УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_4 від 11.11.2022 року про відмову у визнанні потерпілим, в рамках кримінального провадження №0000434 від 20.09.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_4 від 11.11.2022 року про відмову у визнанні потерпілим, в рамках кримінального провадження №0000434 від 20.09.2022 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає про те, що постанова слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_4 від 11.11.2022 року про відмову у визнанні потерпілим, є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою. Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000434 були внесені на підставі її заяви про вчинення відносно неї кримінального правопорушення слідчим Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 . При цьому, органом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не здійснюються необхідні слідчі (розшукові) дії відповідно до вимог КПК України. Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування про кримінальне правопорушення за її заявою, вона надавала органу досудового розслідування відповідні медичні документи зі «102», КНП «Центр ЕМД та МК» у формі довідки від 11.07.2022 року на підтвердження того, що відносно неї було вчинено кримінальне правопорушення, однак слідчий не бере до уваги вищезазначені документи, не призначає відповідні експертні дослідження, при цьому відмовляє у задоволенні клопотання про залучення у якості потерпілої. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_4 від 11.11.2022 року про відмову у визнанні потерпілим, в рамках кримінального провадження №0000434 від 20.09.2022 року.

ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про дату та час, в судове засідання не з`явилась. Разом з тим, направила на адресу суду заяву, в якій скаргу підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_4 в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та дату, не з`явився. При цьому, направив на адресу суду свої письмові заперечення.

У відповідності до вимог ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у його відсутність.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000434 від 20.09.2022 року, в рамках якого слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_4 винесено постанову від 11.11.2022 року про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

У відповідності до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Так, слідчий у своїй постанові посилався на те, що на даний час не встановлено та не надано підтверджуючих документів щодо встановлення факту отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, які мали місце 11.07.2022 року. У зв`язку із цим, на час винесення постанови в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які очевидні підстави, які б свідчили про завдання кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 будь-якої шкоди.

Всупереч положенням ст.110 КПК України, оскаржувана постанова слідчого не містить відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, крім того, постанова не містить конкретних мотивів прийняття рішення, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Слід зазначити, що ч.5 ст.55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілої особи подана особою, якій не завдано шкоди.

В той же час, слідчим зроблено загальний висновок про відсутність даних про заподіяння шкоди, без посилання на матеріали досудового розслідування, слідчі дії, які були проведені та дають підстави вважати, що ОСОБА_3 не було завдано шкоди.

Цитування у постанові положень кримінального процесуального закону не можна ототожнити з відомостями про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивами прийняття постанови, їх обґрунтуванням.

Незважаючи на це, та не спростовуючи в постанові про відмову у визнанні потерпілим доводів відносно заподіяння ОСОБА_3 шкоди, слідчий в порушення вимог ст.55 КПК України, відмовив у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, чим порушив її законні права та інтереси, та усунув від участі у кримінальному провадженні.

За таких обставин, скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_4 від 11.11.2022 року про відмову у визнанні потерпілим, в рамках кримінального провадження №0000434 від 20.09.2022 року, - в цій частині підлягає задоволенню.

В той же час, розглядаючи прохання ОСОБА_3 щодо зобов`язання слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_4 про залучення її як потерпілого до кримінального провадження №0000434 від 20.09.2022 року, слідчий суддя зауважує наступне.

Згідно з п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

У відповідності до положень ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже, слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо втручання у процесуальну діяльність слідчого, зокрема щодо зобов`язання слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_4 залучити ОСОБА_3 , як потерпілого до кримінального провадження №0000434 від 20.09.2022 року, а тому скарга в цій частині не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 26, 40, 55, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_4 від 11.11.2022 року про відмову у визнанні потерпілим, в рамках кримінального провадження №0000434 від 20.09.2022 року.

Зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про залучення в рамках кримінального провадження №0000434 від 20.09.2022 року як потерпілого.

В задоволенні інших вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя