному управлінні поліції ГУНП в Дніпропетровській області - конфіскувати в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1