Справа № 183/3304/23
№ 1-кп/183/1175/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого суддіЛили ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000012за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

встановив:

відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан та продовжено відповідно до Указу Президента України №757/2022 від 07.11.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб.

23 січня 2023 року приблизно о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння проходив біля будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 . В цей час та місці у останнього раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на умисне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , будучі в стані алкогольного сп`яніння 23 січня 2023 року приблизно о 08 годині 30 хвилин, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через відсутню секцію огорожі зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , де підійшов до сараю, розташованому на вищевказаній території та діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, розуміючи, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 відчинив двері сараю, які на той момент були зачинені на гачок та проник всередину, де виявив чавунну плиту водовідливу розмірами 100x60 см., вартістю 950 гривень 00 копійок, яку визнав для себе як майно яке можна викрасти та звернути на свою користь.

Далі, ОСОБА_3 взяв зазначену плиту водовідливу та вийшов з вищевказаного сараю та направився до виходу з території домоволодіння, тобто ОСОБА_3 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, що не залежали від його волі, а саме через те, що його дії в той момент були помічені свідком ОСОБА_7 , через ОСОБА_8 розуміючі, що його злочинні дії помічені, викрадене майно покинув та залишив територію домоволодіння ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що всі обставини вірно викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро кається, готовий нести відповідальність, передбачену законом.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася надала заяву про розгляд кримінального провадження в її відсутність.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПКУкраїни, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють вищенаведені обставини та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушеннявстановленою та доведеною, його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_10 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.

Суд встановив пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_3 своєї протиправної поведінки, беззаперечному визнані вини обвинуваченим, готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, застосувати до ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Також, з огляду на вказані обставини, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства у виді обмеження, або позбавлення волі, та відповідно до ст. 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази :чавунну плиту водовідливу-залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 349 КПКУкраїни.

Копії вироку видати обвинуваченому, прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_11